Справа №359/2295/17
Провадження №2/359/1389/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, а також зобов`язання поновити на ньому,

встановив:
В березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та обґрунтовував його тим, що починаючи з 28 травня 1988 року позивач проходив військову службу в Збройних Силах України. На підставі рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №33 від 15 вересня 1993 року він та члени його сім`ї були зараховані на квартирний облік. 6 трав-ня 2009 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас у зв`язку з закін-ченням строку контракту. Протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року позивач та члени його сім`ї були зняті з квартирного обліку. Однак ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі понад 20 років та набув право на отримання жилого приміщення для постійного проживання. Крім того, він погодився на звільнення з військової служби виключно з умовою про залишення на квартирному обліку. Тому ОСОБА_1 просив визнати незаконним протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року в частині зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку та зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартир-ному обліку з 15 вересня 1993 року.

В ході розгляду цивільної справи ОСОБА_1 подав заяву про часткову зміну пред-мета позову (а.с.59-64): просить визнати незаконним та скасувати рішення, викладене в п.7 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року, а також зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на квартирному обліку з 15 вересня 1993 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтриму-ють позов та просять суд задовольнити його.

Представник відповідача ОСОБА_3 не визнає позов та заперечує проти його задо-волення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що військовослуж-бовець залишається на квартирному обліку виключно у випадку його звільнення з війсь-кової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів. Однак ОСОБА_1 був звільнений з військової служби зовсім з іншої підстави у зв`язку з закінченням строку контракту. Тому представник відповідача ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_4 , її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з`явилась у судове засідання. Вона подала заяву (а.с.51), в якій підтримує позов та просить розглянути цивільну справу в їх відсутності.

Представник Головного КЕУ також не з`явився у судове засідання. Він двічі у вста-новленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення йому судо-вих повісток (а.с.35, 42).

Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, а також дослідивши пись-мові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України. Тому 15 вересня 1993 року він був зарахований на квартирний облік. Ці обставини під-тверджується витягом з особової справи про проходження позивачем військової служби (а.с.19) та копією виписки з протоколу засідання житлової комісії військової частини №33 від 15 вересня 1993 року (а.с.20).

13 жовтня 2004 року ОСОБА_1 подав до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 рапорт про зарахування на квартирний облік членів його сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.65). Крім того, 7 грудня 2005 року позивач подав ще один рапорт про зарахування на квартирний облік його дочки ОСОБА_6 (а.с.66).

Таким чином, на квартирному обліку перебував ОСОБА_1 разом з членами його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

На підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №37-пм від 6 травня 2009 року (а.с.14) позивач був звільнений з військової служби у запас у зв`язку з закінченням строку контракту. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12 від 2 липня 2009 року (а.с.15) ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу цієї військової частини.

21 грудня 2016 року житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення про зняття позивача з квартирного обліку. Ця обставина підтверджується витягом з прото-колу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року (а.с.7).

Разом з ним з квартирного обліку були зняті також члени його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно до пп.3 п.26 Правила обліку громадян, які потребують поліпшення жит-лових умов, громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за міс-цем роботи, крім випадків, передбачених законодавством.

Такий випадок передбачений в абз.4 ч.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також в п.3 Порядку забез-печення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Згідно з цими нормативно-правовими актами військовослужбовцям, які мають ви-слугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

З витягу з особової справи про проходження позивачем військової служби (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі, що перевищує 20 років. Ця обставина свідчить про те, що він та члени його сім`ї мають право на отримання житла для постійного проживання. Отримати таке житло позивач та члени його сім`ї можуть лише за умови перебування на квартирному обліку.

З огляду на це суд вважає, що з метою забезпечення житлових прав належить визнати незаконним та скасувати рішення, викладене в п.7 протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року, а також зобов`язати від-повідача поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на квартирному обліку з 15 вересня 1993 року.

Відповідно до ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і корес-понденції.

Згідно зі ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебував на військовій службі понад 20 років. У нього виникли справедливі сподівання на отримання житла та поліпшення у такий спосіб жит-тєвого рівня його сім`ї. Зняття позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку унемож-ливлює досягнення цієї мети та становить порушення ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоложних свобод, а також ст.48 Конституції України.

Суд вважає, що запобігання такого порушення є додатковою, але не менш важливою підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 640 гривень. Ця обста-вина підтверджується квитанцією (а.с.30 зворот). Пред`явлений ним позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача нале-жить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Головне квартирно-експлуатаційне управління Збройних Сил України, про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, а також зобов`язання поновити на ньому задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення, викладене в п.7 протоколу засідання жит-лової комісії військової частини НОМЕР_1 №01 від 21 грудня 2016 року, про зняття з квар-тирного обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на квартирному обліку з 15 вересня 1993 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 640 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: позивачем та представниками сторін протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду; третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець