АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2967/17 Номер провадження 22-ц/786/2629/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

За участю секретаря : Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Зокрема вказує, що оскаржуваним рішенням порушено його право як інваліда з хворобою опорно-рухового апарату на отримання земельної ділянки для будівництва капітального гаражу, оскільки діючим законодавством не передбачено право на отримання тимчасового (в даному випадку - металевого) гаражу.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі.

Згідно ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 вказував, що рішенням 20 сесії 7 скликання Кременчуцької міської ради від 04.04.2012 року «Про надання чи відмову в наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянам в м. Кременчуці» відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 орієнтовної площею 0,0024 га для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_1.

Вважаючи, що вказане рішення міськради порушує його права, просив визнати незаконним та скасувати п. 7.1. рішення Кременчуцької міської ради від 02.02.2016 року в частині відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та зобов'язати відповідача видати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального капітального (на фундаменті) гаража.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмовляючи в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для будівництва капітального гаражу, Кременчуцька міська рада діяла в межах та у спосіб, передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та відповідно до положень Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», не порушуючи прав та інтересів позивача, у зв'язку з чим підстав для визнання незаконним та скасування оскаржуваного пункту рішення органу місцевого самоврядування не має.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись з даним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 ЗК).

За правилами частини першої статті 123 ЗК надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Вказаний висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 19.01.2016 року при розгляді справи № 824/67/15-а, який, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що даний спір, предметом оскарження в якому є рішення Кременчуцької міської ради про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_1, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спірні правовідносини виникли в публічно - правовій сфері та стосуються реалізації міськрадою владних управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

В даному випадку, на цій стадії у позивача іще не виникло будь-яке право, пов'язане з користуванням чи володінням земельною ділянкою, захист якого має бути здійснений згідно до положень ст. 15 ЦПК України.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув та вирішив спір з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання підвідомчості, що є окремою підставою для скасування судового рішення та закриття провадження по справі, з одночасним роз'ясненням позивачу його права на звернення з позовом до адміністративного суду.

Керуючись ст. 303, ст. 307 ч. 1 п. 4, ст. 205 ч. 1 п. 1, ст.ст. 310, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 8 вересня 2017 року скасувати.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцької міської ради, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії закрити, роз'яснивши позивачу його право на звернення з вказаним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом 20 днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Обідіна О.І.