Провадження № 22ц/790/689/17 Головуючий 1 інст. - Саркісян О.А.
Справа № 629/3478/14-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів -Швецової Л.А., Малінської С.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з останніх солідарно заборгованість за кредитним договором від 04 липня 2008 року №77-0061004/ФКВ-08, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 в розмірі 273342 грн. 83 коп.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 04 липня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №77-0061004/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 25000 доларів США з розрахунку 11,2 відсотків річних на весь час фактичного користування кредитом строком до 01 липня 2033 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між ПАТ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши позичальнику кредит.

Відповідно до договору від 30 червня 2010 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», ТОВ «Укрпромбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідачі свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки належним чином не виконують, у зв'язку з чим, станом на 25 червня 2016 року виникла заборгованість у сумі 273342 грн. 83 коп., у зв'язку з чим позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 04.07.2008 року № 77-00610004/ФКВ-08 станом на 25 червня 2014 року в розмірі 273342 грн. 83 коп. та судові витрати в сумі 2733 грн. 43 коп. - по 1366 грн. 72 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 04 липня 2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №77-0061004/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 25000 доларів США з розрахунку 11, 2 відсотків річних на весь час фактичного користування кредитом строком до 01 липня 2033 року.

15 серпня 2008 року та 28 жовтня 2009 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_1 були укладені додаткові договори, які стосувалися того, що банк не стягує комісію по прострочених платежах та пеню в період з 01 жовтня 2009 року по 31 жовтня 2009 року при умові сплати позичальником до 31 жовтня 2009 року простроченої заборгованості.

Пунктом п.2.4 кредитного договору передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш 83,33 дол. США по 20 число кожного місяця включно, а п.2.5 кредитного договору передбачено строки та порядок сплати процентів відповідно до додатку до кредитного договору, що є його невід'ємною частиною.

04 липня 2008 року зобов'язання ОСОБА_1 перед банком по даному кредитному договору були забезпечені порукою відповідно до договору поруки №77-0061004/Zфпор-08, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк», поручителем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1

Банк виконав свої обов'язки перед ОСОБА_1 шляхом надання кредитних коштів для придбання нерухомого майна.

З розрахунку заборгованості та виписки по особовому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, у зв'язку з чим станом на 25 червня 2014 року має заборгованість у розмірі 273342 грн. 83 коп., яка складається: 20075,39 доларів США- за тілом кредиту, що по курсу НБУ станом на 25 червня 2014 року за 100 доларів США-1188,1919 грн. становить 238534 грн. 16 коп.; 2587,69 доларів США- процентів за користування кредитом, що по курсу НБУ становить 30746 грн. 72 коп.; 4061 грн. 95 коп. - комісія за ведення кредиту.

Відповідно до п.6.2 кредитного договору банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих банку у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених договором.

Відповідно до договору від 30 червня 2010 року, укладеним між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», ТОВ «Укрпромбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

16 липня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» направив на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досудову вимогу щодо дострокового виконання договірних зобов'язань, яка залишена без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі належним чином не виконали взятих зобов'язань, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Такі висновки рішення суду підтверджені доказами, які досліджені з додержанням вимог цивільно-процесуального закону і яким дана належна оцінка у сукупності з усіма обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги, що ПАТ «Дельта Банк» не набуло право вимоги за кредитним договором, який було укладено ОСОБА_1 з ТОВ «Укрпромбанк», є безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПAT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПAT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк змінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Відповідно до положень ст. 516 Цивільного кодексу України, відступлення Укрпромбанком прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами до Дельта Банку не вимогає згоди боржників. Згідно п. 4.2 договору, внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Посилання апелянта, що в додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань маються розбіжності щодо номеру договору, не є підставою для відмови у задоволені позову. З матеріалів справи вбачається та не оскаржується сторонами, що 04 липня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77-0061004/ФКВ-08, згідно умов якого товариство надало кредит на загальну суму 25000 дол. США. З додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань вбачається, що ТОВ «Укрпромбанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 77-0061004/ФКВ-0 від 04 липня 2008 року. Крім того, додаток містить посилання на іпотечний договір № 77-006104/Zквіп-08 від 04 липня 2008 року. Згідно п.1.1 кредитного договору, іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодавця за кредитним договором № 77-0061004/ФКВ-08 від 04 липня 2008 року. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник банку пояснила, що в додатку № 2 до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань була допущена технічна помилка щодо номеру кредитного договору. Матеріали справи не містять відомості, що крім договору № 77-0061004/ФКВ-08 від 04 липня 2008 року ОСОБА_1 укладала з ТОВ «Український промисловий банк» інші договори на суму 25000 дол. США. Крім того, номер кредитного договору зазначено у іпотечному договорі № 77-006104/Zквіп-08 від 04 липня 2008 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для стягнення з відповідачів комісії, є помилковими. Відповідно до вимог п. 1.7 кредитного договору, комісія за управління кретином складає 0,14% щомісячно від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору. Пунктом 1.11 кредитного договору передбачено, що комісія за проведення розрахунків по прострочених платежах - 50 грн. за кожний факт простроченого платежу. Згідно умов додаткового договору № 1 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 77-0061004/ФКВ-08 від 04 липня 20008 року, з 15 серпня 2008 року викладено п.1.11 ст. 1 договору в наступній редакції: «комісія за проведення розрахунків по прострочених платежах відсутня». В суді апеляційної інстанції представник позивача зазначила, що при звернення з відповідним позовом до суду банк просив стягнути заборгованість у відповідності до п. 1.7 кредитного договору, а не у відповідності до п.1.11 кредитного договору. Даний факт також підтверджується письмовими доказами по справі. Твердження представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 щодо невідповідності п. 1.7 кредитного договору вимогам чинного законодавства, не є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині, оскільки на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції даний пункт договору є дійсним. Матеріали справи не містять копії судового рішення про визнання п. 1.7 кредитного договору недійсним.

Аналогічним чином не спростовують висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги, що ПАТ «Дельта Банк» пред'явив вимогу до поручителя більш ніж через шість місяців після спливу строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором, тому така вимога задоволенню не підлягає, а порука має вважатись припиненою. Сторонами по справі не заперечується, що у 2012 році ПАТ «Дельта Банк» звертався до відповідачів з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який за заявою ПАТ «Дельта Банк» було залишено судом першої інстанції без розгляду. В судовому засіданні представник банку пояснила, що банк дійсно звертався з відповідним позовом до суду, але у зв'язку з погашенням ОСОБА_1 поточної заборгованості, банк просив суд залишити позов без розгляду та вказана заява була задоволена. Докази які б спростовували даний факт матеріали справи не містять та представником відповідача ОСОБА_1 до суду не надано. З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що ПАТ «Дельта Банк» не було змінено строк виконання зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кредитні кошти надавались строком до 01 липня 2033 року, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що строк дії поруки було припинено.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, наведені на її обґрунтування, процесуальне рішення суду, прийняте по суті розглянутого ним питання не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного його вирішення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: