_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/274/17
Провадження № 2/520/6257/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 30.01.2017 року, після усунення позивачем недоліків позовної у відповідності до ухвали судді від 11.01.2017 року, відкрито провадження по справі на підставі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_1 та призначено по справі попереднє судове засідання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 21 листопада 2013 року між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, був зареєстрований шлюб, про що відповідним відділом РАЦС вчинено актовий запис за №2255. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти перебувають на її утриманні. Станом на сьогодні позивач з дітьми мешкає окремо від відповідача. Позивач зазначила, що відповідач свої батьківські обов'язки з утримання дітей належним чином не виконує, не утримує дітей в обсягах, що передбачені чинним законодавством. На неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з відповідача стягнуто аліменти на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 25 грудня 2007 року по справі №2-7352/07. Питання щодо стягнення з відповідача аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не вирішено. Також позивач зазначила, що відповідач отримує заробітну плату, так як обіймає посаду головного державного ревізора-інспектора, місце роботи: Головне управління ДФС в Одеській області, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримувала та просила суд задовольнити на підставі обґрунтувань викладених нею в позові. Під час судових дебатів позивач ОСОБА_1 підтримала позов частково та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідач ОСОБА_2 під час розгляду справи надав до суду письмові заперечення проти задоволення позову, які в судовому засіданні підтримав, заперечував проти стягнення з нього аліментів у заявленому позивачем розмірі, згоден на стягнення з нього аліментів в розмірі 10 відсотків від заробітної плати.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1, з 21 листопада 2013 року перебувають у шлюбі, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2255 від 21 листопада 2013 року.

Сторони по справі мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Неповнолітні діти мешкають разом з матірю - ОСОБА_1 та мешкають окремо від батька ОСОБА_2.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 25.12.2007 року по справі №2-7352/07, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки з усіх видів доходів починаючи з 30 листопада 2007 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття - 17 травня 2024 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання в розмірі 350 гривень щомісячно, починаючи з 30 листопада 2007 року до досягнення ОСОБА_4 трьохрічного віку, а саме до 17 травня 2009 року.

Питання щодо стягнення з відповідача аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сторонами не врегульовано, у звязку з чим позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Сторонами по справі вищевказані обставини по справі не оспорювались, у звязку з чим відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, додатковому доказуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працевлаштований, працює в ГУ ДФС в Одеській області з 24 червня 2015 року на посаді головного державного ревізора-інспектора.

Згідно з довідкою про заробітну плату (а.с.59), дохід ОСОБА_2 за період з січня 2016 року по грудень 2016 року складає 82585 гривень 54 копійки, утримані податки в сумі 16104 гривні 14 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні також повідомила суд, що вона працевлаштована та отримує щомісячно дохід в сумі 6000 гривень, іноді більше, що не перевищує 7000 гривень.

Враховуючи, що позивач та відповідач працевлаштовані; позивач та відповідач на утриманні крім дочки, інших дітей не мають; права та обовязки між батьками щодо дитини рівні; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування; батьки, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини; суд вважає, що належним і справедливим стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за подання позивачем позовної заяви в про стягнення аліментів в сумі 640 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 292, 294 ЦПК, ст. ст. 141, 180-183, 191 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 січня 2017 року, додосягнення дитиною повноліття, а саме до 16 грудня 2031 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.