У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення відсотків за користування чужими коштами, інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» на ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» про стягнення відсотків за користування чужими коштами, інфляційного збільшення суми боргу та трьох відсотків річних.

Заочним рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на користь ОСОБА_3 13 695,90 грн відсотків за користування чужими коштами, 25 398,65 грн інфляційного збільшення суми боргу, 1 887,11 грн - три відсотки річних.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року, суддя апеляційного суду вказував на те, що завником не виконані вимоги ухвали про залишення їх апеляційної скарги без руху.

Проте до такого висновку апеляційний суд дійшов передчасно.

Установлено, що ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» звернулося до суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Ухвалою судді апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» на заочне рішення Сокальського районного суду Львівської області від 07 квітня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Установлено, що листом апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 18 серпня 2016 року було направлено на адресу ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» (а. с. 79).

Вказану ухвалу ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» отримано 09 вересня 2016 року (а. с. 81).

Як на підставу для скасування ухвали про визнання апеляційної скарги ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» неподаною та повернення заявник вказує на те, що ними були виконані вимоги ухвали 13 вересня 2016 року, тобто в межах п'яти днів з моменту отримання ухвали про залишення їх апеляційної скарги без руху.

До матеріалів касаційної скарги ТОВ «Лізингова компанія «Автофінанс» додані документи, що підтверджують доводи їх касаційної скарги, а саме: опис вкладення, копія фіскального чеку про відправлення цінного листа від 13 вересня 2016 року.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Судові процедури повинні бути справедливими (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала судді апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа ‒ передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак