Провадження № 2-о/493/151/17
Справа 493/1864/17
У Х В А Л А

29 вересня 2017 року м.Балта Одеської області

Суддя Балтського районного суду Одеської області Тітова Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Виконавчий комітет Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1990 року по 2017 рік.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху оскільки подана без додержання вимог ст.119 ЦПК України, а саме: заявником залучена до участі у справі як заінтересована особа Виконавчий комітет Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області, в той час, як повинно бути залучено Балтський районний сектор ГУ ДМС України в Одеській області, так як даний орган уповноважений видавати паспорт громадянина України.

Для оформлення належності до громадянства України юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991року).

Таким чином, для встановлення факту належності до громадянства України, відповідно до положень ст.256 ЦПК України, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Заявником надані сканкопії довідок не завірені належним чином, тому необхідно завірити долучені до заяви довідки або надати їх оригінали.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У заяві ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, у зв'язку вкрай скрутним матеріальним становищем, крім того являється непрацюючою малозабезпеченою особою.

Положеннями ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічні положення передбачено і положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, п. 29-32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Суд вправі застосувати щодо одного й того самого заявника і за однією й тією ж його заявою (скаргою) як відстрочення, так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати. Зазначені дії можуть мати місце у різній послідовності або в сукупності.

На підставі викладеного, та враховуючи ненадання заявником на виконання вимог Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, письмових доказів майнового стану, суд приходить до висновку про неможливість застосування положень ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до п. 1.4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 320 грн.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, 258 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА :

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи: Виконавчий комітет Лабушненської сільської ради Кодимського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання на території України залишити без руху, надавши позивачу строк 5 днів з дня отримання позивачем ухвали для виправлення вищевказаних недоліків, інакше заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: