Справа № 686/9015/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в м. Хмельницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Хмельницький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту смерті,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його дружини ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Донецьк. В обґрунтування заяви вказав, що у зв'язку із тим, що смерть дружини настала на території, яка віднесена до тимчасово окупованої території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», тому заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Донецьк. Встановлення вказаного факту необхідно для оформлення спадщини після смерті дружини.

Заявник в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити їх.

Представник заінтересованої особи - Хмельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що при вирішенні питання про встановлення юридичного факту смерті покладається на думку суду, просить справу розглянути без участі представника відділу.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року с. Калюс Новоушицького району Хмельницької області, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_2, виданого 05.03.1999 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Як вбачається із копії довідки від 12.11.2014 року № НОМЕР_1 ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка перемістилась з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

30.05.1981 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб і після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «ОСОБА_1» (копія свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Донецьк померла дружина заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказаний факт зазначений у копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого Київським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки, копією медичного свідоцтва про смерть серія № НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року та копією довідки про смерть № НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою державної реєстрацію смерті дружини ОСОБА_2, однак йому було усно відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та рекомендовано звернутись до суду. Відмова мотивована тим, що заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснення в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Відповідно до положень ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за №719/4940 підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Як вбачається із п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Крім цього, відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Донецьк Донецької області.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Правил у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Донецьк Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 234, 235, 256-259, п. 8 ст. 367 ЦПК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

ухвалив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Донецьк Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя