АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/1140/15-ц
Провадження № 22-ц/792/678/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта ОСОБА_1, представника відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_2, представника відповідача за первісним позовом та зустрічним позовом ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Універсал Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним збільшення процентної ставки, здійснення перерахунку заборгованості, визнання недійсною додаткової угоди №1 та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору припиненим та визнання недійсною додаткової угоди.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позову зазначалось, що 13 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_4 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL2621 та 14.03.2008 року додаткову угоду №BL2621/BL2621-КL до генерального договору, відповідно до умов яких банк надав ОСОБА_4 кредит в розмірі 142 000 швейцарських франків зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,5% річних на строк до 01.03.2028 року. 08.06.2010 року між банком та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду, якою були внесені зміни до основного договору щодо кінцевого строку сплати кредиту та розміру кредиту та щомісячних платежів.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 14.03.2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №BL2621 та додаткову угоду №1 до нього від 08 червня 2010 року, за якими остання зобовязалася перед позивачем відповідати за виконання ОСОБА_4 усіх зобовязань перед банком, що виникли з кредитного договору та додатковими угодами до нього, укладеними між банком та позичальником в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, в солідарному порядку.

Також з метою забезпечення вимог банку по генеральному договору, 13 березня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки (нерухомого майна-квартири) зі змінами та додатками до нього. Крім того, 13 березня 2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки зі змінами та додатками до нього. Проте, зобовязання за кредитним договором не виконуються належним чином, в звязку з чим станом на 04 грудня 2014 року загальна сума заборгованості ОСОБА_4 перед банком за кредитним договором складає 130827,04 швейцарських франків, що еквівалентно національній валюті України за офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку 2050947,38 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту - 120879,82 швейцарських франків (1895006,95 грн.); в тому числі прострочена заборгованість по кредиту 5157,57 швейцарських франків (80854,12 грн.); відсотки 9566,70 швейцарських франків (149975,10 грн.); підвищені відсотки - 380,52 швейцарських франків (5965,33 грн.), яку позивач просив стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку. А також позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок та земельну ділянку по вул. Б.Хмельницького, 12 у с. Олешин Хмельницького району, та земельну ділянку по вул. Мисливська, 3 у с. Олешин Хмельницького району в рахунок погашення існуючої заборгованості.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Універсал Банк» про розірвання кредитного договору. В обґрунтування якого зазначав, що 13 березня 2008 року між ним та ПАТ «Універсал Банк» було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL2621 на суму 142000 швейцарських франків. 14 березня 2008 року на виконання генерального договору було укладено додаткову угоду №BL2621/№BL2621-КL+ (індивідуальна угода-кредитна лінія плюс), відповідно до умов якої встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 142000 швейцарських франків, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами 9,5% річних, а також строк остаточного погашення грошових зобовязань визначено до 01 березня 2028 року. Вказував, що спірний договір суперечить ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ні перед укладенням договору, ні протягом його дії, відповідач не повідомив позивача у письмовій формі про умови надання кредиту, та не надав в повному обсязі інформації про умови кредитування. Вказує, що оскільки змінились обставини, якими сторони керувались при укладенні договору, а саме через підвищення курсу валют збільшились витрати позичальника, позивач просив розірвати кредитний договір з відповідними змінами та доповненнями до нього.

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору припиненим та визнання недійсною додаткової угоди. Посилається на те, що 4 березня 2008 року між нею та ПАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки №BL2621. За умовами цього договору вона як поручитель зобовязувалася перед ВАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобовязань за договором кредиту. Вказує, що відповідно до п.2.1 договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Як стало їй відомо з розрахунку заборгованості, що доданий до позовної заяви ПАТ «Універсал Банк», в період з 26.08.2008 року по 07.06.2010 року банком самовільно збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з 9,5% до 13,5% річних. Дане підняття ставки відбулося без її згоди та її повідомлення. У звязку із тим, що ПАТ «Універсал Банк» без її згоди змінив зобовязання боржника по сплаті відсотків, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності, надана 14 березня 2008 року порука про солідарне виконання зобовязань ОСОБА_4, що виникла з додаткової угоди №BL2621/№BL2621-КL+ від 14 березня 2008 року до генерального договору про надання кредитних послуг №BL2621 від 13 березня 2008 року припинилася з 26.08.2008 року.

08 червня 2010 року між ОСОБА_5 та банком була укладена додаткова угода №1 до договору поруки №BL2621 від 14.03.2008 року, за умовами якої сторони погодили, що порукою за договором поруки №BL2621 від 14.03.2008 року в доповнення до того, що було обумовлено в такому договорі раніше, забезпечується в повному обсязі зобовязання ОСОБА_4 за генеральним договором про надання кредитних послуг. Вказує, що додаткова угода від 08.06.2010 року не спрямована на реальне настання обумовлених нею правових наслідків, оскільки за своїм змістом дана додаткова угода змінює зобовязання, яке є припиненим. А тому, просила визнати припиненим зобовязання по договору поруки №BL2621 від 14.03.2008 року та визнати недійсною додаткову угоду №1 від 08.06.2010 року.

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання недійсним збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки та зобовязання банку здійснити перерахунок заборгованості відповідно до умов додаткової угоди від 14.03.2008 року та визнання недійсною додаткової угоди №1 до генерального договору про надання кредитних послуг від 08.06.2008 року, укладену між банком та ОСОБА_4, мотивуючи тим, що банком неправомірно підвищено процентну ставку, за користування кредитними послугами, про що не було відомо ОСОБА_4, як наслідок, неправильно обраховано заборгованість за кредитним договором.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк» про розірвання кредитного договору залишено без розгляду.

В ході розгляду справи банк неодноразово уточняв позовні вимоги та остаточно просив стягнути на користь банку солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 суму заборгованості за кредитним договором, яка складає 130827,04 швейцарських франків, в тому числі заборгованість по кредиту 120879,82 швейцарських франків, відсотки - 9566,70 швейцарських франків, підвищені відсотки 380,52 швейцарських франків; звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, загальною площею 0,27 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: Хмельницький район, с. Олешин, вул. Мисливська, 3, та належить ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ХМ №015280, виданого Олешинською сільською радою 05.03.2001 року, на підставі рішення Олешинської сільської ради №7 від 20.02.2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №02368, кадастровий номер :01:001:0719, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 574400 грн.; стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь банку суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.04.2016 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_7

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16 лютого 2017 року позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_7, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 130827,04 швейцарських франків, що еквівалентно 3499334,45 грн. та 2438 грн. сплаченого судового збору.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку, загальною площею 0,27 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер :01:001:0719, на якій розташований двоповерховий будинок та господарські споруди, що знаходиться в адресою: Хмельницький район, с. Олешин, вул. Мисливська, 3, та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі Державного акта серії IV-ХМ №015280, виданого Олешинською сільською радою 05.03.2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №02368, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 574400 грн. для задоволення грошових вимог ПАТ «Універсал Банк» в розмірі 130827,04 швейцарських франків.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Універсал Банк» 1218 грн. сплаченого судового збору.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсним збільшення процентної ставки, здійснення перерахунку заборгованості, визнання недійсною додаткової угоди №1 відмовлено.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ПАТ «Універсал Банк» про визнання договору припиненим та визнання недійсною додаткової угоди задоволено. Визнано припиненими зобовязання по договору поруки № BL2621 від 14.03.2008 року, що укладений між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 Визнано недійсною додаткову угоду №1 від 08.06.2010 року до договору поруки № BL2621 від 14.03.2008 року, що укладений між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_5 974 грн. 40 к. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі. Апелянт вважає оскаржуване рішення суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_5 незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції не було застосовано положення ст. 629 ЦК України про обовязковість договору і вимоги ст. ст. 554, 628, 1048 ЦК України, та не прийнято до уваги положення укладених між сторонами договорів, незважаючи на те, що вони також регулюють правовідносини між сторонами у визначений ним спосіб. Крім того, судом неправомірно застосовано положення ст. 559 ЦК України, яка не підлягає застосуванню в спірних правовідносинах. На думку апелянта, судом, в порушення вимог ст. 212 ЦПК України, не було надано належної правової оцінки доказам, які надані банком.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_2 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача за первісним позовом та зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні частково підтримав апеляційну скаргу з інших підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення або зміни рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам ухвалене у справі судом першої інстанції рішення в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь банку заборгованості за кредитним договором, відмови в задоволенні позовних вимог банку про стягнення в солідарному порядку заборгованості з ОСОБА_5, в частині задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про визнання договору поруки припиненим та визнання недійсною додаткової угоди не відповідає.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтями 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 13 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_4 було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №BL2621 та 14 березня 2008 року укладено додаткову угоду №BL2621/BL2621-KL+, відповідно до яких останньому надано кредит в розмірі 142 000 швейцарський франків зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9,50% річних на строк до 01.03.2028 року (а.с. 11-19 т. 1).

Відповідно до п. 5.1 генерального договору про надання кредитних послуг, відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст. 651 ЦК України сторони погодили, що протягом дії цього договору банк може змінити розміри процентних ставок в сторону збільшення у разі настання будь-якої із наступних обставин: - здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або настання змін у грошово-кредитній політиці НБУ. Про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру, позичальник повідомляється шляхом направлення йому банком поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника.

Згідно з п. 6.1 зазначеного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку у разі в т.ч. порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань за цим договором.

11 липня 2008 року банком, з додержанням процедури визначеної умовами договору, на адресу позичальника ОСОБА_4 було направлено письмове повідомлення про зміну процентної ставки до 13,5% річних, яке останній отримав 18.07.2008 року (а.с. 224-225 т. 1).

08 червня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду №1 до генерального договору про надання кредитних послуг, відповідно до умов якої визначено, що станом на 08.06.2010 року фактична заборгованість позичальника в рамках кредитної лінії становить 141 916,69 швейцарських франків, яка фіксується як кредит, визначено кінцевий строк погашення кредиту до 01.06.2025 року, процентна ставка 9,5% річних. Підписавши цю додаткову угоду, позичальник заявив, що він повністю задоволений рішеннями/відповідями банку, що прийняті відносно позичальника та/або стосуються умов укладеного з позичальником договору (зокрема, щодо встановлення нових розмірів плати за користування кредитом, процентів, тощо), при цьому підтвердив, що не має жодних претензій до банку (а.с. 22-30 т. 1).

Кредитор реалізував свою право, передбачене ст. 1050 ЦК України, і змінив строк виконання основного зобовязання, надіславши 16.10.2014 року позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту, яка отримана останнім 18.10.2014 року (а.с. 61 та на звороті т. 1).

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 14 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №BL2621, відповідно до умов якого поручитель зобовязалась перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_4 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з додаткової угоди до генерального договору про надання кредитних послуг (основний договір), укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Уклавши цей договір, поручитель підтвердив, що він повністю розуміє всі умови цього договору та основного договору, свої права та обовязки за цими договорами і погоджується з ними (а.с. 31-33 т. 1).

Пунктом 2.1 договору поруки визначено, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору та/або отримання його письмової з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладенням поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

08 червня 2010 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки, підписанням якої поручитель підтвердив, що порукою також забезпечуються зобовязання боржника передбачені основним договором, у разі їх зміни збільшення або зменшення, якщо така зміна обумовлена застосуванням умов основного договору щодо збільшення або зменшення зобовязань боржника за основним договором. При цьому, поручитель дає свою згоду на збільшення розміру зобовязань, забезпечених порукою за цим договором, що виникли до підписання цієї додаткової угоди та/або можуть виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшився або збільшиться обсяг його відповідальності перед іпотекодержателем у випадку внесення змін кредитором та боржником до основного договору, або у випадку внесення кредитором в односторонньому порядку змін до основного договору та/або цього договору (а.с. 34-35 т. 1).

Статтею 527 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

А тому, колегія суддів вважає, що укладенням додаткової угоди, ОСОБА_5 надала свою згоду на збільшення розміру зобовязань, забезпечених порукою, що виникли до підписання додаткової угоди. Відповідно, відсутні підстави для визнання поруки припиненою.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь первісного позивача заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг №BL2621 від 13.03.2008 року та додаткових угодах, яка виникла станом на 04 грудня 2014 року, в розмірі 130 827,04 швейцарських франків, з яких: 120 879,82 швейцарських франків заборгованість по кредиту (в т.ч. 5 157,57 швейцарських франків прострочена заборгованість по кредиту), 9 566,70 швейцарських франків заборгованість по відсотках, 389,52 швейцарських франків заборгованість по підвищених відсотках.

Відповідно, рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь банку заборгованості за кредитним договором, відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення в солідарному порядку заборгованості з ОСОБА_5 та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення в цих частинах про задоволення первісних позовних вимог банку та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5

Також судом першої інстанції правильно встановлено, що на забезпечення виконання зазначених зобовязань за кредитним договором, 13 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки №BL2621/2, за яким в іпотеку банку ОСОБА_6 передав земельну ділянку, загальною площею 0,27 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку кадастровий номер :01:001:0719, що знаходиться в адресою: Хмельницький р-н., с. Олешин, вул. Мисливська, 3, та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі Державного акта серії IV-ХМ №015280, виданого Олешинською сільською радою 05.03.2001 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №02368 (а.с. 44-47, 51 т. 1).

Пунктом 1.5 договору іпотеки передбачено, що іпотека розповсюджується на всі приналежності предмета іпотеки та на всі невідємні від майна поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладення договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом договору предметом іпотеки і не потребують внесення змін до договору.

Згідно з ч.1, ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оскільки не виконуються належним чином зобовязання за кредитним договором, відповідно підлягають задоволенню вимоги позивача про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки - земельну ділянку.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Таким чином, іпотека є способом задоволення забезпечених нею вимог іпотекодержателя (отримання виконання) за рахунок предмета іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобовязання.

Разом з тим, суд першої інстанції, посилаючись на загальний розмір заборгованості за кредитом, не зазначив в резолютивній частині рішення усіх складових цієї заборгованості, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки. За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає зміні.

Частиною 5 ст. 88 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 не оскаржується, апеляційна скарга таких доводів не містить, а тому воно не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 130 827,04 швейцарських франків, відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення в солідарному порядку заборгованості з ОСОБА_5 та стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» судового збору скасувати та ухвалити в цих частинах нове рішення.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання кредитних послуг №BL2621 від 13.03.2008 року та додаткових угодах, яка виникла станом на 04 грудня 2014 року, в розмірі 130 827,04 швейцарських франків, з яких: 120 879,82 швейцарських франків заборгованість по кредиту (в т.ч. 5 157,57 швейцарських франків прострочена заборгованість по кредиту), 9 566,70 швейцарських франків заборгованість по відсотках, 389,52 швейцарських франків заборгованість по підвищених відсотках.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» по 3227 грн. 70 к. судового збору з кожного.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року в частині задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини рішення в такій редакції:

В рахунок погашення заборгованості договором про надання кредитних послуг №BL2621 від 13.03.2008 року та додаткових угодах, яка виникла станом на 04 грудня 2014 року, в розмірі 130 827,04 швейцарських франків, з яких: 120 879,82 швейцарських франків заборгованість по кредиту (в т.ч. 5 157,57 швейцарських франків прострочена заборгованість по кредиту), 9 566,70 швейцарських франків заборгованість по відсотках, 389,52 швейцарських франків заборгованість по підвищених відсотках, звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, загальною площею 0,27 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0719, з житловим будинком та господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Мисливська, 3 у с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, та належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі Державного акта серії 4-ХМ №015280, який виданий Олешинською сільською радою 05.03.2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №02368, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною 574 400 гривень.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про визнання договору припиненим та визнання недійсною додаткової угоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ПАТ «Універсал Банк» про визнання поруки припиненою та визнання недійсною додаткової угоди №1 від 08.06.2010 року відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_8

Судді: /підписи/ ОСОБА_9

ОСОБА_10

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Провадження № 22-ц/792/678/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 19, 27