Ухвала

іменем україни

11 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Євтушенко О.І., Леванчука А.О.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Місто Банк» (далі - ПАТ «Місто Банк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки - Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5 та перейшла у порядку спадкування за законом до ОСОБА_3

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 322 727 грн 58 коп. за рахунок заставленого майна. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2010 року вказану заборгованість стягнуто з позичальника ОСОБА_4, виконання стягнення вирішено забезпечити, звернувши стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 20 червня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві) винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень із виконання виконавчих листів № 2-475/1-10, виданих 19 січня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо боржників ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, на підставі чого 15 серпня 2012 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві винесено постанову про зупинення виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_5

Позивач звертався із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, проте ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2012 року позивачу було відмовлено в її задоволенні. Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 04 червня 2013 року виконавче провадження щодо ОСОБА_5 закінчено.

Спадкоємицею після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_3, яка прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори відповідної заяви, у зв'язку з чим до неї перейшло право власності на належну померлому Ѕ частини квартири. Станом на дату складання позовної заяви свідоцтво про право на спадщину нею не отримано.

Посилаючись на викладене, позивач вважає, що має право на задоволення своїх вимог у порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у спосіб звернення стягнення на Ѕ частини вищевказаної квартири, яка належала ОСОБА_5 та перейшла у порядку спадкування за законом до ОСОБА_3

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Місто Банк» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення першої й апеляційної інстанцій відповідають наведеним нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Судом установлено, що апеляційним судом м. Києва 04 жовтня 2010 року скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 травня 2010 року та ухвалено нове рішення, яким розірвано кредитний договір від 18 грудня 2007 року № 137/Ф-USD, укладений між ПАТ «Місто Банк» та ОСОБА_4; стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Місто Банк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 322 727 грн 58 коп.; виконання стягнення забезпечено шляхом звернення стягнення на майно за укладеним між ПАТ «Місто Банк» та ОСОБА_3, ОСОБА_5 договором іпотеки від 18 грудня 2007 року, а саме: на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1.

Постановами державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 20 червня 2011 року відкрито виконавчі провадження з виконання виконавчих листів № 2-475/1-10, виданих 19 січня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва щодо боржників ОСОБА_3, ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Під час виконавчого провадження 01 грудня 2011 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Згідно з матеріалами спадкової справи, заведеної щодо майна померлого ОСОБА_5, 07 грудня 2011 року ОСОБА_3 подала до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися.

Листом Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 26 жовтня 2012 року повідомлено ПАТ «Місто Банк» про те, що спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_3, якій також було направлено повідомлення про зміст претензії банку.

Листом від 27 серпня 2012 року ОСОБА_3 повідомила ПАТ «Місто Банк», що для того, щоб реалізувати квартиру та задовольнити вимоги банку необхідно оформлення нею спадщини на своє ім'я, проте без зняття арешту та інших обмежень таке оформлення неможливе.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21 грудня 2012 року відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Місто Банк» про заміну сторони виконавчого провадження з ОСОБА_5 на ОСОБА_3

Постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 04 червня 2013 року виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_5 закінчено у зв'язку зі смертю боржника та відмовою суду в задоволенні заяви банку про заміну сторони виконавчого провадження.

Постановою Двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 07 листопада 2013 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, до зняття арешту на нерухоме майно.

Звертаючись до суду із цим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки - Ѕ частини вищевказаної квартири, що належала ОСОБА_5 та перейшла у порядку спадкування за законом до ОСОБА_3, ПАТ «Місто Банк» посилалося на ст. ст. 1216-1218, 1268-1269 ЦК України, ст. 23 Закону України «Про іпотеку».

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що апеляційним судом м. Києва вже прийнято рішення від 04 жовтня 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки і після смерті ОСОБА_5 правовідносини між банком та відповідачем ОСОБА_3 як спадкоємцем померлого боржника ОСОБА_5 регулюються ст. ст. 1281 та 1282 ЦК України, які визначають порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємця та порядок і межі задоволення спадкоємцем вимог кредитора.

Посилаючись на викладене, суд правильно вважав відсутніми підстави для задоволення цього позову і звернення стягнення на предмет іпотеки - Ѕ частини вищевказаної квартири, що належала ОСОБА_5 та перейшла у порядку спадкування за законом до ОСОБА_3, оскільки апеляційним судом м. Києва вже прийнято рішення від 04 жовтня 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Наведені у касаційній скарзі доводи про те, що судами неправильно застосовано ст. ст. 1281, 1282 ЦК України, є помилковими, і під час розгляду справи суди правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню на підставі всебічно досліджених доказів, враховуючи положення ст. ст. 3, 11 ЦПК України.

Посилання заявника у касаційній скарзі на положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку» були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій по суті заявлених позовних вимог, які їх обґрунтовано спростували, пославшись на установлені обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Доводи касаційної скарги щодо порушень судами ст. ст. 1, 60, 160, 303 ЦПК України зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Ситнік

Судді: О.І. Євтушенко

А.О. Леванчук

А.В.Маляренко

О.В.Ступак