Дата документу 02.10.2017 Справа № 554/1729/17
Провадження №2/554/1627/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, поділ спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, поділ спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 21.10.2005 року вони з відповідачем ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Спільне життя у них не склалося, шлюбні відносини не підтримують з березня 2016 року, разом не живуть, спільне господарство не ведуть. В звязку з цим, 20.02.2017 року ОСОБА_1 був поданий до суду позов про розірвання шлюбу між сторонами, та в Октябрському районному суді м.Полтави на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей і на утримання непрацездатної дружини.

В період шлюбу, за спільні кошти подружжям було придбано легковий автомобіль Skoda Octavia 2012 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова ТМВСА41ZІСВ158757, колір бежевий, даний транспортний засіб був зареєстрований на імя ОСОБА_2. З метою ухилення від цивільно-правової відповідальності та уникнення поділу спільного майна подружжя з чоловіком ОСОБА_1, ще перебуваючи у шлюбі, без відома на те чоловіка, ОСОБА_2 06.01.2017 року на підставі договору купівлі-продажу №7441/2017/280116 від 06.01.2017 року, укладеного в Територіальному сервісному центрі МВС в Чернігівській області ТСЦ №7441, перереєструвала шляхом продажу спільний автомобіль на імя свого племінника ОСОБА_3 ОСОБА_1 своєї згоди на продаж спільного автомобіля не надавав, про дану перереєстрацію не знав, оскільки в даний період знаходився у службовому відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою.

На день розгляду даної справи в суді, вартість придбаного вищезазначеного легкового автомобіля, з урахуванням технічної амортизації, складає 332016 гривень, що підтверджується аналітичною довідкою від 20.02.2017 року субєкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 Отже, спірний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, підлягає залишенню ОСОБА_2, а остання зобовязана компенсувати ОСОБА_1 50% вартості вищевказаного транспортного засобу, що складатиме 166008 гривень.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу №7441/2017/280116 від 06.01.2017 року легкового автомобіля Skoda Octavia 2012 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова ТМВСА41ZІСВ158757, колір бежевий, укладений між продавцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в Територіальному сервісному центрі МВС в Чернігівській області №7441; здійснити поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - легкового автомобіля Skoda Octavia 2012 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова ТМВСА41ZІСВ158757, колір бежевий, паливо бензин/газ, виділивши його в особисту власність ОСОБА_2; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 166008 гривень компенсації 50% вартості легкового автомобіля Skoda Octavia 2012 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова ТМВСА41ZІСВ158757, колір бежевий, паливо бензин/газ, та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримав, просив задовольнити повністю Пояснив, що позивач не надавав згоди на продаж 06.01.2017 року спільного автомобіля, він знаходився в зоні АТО з 29.10.2016 року по 28.01.2017 року, автомобіль не знайдений правоохоронними органами, оцінка майна 06.01.2017 року не проводилася, за 25000 гривень договір купівлі-продажу оформили.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що позивач до поїздки в зону АТО сам запропонував відповідачці продати спірний автомобіль, оскільки він аліменти не платить, а треба годувати дітей. Позивач залишив собі два спільних автомобіля, а спірне авто було залишено відповідачу. Відповідач дійсно продала автомобіль, і згоду на це дав їй позивач, ОСОБА_3 купив цей автомобіль , як міг його купити любий громадянин України, він не знав, що сторони розлучаються. Вважає, що аналітична довідка не відповідає дійсності, оскільки автомобіль був пошкоджений, вартість його дуже завищена; позивач в порушення вимог СК України при подачі позову не сплатив суму компенсації, яку просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідка, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.10.2005 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб (а.с.13). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.56,57).

Згідно позову, в період шлюбу за спільні кошти подружжям було придбано легковий автомобіль Skoda Octavia 2012 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова ТМВСА41ZІСВ158757, колір бежевий, даний транспортний засіб був зареєстрований на імя ОСОБА_2.

06.01.2017 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №7441/2017/280116 від 06.01.2017 року, укладеного в Територіальному сервісному центрі МВС в Чернігівській області ТСЦ №7441, продала легковий автомобіль Skoda Octavia 2012 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова ТМВСА41ZІСВ158757, колір бежевий, ОСОБА_3 (а.с.49 договір купівлі-продажу).

Згідно відомостей, наданих суду Територіальним сервісним центром №7441 регіонального сервісного центру в Чернігівській області, підтверджено реєстрацію автомобіля Skoda Octavia 2012 року виробництва, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова ТМВСА41ZІСВ158757, на імя ОСОБА_3, та надано копії документів, що стали підставою для здійснення реєстраційної операції (а.с.130-135).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Частиною 4 ст. 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

При цьому, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч.3 ст. 61 СК України) та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном (ст. 63 СК України).

Таким чином, один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя 1/2 частини вартості майна, яке відчужено в період зареєстрованого шлюбу між ними у тому випадку, зокрема якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби.

Вказане узгоджується із роз'ясненнями, викладеними у п. 30Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Крім того, п. 6 ст. 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України та частини другої статті 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозвязку слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Такий же правовий висновок викладено у Постановах Верховного Суду України від 27.01.2016 року у справі №6-1912цс15 та від 22.02.2017 року у справі №6-17цс17.

В своїх письмових поясненнях відповідач та в судовому засіданні представник відповідача зазначили, що домовленість про продаж автомобіля була узгоджена подружжям.

Однак, позивачем ОСОБА_1 суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що спірний автомобіль було реалізовано без його згоди особисто відповідачем та кошти витрачено не в інтересах сімї під час спільного їх проживання. Позивачем не доведено, що ОСОБА_2, укладаючи договір щодо спільного майна, та ОСОБА_3 діяли недобросовісно.

Згідно ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Суд прийшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, а тому відсутній обєкт для поділу майна подружжя, отже вимоги про поділ спільної сумісної власності сторін є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Саме тому, суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_4, який зробив для позивача аналітичну довідку про вартість автомобіля.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.60,61,63,65 СК України, ст.369 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, поділ спільної сумісної власності подружжя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Чуванова