МАЛИНОВСЬК ИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________ _
Справа № 521/5170/17
Пр. №4-с/521/62/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі ліквідатора ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трефль -Україна», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

встановив:

У квітні 2017р. ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, уточненою та доповненою у подальшому, на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області) ОСОБА_2, заінтересовані особи: старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С.Б., Терзі М.В., Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») в особі ліквідатора ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Трефль-Україна» (далі - ТОВ «Трефль-Україна»), посилаючись на те, що 09 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №1519/23029/2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 на її користь грошової суми у розмірі 127 199,70 грн., 23 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №1519/23036/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь грошової суми у розмірі 297947,72 грн. та 11 вересня 2013року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №1519/5868/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1 651 280,58 грн.

Стверджувала, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року, залишеною в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року встановлено спосіб виконання судових рішень в межах обєднаного виконавчого провадження, шляхом надання державному виконавцю дозволу на реалізацію нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Зазначала, що 16 червня 2016 року постановою про передачу виконавчого провадження начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 при розгляді подання начальника Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області прийнято рішення про передачу до ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області матеріалів зведеного виконавчого провадження по виконанню шести виконавчих проваджень про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь фізичних та юридичних осіб у загальному розмірі 2111395,63грн.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 13 липня 2016 року було прийнято до виконання зведене виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 2111395,63грн.

Вказувала, що 02 лютого 2017 року державний виконавець Носенко С.Б. повідомив її про необхідність внесення авансового платежу у розмірі 3000,00 грн. для проведення оцінюючої експертизи, якій був нею внесений 06 лютого 2017року.

Проте, 26 березня 2017 року їй стало відомо, що виконавче провадження стосовно АТ «Дельта Банк» закрито, у звязку з чим 27 березня 2017 року подала заяву на імя начальника Виконавчої служби ОСОБА_6 з вимогою надати їй відповідну копію постанови, але до цього часу відповіді на цю заяву вона отримала.

Стверджувала, що державний виконавець своєю постановою про закриття провадження стосовно АТ «Дельта Банк» фактично заблокував виконання інших судових рішень на користь інших кредиторів і зробив неможливим оцінку та продаж арештованого майна.

Посилаючись на порушення своїх прав, як учасника зведеного виконавчого провадження, Закону України «Про виконавче провадження», скаржниця остаточно просила суд винести ухвалу, якою визнати дії та бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. неправомірними; скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» від 01 березня 2017року; зобовязати старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. вчинити необхідні дії щодо проведення оцінюючої експертизи щодо вартості нерухомого майна боржника ОСОБА_3 у вигляді квартири АДРЕСА_1; зобовязати старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. після проведення експертизи вчинити необхідні дії щодо організації та продажу з прилюдних торгів квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 з метою задоволення вимог кредиторів.

Протокольною ухвалою суду від 26 квітня 2017року до участі у зазначеній справі в якості заінтересованої особи було залучено ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області (а.с.51).

Скаржниця ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги скарги та просила суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ПАТ «Дельта Банк» в особі ліквідатора ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності від 22 вересня 2017 року у судовому засіданні підтримав скаргу ОСОБА_1 та просив суд її задовольнити (а.с. 220).

Представник заінтересованої особи: ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2, у судовому засіданні вимоги скарги не визнав, проти її задоволення заперечував. Раніше надав до суду письмові заперечення проти скарги, якими вимоги скарги не визнав, просив суд відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що заінтересована особа діяла в межах чинного законодавства (а.с.27-30).

Заінтересована особа ОСОБА_3, та його представник, діючий за довіреністю від 26 листопада 2015року у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином (а.с. 46,214).

Заінтересована особа ПАТ КБ «Надра» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином (а.с. 219).

Заінтересована особа ТОВ «Трефль - Україна» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином (а.с. 217,218).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусовевиконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документу, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» правом оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження наділені сторони та інші учасники виконавчого провадження.

Виходячи з положень статті 383, частини четвертої статті 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. Якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 385 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №1519/23029/2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 127 199,70 грн., 23 жовтня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №1519/23036/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 297947,72 грн. (а.с.8,9-11)

Також 11 вересня 2013року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №1519/5868/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми у розмірі 1651280,58 грн. (а.с. 37-38).

Встановлено, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2015 року, залишеною в силі ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року встановлено спосіб виконання судових рішень в межах обєднаного виконавчого провадження, шляхом надання державному виконавцю дозволу на реалізацію нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 (а.с.9-11,12-13).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 16 червня 2016 року постановою про передачу виконавчого провадження начальника УДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 при розгляді подання начальника Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області прийнято рішення про передачу до ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області матеріалів зведеного виконавчого провадження по виконанню шести виконавчих проваджень про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь фізичних та юридичних осіб у загальному розмірі 2111395,63грн.(а.с.5).

Постановою старшого державного виконавця Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 12 липня 2016 року були передані матеріали виконавчого провадження №42265496 з примусового виконання виконавчого листа №1519/5868/2012 виданого 11 вересня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» грошової суми в розмірі 1651280,58 грн. (а.с.6).

Постановою старшого державного виконавця ВПВР ДВС ГТУЮ в Одеській області Носенка С. Б. від 13 липня 2016 року прийнято до виконання зведене виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 2111395,63грн.(а.с.7,8)

З матеріалів виконавчого провадження, а саме з листа ВПВР ДВС ГТУЮ в Одеській області від 15 березня 2017 року вбачається, що 14 грудня 2016року було призначено експерта для участі у виконавчому провадженні (а.с.18 звор.).

02 лютого 2017 року державний виконавець Носенко С.Б. повідомив ОСОБА_1 про необхідність внесення авансового платежу у розмірі 3000,00 грн. для проведення оцінюючої експертизи (а.с.16).

З змісту листа ВПВР ДВС ГТУЮ в Одеській області від 15 березня 2017 року також вбачається, що оскільки АТ «Дельта Банк» не здійснило авансування витрат виконавчого провадження, це виконавче провадження стосовно АТ «Дельта Банк» було завершено, виконавчий документ надіслано стягувану (а.с.18-19).

Крім того, в листі ВПВР ДВС ГТУЮ в Одеській області від 15 березня 2017 року зазначено, що державним виконавцем відповідно до вимог статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" на адресу заставодержателя ПАТ «Дельта Банк» надіслано запит про розмір заборгованості боржника заставодержателю з метою можливості зверненння стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

19 квітня 2017року надійшла відповідь про заперечення щодо реалізації заставленого майна банку, що належить ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, але ні яких заперечень стосовно проведення оцінки вказаного майна, ПАТ «Дельта Банк» не зазначало (а.с.41).

01 березня 2017року відповідно до вимог п. 4 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" у звязку з тим що стягувачем ПАТ «Дельта Банк» по виконавчому провадженню №42265496 по примусовому виконанню виконавчого листа 1519/5868/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 11 вересня 2013року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 1651280,58 грн. не здійснено авансування витрат виконавчого провадження, це виконавче провадження було завершене, а виконавчий документ надіслано стягувачу.

Проте, судом встановлено, що 06 лютого 2017року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ВПВР ДВС ГТУЮ в Одеській області авансовий платіж у розмірі 3000,00 грн., що підтверджується квитанцією, про що не заперечував державний виконавець у судовому засіданні (а.с.17).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. В обов'язки державного виконавця входить роз'яснення особам, які беруть участь виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхніх прав згідно з вимогами Закону. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на момент відкриття виконавчого провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягував і боржник. У виконавчому провадженні можуть брати участь кілька стягувачів. Кожен з них щодо іншої сторони має право брати участь у виконавчому провадженні самостійно або доручити участь у виконавчому провадженні одному із співучасників.

Згідно з ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднаються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до п.3.8.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень за №512/5 від 02 квітня 2012 року із змінами і доповненнями за наявності підстав для завершення виконавчого провадження виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою державного виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець виконав вимоги п. 3.8.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень за №512/5 від 02 квітня 2012 року.

За думкою суду, державний виконавець після винесення постанови про завершення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа 1519/5868/2012, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 11 вересня 2013року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» 1651280,58 грн. зобовязаний був провести дії щодо виконання виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №1519/23036/2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 297947,72 грн., в тому числі провести дії щодо оцінки майна боржника, оскільки остання здійснила авансовий платіж.

Судом встановлено, що у процесі примусового виконання державним виконавцем згідно із вимогами статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", проведено опис та арешт квартири АДРЕСА_2 ум. Одесі яка належить ОСОБА_3 та перебуває у іпотеці ПАТ «Дельта Банк» (а.с.137).

Відповідно до статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Статтею 57 цього Закону встановлено особливості визначення вартості майна боржника та оцінка майна боржника. Так, визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторін виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно із вимогами ч.1 статті 51 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

Як встановлено в судовому засіданні, постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» від 01 березня 2017 року порушує також права скаржника, оскільки перешкоджає проведенню виконавчих дій щодо виконання виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №1519/23036/2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 297947,72 грн.

Оскільки, скаржник є також однією із сторін обєднаного виконавчого провадження, то вона має право на оскарження вказаної постанови.

Крім того, суду не зрозуміло, що перешкоджало державному виконавцю провести дії щодо оцінки майна, якщо ОСОБА_1 було внесено авансовий внесок для проведення вказаних дій, та виносити постанову про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» від 01 березня 2017 року з підстав не внесення останнім авансового платежу, якщо винесення вказаної постанови перешкоджає державному виконавцю проводити дії щодо виконання виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №1519/23036/2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 297947,72 грн.

Суд вважає, що державним виконавцем не надано жодних належних та допустимих доказів, які підтверджують, що вказана постанова старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» від 01 березня 2017 року є законною та обґрунтованою і не порушує права ОСОБА_1

Тому за думкою суду, дана постанова є передчасною, оскільки порушує права скаржниці.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не були порушені, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини у їх сукупності та взаємозвязку, суд прийшов до висновку, що постанова старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» від 01 березня 2017року, є противоправною.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити в частково, та визнати бездіяльність старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. в частині не проведення дій після проведення ОСОБА_1 авансування витрат виконавчого провадження щодо виготовлення експертного висновку стосовно ринкової вартості квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 протиправною, визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» від 01 березня 2017 року та зобовязати старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С. Б. вчинити необхідні дії щодо проведення виготовлення експертного висновку стосовно ринкової вартості квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3

Що стосується вимог скарги щодо зобовязання старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Носенко С.Б. після проведення експертизи вчинити необхідні дії щодо організації та продажу з прилюдних торгів квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 з метою задоволення вимог кредиторів, то за думкою суду, дані вимоги задоволенні не підлягають, оскільки організації та продаж з прилюдних торгів нерухомого майна належить до виключної компетенції державного виконавця, який повинен діяти відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі ліквідатора ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Трефль -Україна», Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в частині не проведення дій після проведення ОСОБА_1 авансування витрат виконавчого провадження щодо виготовлення експертного висновку стосовно ринкової вартості квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3 - протиправною.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» від 01 березня 2017 року.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 вчинити необхідні дії щодо проведення виготовлення експертного висновку стосовно ринкової вартості квартири АДРЕСА_3, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_3.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда