Справа № 524/6979/17
Провадження № 2/524/2624/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2017 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Кривич Ж.О. вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається доказ сплати судового збору.

П. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Встановити точну оцінку майна, на момент предявлення позову, можна шляхом проведення його оцінки.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. № 20 вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що: а) вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Так, позивач посилаючись ст. 82 ЦПК України просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення.

Вимоги позивача про відстрочку сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дане питання вирішується у порядку визначеному ст. 82 ЦПК України. Основною умовою для застосування відстрочки є майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами. Позивач будь-яких належних доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору до заяви не надала, а тому має в повному обсязі сплатити судовий збір виходячи із ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Отже, позивачу необхідно визначити ціну позову, надати суду звіт про оцінку нерухомого та рухомого майна, сплатити судовий збір у розмірі передбаченому Законом України «Про судовий збір» на підтвердження чого надати суду оригінали квитанцій про оплату.

За таких обставин позовна заява повинна бути залишена без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 120, ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків тривалістю 5 днів з дня отримання даної ухвали, попередивши, що у супротивному випадку позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: