Справа № 502/685/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, на обґрунтування якого зазначила та в судовому засідання пояснила, що 17 липня 2006 року померла мати позивача ОСОБА_4, яка проживала за адресою: в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 1,85 гектарів на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області. Позивач був єдиною дитиною спадкодавця, тому після смерті матері до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини не звертався, оскільки вважав, що до нотаріуса звертатись не потрібно. Це ж саме позивачу повідомив секретар сільської ради. Коли позивач звернувся з приводу оренди земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру, йому повідомили, що земельну ділянку потрібно переоформити у нотаріуса. 13.04.2017 року державний нотаріус листом розяснив позивачу, що той пропустив встановлений законом строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та рекомендував йому звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача зазначає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини через незнання законодавства та переконання, що він автоматично вступить у спадщину, як єдина дитина спадкоємця. На підставі викладеного представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким визначити для ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_5, яка померла 17 липня 2006 року в с. Приморське Кілійського району Одеської області.

Представник відповідача, Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_6, повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі та вважає, що позов підлягає задоволенню /а.с. 18/.

Заслухавши пояснення позивача, в процесі з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та дослідження доказів, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вбачається з паспорту громадянина України серії КЕ 931330, виданого 12 лютого 1998 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 7/.

Як зазначено в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 060901, виданому Виконкомом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 33, - ОСОБА_5 померла 17.07.2006 року в селі Приморське Кілійського району Одеської області /а.с. 5/.

Згідно свідоцтва про народження серії ЯЛ № 092410, виданого 05.10.1957 року Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 38, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 записано ОСОБА_7 та ОСОБА_5 /а.с. 6/.

Як вбачається з довідки, виданої виконкомом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області 19.04.2017 року за № 133, ОСОБА_2 дійсно проводив поховання своєї матері ОСОБА_5, яка померла 17.07.2006 року та був єдиним сином /а.с. 9/.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 054236, виданого 30.12.2003 р. Кілійською РДА, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 1,85 гектарів, розташована на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області цільового призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 10/.

Як вбачається з листа за підписом завідувача Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 13.04.2017 року № 599/01-16, яка тимчасово виконує обовязки Кілійської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1, яка діє від імені ОСОБА_2 повідомлено, що ним пропущено визначений законодавством України строк для прийняття спадщини після померлої 17 липня 2006 року ОСОБА_8, в звязку з чим рекомендовано звернутись до суду за захистом його прав /а.с. 4/.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в ст. ст. 1269-1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч.3 до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Аналогічні положення викладені в п.п 3.13 п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 57 ЦК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому, як зазначено в ч.ч. 1, 2 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Аналогічний припис міститься в ч. 3 ст. 10 ЦПК України /Змагальність сторін/.

Представником позивача в обґрунтування поважності причин пропуску позивачем встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини і в позовній заяві, і в судовому засіданні зазначена його юридична необізнаність.

Разом з тим, поважними причинами можуть бути лише такі, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Вказала позиція викладена в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справа про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 та узгоджується також з відповідними положеннями, викладеними в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15 та передбачає, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Юридична неграмотність та необізнаність спадкоємця про правила ст. ст. 1268 - 1269 ЦК такими причинами вважатись не можуть, оскільки відповідні положення законодавства щодо прийняття спадщини є належним чином оприлюдненими, тобто такими, що доведені до відома населення в порядку, вставленому законом, що узгоджується з положеннями ст. 57 Конституції України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити у відповідному в позові.

Керуючись ст.ст. 10,11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК, ст. ст. 1261, 1269-1270, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_9