Справа № 194/342/15-ц
Провадження № 2-п/194/17/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.

при секретарі Клімової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 Радіма Марсовича ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

В заяві про перегляд заочного рішення заявником зазначається, що заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року позов представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна задоволений частково. Розірвано договір купівлі-продажу квартири №1 в будинку № 4 по б-ру Г. ОСОБА_4 в м. Тернівка Дніпропетровської області, укладений 16 вересня 2013 року між представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу в м. Тернівка ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі правочинів за № 1257. В решті позовних вимог відмовлено. Зазначене заочне рішення відповідачем було отримано 17 травня 2016 року. 20 травня 2016 року відповідачем подана заява про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 червня 2016 року залишена без розгляду. Зазначає, що відповідач не знала про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки з 2015 року мешкала та мешкає в м. Одеса, про що було відомо позивачу, але представник позивача все одно зазначив в позовній заяві місце проживання відповідача: Дніпропетровська область, м. Тернівка, б-р. ОСОБА_4АДРЕСА_1. ОСОБА_1 намагалася віддати борг представнику позивача у грудні 2015 року в сумі, яка є меншою за 50000 грн., проте даний факт свідчить про те, що між позивачем та відповідачем була угода про повернення залишку коштів за договором купівлі-продажу, а не повернення коштів та оскарження рішення суду, оскільки з грудня 2015 року по 17 травня 2016 року відповідач не зверталася до суду з будь-якою заявою про видачу заочного рішення або перегляд заочного рішення. Крім того, позивач приховав від суду той факт, що в спірній квартирі зареєстровані неповнолітні діти відповідача, а задоволення позовних вимог може вплинути на їх інтереси. Просить скасувати заочне рішення, ухвалене Тернівським міським судом Дніпропетровської області 16 червня 2015 року у справі № 194/342/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та призначити справу до нового розгляду в загальному порядку.

Представник позивача ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її розписка, яка знаходиться в матералах справи (а.с. 203).

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, судом виконано процесуальний обов'язок щодо належного та своєчасного сповіщення представника відповідача про час та місце розгляду справи, зокрема, шляхом направлення на його адресу судової повістки, а також відповідною телефонограмою (а.с. 208, 209-212). Про причини неявки суд не повідомив, доказів поважності своєї неявки суду не надав.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву про перегляд заочного рішення, а також просила розгляд заяви відкласти у звязку з неявкою її представника.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, враховуючи тривалий час розгляду зазначеної справи у суді та обізнаність сторін і їх представників про наявність в провадженні суду заяви про перегляд заочного рішення, так як розгляд зазначеної заяви неодноразово відкладався, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви про перегляд заочного рішення за відсутності не зявившихся учасників судового процесу, оскільки, в тому числі, їх неявка, в порядку ч. 1 ст. 231 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

До того ж, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Смірнова проти України").

У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України Європейський суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На думку суду, неодноразова неявка заявника та його представника в судові засідання для розгляду заяви про перегляд заочного рішення, клопотання про відкладення розгляду справи спрямовані на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначена цивільна справа була призначена до розгляду на 16 червня 2015 року і у звязку з неявкою відповідача, судом ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна задоволені частково. Розірвано договір купівлі-продажу квартири №1 в будинку № 4 по б-ру Г. ОСОБА_4 в м. Тернівка Дніпропетровської області, укладений 16 вересня 2013 року між представником ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу в м. Тернівка ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі правочинів за № 1257. В решті позовних вимог відмовлено

Відповідно до розписки ОСОБА_1 копію рішення вона отримала 17 травня 2016 року (а.с.61).

20 травня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Тернівського міського суд Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, яка ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 червня 2016 року залишена без розгляду.

21 липня 2016 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_7 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення Тернівського міського суд Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, яка ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року залишена без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2016 року скасовано і передано питання на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно відповіді адресно - довідкового підрозділу ГУДМС у Дніпропетровській області від 13 березня 2015 року, відповідач ОСОБА_1 з 17 вересня 2013 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Конверти з судовою кореспонденцією направлялись судом на належну адресу відповідача, але повертались з поштової установи з довідкою: за закінченням терміну зберігання (а.с. 19, 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, скасування заочного рішення можливе лише за наявності двох підстав: якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.74, 77 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за позовом представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Оцінюючи зазначені відповідачем в заяві докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку, що вони не мають істотного значення для правильного вирішення справи. Крім того, враховуючи тривалий час розгляду заяви про перегляд заочного рішення, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, відповідачем так і не надано суду будь-яких доказів на підтвердження наявності обставин для скасування заочного рішення.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду від 16 червня 2015 року по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, у звязку з чим заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228 - 232 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 Радіма Марсовича ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Розяснити відповідачеві, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Ю.І. Соколова