Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/307/17
Провадження № 2/391/189/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2017р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Червонописького В.С. при секретарі Степановій Л.Г. розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 06 квітня 2009 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 6,5930 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. На момент смерті ОСОБА_2 не було закінчено процес виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, в звязку з чим присвоєно кадастровий номер земельній ділянці та не внесено відповідні дані до Державного земельного кадастру і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно лише в 2013 році.

Позивач є спадкоємцем першої черги. При зверненні позивача до державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно ОСОБА_3, але отримав постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 20 березня 2013 року, майже через 4 роки після її смерті, тобто право власності за ОСОБА_2 на день її смерті е виникало.

У зв»язку з тим, що державний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 6,5930 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області; .

Позивач в судове засідання не зявився. Від останнього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява про визнання відповідачем вимог позову та про розгляд справи без участі їхнього представника.

Відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підлягають до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Позивач надав суду належні докази: копію свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_2, яка померла 06 квітня 2009 року; копію свідоцтва про народження ОСОБА_4, згідно якого матірю позивача зазначено ОСОБА_2; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Кіровоградської міської ДНК №2 від 01.06.2016 виданої ОСОБА_1.; копії витягу зі спадкового реєстру від 12.05.2017, згідно якого спадкова справа після смерті ОСОБА_2 заведена, свідоцтво про право на спадщину не видавалось; копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку згідно якого ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 6,5930 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лозуватської сільської ради; копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2013, яким визнано та зареєстровано право власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 20 березня 2013 року, майже через 4 роки після її смерті, тобто право власності за ОСОБА_2 на день її смерті 06.04.2009 не виникало. (а.с.19-26).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як визначено у ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судовому практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз'ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1299 ЦК, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Позивачу було відмовлено державним нотаріусом Кіровоградської ДНК № 2 у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на момент смерті ОСОБА_2 на належну їй земельну ділянку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, встановлюється належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

З матеріалів справи слідує, що позивач, здійснила дії, які необхідні для набуття права власності на спадкове майно (земельну ділянку для сільськогосподарського призначення) після смерті ОСОБА_2, тому її позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Судові витрати сплачені позивачами при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1298, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 6,5930 га, що розташована на території Лозуватської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0393, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2, спадщина на яку відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_2, яка померла 06.04.2009.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання копії цього рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Червонописький