УХВАЛА

іменем україни

11 травня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення боргу, процентів, 3% річних та інфляційної складової, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 3 854 638,63 грн. з них: 2 544 235,70 грн. неповернутої позики, 914 737,48 грн. заборгованості за відсотками, 337 668,42 грн. інфляційної складової боргу та 57 997,03 грн. 3% річних; стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 2 692 937,47 грн. з них: 2 617 112,90 грн. неповернутої позики, 54 959,37 грн. інфляційної складової боргу, 20 865,20 грн. 3% річних; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подання до суду відповідної позовної заяви в розмірі 8 000,00 грн. (за вимоги майнового характеру).

Однак, надана позивачем квитанція в порушення імперативних вимог ч.5 ст.119 ЦПК України є дублікатом, відповідна інформація про що міститься безпосередньо на ній самі (дублікат квитанції №0.0.739685154.1 від 05.04.2017). Відтак, позивачу необхідно надати суду оригінал відповідної квитанції.

Крім того, позивач акцентує увагу на тому що він разом з ОСОБА_6, який має статус третьої особи, надали ОСОБА_3 та ОСОБА_5 позику в розмірі 815 000,00 грн., що було еквівалентно за погодженням сторін 100 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування позикою. Зобов'язання останніх за твердженням позивача виконані частково (щодо повернення суми відсотків) шляхом особистої передачі позивачу коштів в розмірі 71 852,32 грн. та перерахунку на картку позивача суми в розмірі 49 144,00 грн. Однак, на підтвердження даних обставин в порушення імперативних вимог п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивачем не надано суду жодного доказу.

Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на його користь заборгованість по відсоткам, що в свою чергу враховуючи відсутність будь-якої інформації щодо періоду їх нарахування та обґрунтування розміру, а лише посилання на умови укладеного між сторонами договору і тверджень позивача про їх сплату, за своїм змістом є суперечливими та не обґрунтованими. А тому, позивачу необхідно надати правове обґрунтування підстав стягнення з даних відповідачів суми відсотків за користування позикою, які за його власним твердженням вже були останніми виплачені або привести свою позовну заяву у відповідність шляхом визначення періоду за який підлягають стягнення такі відсотки із зазначенням правового обґрунтування такого стягнення.

Окрім того, як вже зазначалося раніше з матеріалів позовної заяви вбачається, що позикодавців було двоє (позивач та третя особа), інформації щодо відступлення права вимоги з боку третьої особи на користь позивача боргових зобов'язань відповідачів матеріали позовної заяви не містять. А тому, позивачу необхідно надати правове обґрунтування підстав одноособового звернення до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості саме на його користь без врахування інтересів третьої особи, яка є також позикодавцем коштів вимоги щодо який пред'являє позивач.

Відтак суд вважає за необхідне довести до відома позивача, що дотримання вимог ст.ст.119,120 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про стягнення боргу, процентів, 3% річних та інфляційної складової - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк