Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/722/17
Номер провадження: 2/511/445/17
07 червня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Гринчак С. І.,
секретаря - Чернецької А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстрації,
У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області, в якій просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратили право на користування жилим приміщенням квартирою № 3 будинку 97 по вул.. Горіхова ( колишня Котовського) с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належній їй на праві власності квартирою № 3 по вул.. Горіхова, (колишня Котовського), 97 с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, шляхом примусового зняття з реєстрації з вищевказаної квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1( колишня Котовського) с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області З 09.02.2012 року в її квартирі зареєстрована ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак з дати реєстрації і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. На теперішній час місце перебування ОСОБА_2 їй невідомо, тому вона не може вирішити питання зняття її з реєстрації в належній їй квартирі в позасудовому порядку. Посилаючись на дані обставини, позивач просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратили право на користування жилим приміщенням квартирою № 3 будинку 97 по вул.. Горіхова( колишня Котовського) с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області та усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні належній їй на праві власності квартирою № 3 по вул.. Горіхова, 97 с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, шляхом примусового зняття з реєстрації з вищевказаної квартири ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив провести судове засідання без її участі і ухвалити заочне рішення по справі ( а.с.16).
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судом, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак, відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідач за зазначеною адресою не проживає ( а.с.26), що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України в цьому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачам належним чином.
Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області у судове засідання не зявилися, надали суду заяву, в якій просила провести судове засідання без участі їх представника.( а.с.21).
У зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, її особа посвідчена паспортом серії КЕ 803687, виданого Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області 17.11.1997 року ( а.с. 4-5).
Згідно договору купівлі-продажу квартири, серії АВМ № 253899 від 22.06.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 2677, ОСОБА_1 на праві власності належить квартира № 3 по вул.. Горіхова с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області . ( а.с.8).
Право власності на нерухоме майно зареєстроване у Комунальному підприємстві спільної власності територіальних громад Роздільнянського району «Бюро технічної інвентаризації», номер запису 121, в книзі 9 від 17.06.2005 року, що підтверджується витягом Про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії СВХ № 472044 (а.с. 7).
Таким чином, позивач володіє вищезазначеною квартирою правомірно, а тому має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні своєю власністю.
Відповідно до розпорядження Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 9/16-ср від 19.02.2016 року «Про перейменування вулиць розташованих на території Кучурганскої сільської ради» відповідно до п.20 ст.42, п.8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», з метою упорядкування найменувань вулиць та провулків, розташованих на території с. Кучурган: перейменувати вулицю Котовського на вулицю Горіхова ( а.с. 8).
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з 09.02.2012 року за адресою: вул.. Горіхова колишня (Котовського), 97АДРЕСА_2, що підтверджується випискою з домової книги Кучурганської сільської ради Роздільнянського району Одеської області (а.с.9 ) та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку, осіб №449, виданої Кучурганською сільською радою Роздільнянського району Одеської області від 07.04.2017 року. ( а.с.10 ).
Згідно акту про обстеження житла за адресою: АДРЕСА_3 від 07.04.2017 року, складеного у складі: депутата Кучургангської сільської ради ОСОБА_5, сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено, що за зазначеною адресою зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з березня 2012 року і по теперішній час за вищевказаною адресою не проживає. ( а.с. 11).
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 співвласником спірної квартири не являється, в зазначеній квартирі не проживає і не користується нею.
Дані обставини достовірно підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.12-13) та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с.14-15), які є сусідами позивача.
Позивач заперечує проти реєстрації відповідача за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають їй в реалізації права володіння та користування належним їй на праві власності майном.
В порядку ч.2 ст.48 Закону України „Про власність", позивач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до статей 316-317 Цивільного кодексу України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб. Власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст.321 ЦК України).
Так, відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положеннями Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З погляду Європейського Суду повага власності основний метод права, міжнародного й внутрішнього дотримання. У Конвенції говориться, що держава зобов'язана дотримувати, виконувати, зміцнювати, захищати й забезпечувати права власності фізичних і юридичних осіб. Порушення Конвенції й Протоколів будуть тоді, коли піде недотримання, невиконання й не забезпечення державою зазначених норм.
Відповідно до ст.1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
В силу ст.13 розділу І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважаться.
У першу чергу ця повага повинна виходити від держави й втілюватися у вигляді прийняття законодавчих, виконавчих дій, що захищають право власності від незаконних зазіхань із боку кого б то не було.
Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, що ОСОБА_1 на теперішній час позбавлена права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в даному випадку вимоги ОСОБА_1 як власника квартири законні та обґрунтовані, оскільки реєстрація відповідача в належній їй квартирі, порушує її право власності, створює перешкоди в користуванні власністю.
Керуючись ст.ст. 48,49 Закону України Про власність, ст.ст.319,346,383,386,391 ЦК України, ст.ст.10,11,209,212, 214-215,224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстрації, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою № 3 будинку 97 по вул.Горіхова (колишня Котовського) с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1.
Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 в користуванні та розпорядженні, належним їй на праві власності квартирою № 3 будинку 97 вул.Горіхова (колишня Котовського), с.Кучурган Роздільнянського району Одеської області, примусово знявши з реєстрації ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. І. Гринчак