Справа № 278/2834/17
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

29 грудня 2017 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до територіальної громада в особі ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району Житомирської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після померлого 21 березня 2016 року дядька ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,43 га., яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району Житомирської області.

В шестимісячний термін позивач не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як з травня по серпень 2016 року постійно доглядала тяжко хворого батька ОСОБА_5

Позивач підтримала позов з підстав зазначених в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Житомирського подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав.

В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін розгляд справи проводиться відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 21 березня 2016 року в с.Глибочиця Житомирського району Житомирської області у віці 63 роки помер ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №15 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_2 є рідною племінницею померлого та спадкоємицею за заповітом (ст.1235 ЦК України).

Постановою приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу ОСОБА_6 від 18 жовтня 2017 року позивачу відмовлено у вчинення нотаріальної дії у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.10).

Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Позивач ОСОБА_2, спадкоємець майна померлого ОСОБА_4 за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину через те, що в період з травня по серпень 2016 року постійно доглядала тяжко хворого батька ОСОБА_5

За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачкою заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що представником відповідача визнано позовні вимоги ОСОБА_2, що вбачається із письмової заяви представника ОСОБА_3 сільської ради Житомирського району (а.с.26) і це визнання позову оформлено відповідною заявою до суду і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 392, 1235 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 82, 258, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк, а саме три місяця з дня вступу рішення в законну силу, для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого 21 березня 2016 року дядька ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: І. В. Зубчук