Номер провадження: 22-ц/785/4555/17
Головуючий у першій інстанції Іванова О.В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що з 09 лютого 2010 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 і від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дитина - донька ОСОБА_4. В сім'ї відносини не склалися, вони фактично розійшлись, але шлюб не розірвали. Дитина залишилась проживати з матір'ю. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.04.2016 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини у розмірі 1 300 грн. щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилався на те, що на час ухвалення цього рішення він мав постійне місце роботи. На даний час він не має можливості сплачувати аліменти у встановленому розмірі, оскільки втратив роботу, не може працевлаштуватись, сам знаходиться на утриманні батьків пенсіонерів, його матеріальний стан погіршився.

На підставі вищевикладеного, позивач просив зменшити розмір аліментів до 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити новея, яким зменшити розмір аліментів, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису №235. (а.с.14).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 квітня 2016 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1300 грн., щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.6-7).

Судом встановлено, що під час розгляду справи про стягнення аліментів, ОСОБА_2, визнав позов у повному обсязі, про що надав суду відповідну заяву, заяв про скрутне матеріальне становище до суду від ОСОБА_2 не надходило.

Також судом встановлено, що рішення суду про стягнення аліментів ОСОБА_2 повністю не виконує, аліменти в установлений судовим рішенням строк на утримання дитини не сплачує, тому у нього виникла заборгованість по аліментам в розмірі 6761 грн. 23 коп. (а.с.8-9).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведених постановою державного виконавця відділу ДВС Роздільнянського РУЮ, позивач має заборгованість по виплаті аліментів за період з 21.03.2016 року по листопад 2016 року у твердій грошовій сумі в розмірі 6761 грн. 23 коп. (а.с.9).

Тобто заборгованість позивач має фактично з дня винесення рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з п. 2 3постанови Пленуму Верховного СУДУ України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Аналіз зазначених вимог закону свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов'язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача.

Суд обгрунтовано прийшов до висновку, що під час розгляду справи ОСОБА_2 не довів суду поважні причини зменшення розміру аліментів.

Ухвалюючи рішення від 13.04.2016 року на користь ОСОБА_3, судом були враховані всі обставини, що мають значення для справи, в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини по справі, також судом було прийнято до уваги, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі, про що написав заяву. Вказане рішення суду ОСОБА_2 не оскаржував.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що судом безпідставно не були прийняті до уваги показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з мотивуванням того, що вони є близькими його родичами та є фактично зацікавленими особами, не приймається судом до уваги, оскільки спростовуються тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно є рідними тітками позивачу, та згідно з наданих показань було встановлено, що вони оплатили послуги адвоката для звернення до суду з зазначеним позовом, щоб уникнути кримінальної відповідальності племінника за несплату аліментів, тобто вони є фактично зацікавленими особами, крім того вказані свідчення в силу ч.2 ст. 59 ЦПК України є не допустимими.

Також не приймаються судом до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що суд однобічно оцінив докази по справі, не надавши належної оцінки його доказам, прийнявши до уваги тільки позицію відповідача, оскільки позивачем не доведені обставини, на які він посилався в своєму позові, також не надані належні докази на підтвердження його заявлених вимог, як того вимагає ст.11 ЦПК України.

Більш того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснив що, з моменту винесення рішення Роздільнянським районим судом Одеської області від 13 квітня 2016 року в нього не змінився ні стан здоров'я, ні матеріальне становище.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець