АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1928/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и л а :

В березні 2017 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_6 02 грудня 2016 року близько 18 години, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Канівській у м. Черкаси не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості та під час повороту праворуч на вулицю Ворошилова допустила зіткнення з автомобілем «Subaru», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, що рухався по вулиці Ворошилова.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільна відповідальність ОСОБА_6 була застрахована у публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ліміт відповідальності за шкоду майну становить 100 000 гривень.

Згідно з висновком № 191 автотоварознавчого дослідження про визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля SUBARU В9 TRIBEKA номерний знак СА7773AM ОСОБА_7 від 17 грудня 2016 року вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить 120 752 гривень 57 копійок, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 65 661 гривню 20 копійок.

ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_7 страхове відшкодування в розмірі 53 882 гривень 16 копійок, таким чином страховиком не доплачено позивачу 11779 гривень 04 копійки.

На підставі наведеного, ОСОБА_7 просила суд стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на її користь недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 11779 гривень 04 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 55091 гривня 37 копійок, що є різницею між вартістю відновлювального ремонту згідно проведеного авто товарознавчого дослідження та сумою страхового відшкодування.

В подальшому позивач позовні вимоги уточнила, та просила стягнути з ОСОБА_6 завдану шкоду в сумі 66870 гривень 41 копійку. Вимоги до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» просила залишити без розгляду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 квітня 2017 року прийнято уточнення позовних вимог ОСОБА_9 та залишено без розгляду її позовну заяву в частині вимог до ПАТ «НАСК «Оранта».

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду, завдану дорожньо - транспортною пригодою, у розмірі 66 870 гривень 41 копійку та судовий збір в сумі 668 гривень 71 копійку, а всього - 67 539 гривень 12 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач зобовязана відшкодувати позивачу різницю між страховою виплатою та розміром заподіяної шкоди.

Однак з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 грудня 2016 року близько 18 години ОСОБА_6, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Канівській у м. Черкаси не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості, та під час повороту праворуч на вулицю Ворошилова допустила зіткнення з автомобілем «Subaru», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_8, що рухався по вулиці Ворошилова, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Власником автомобіля «Subaru», номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.(а.с.55)

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 1 березня 2013 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2016 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу ( а.с. 52).

Відповідно до страхового полісу № АЕ/9349761 від 01 липня 2016 року на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», ліміт відповідальності страховика за шкоду майну потерпілому визначено в розмірі 100 000 гривень, франшиза 0. (а.с.79)

Відповідно до п.36.2 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком.

Страхова компанія визнала даний випадок страховим та провела страхову виплату за пошкодження майна. Розмір страхової виплати визначено відповідно до Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з відрахуванням від нарахованого розміру збитків ступеня фізичного зносу автомобіля та без врахування суми податку на додану вартість, що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № СА7773АМ-05.01/5 (а.с.83-87), яким визначено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля SUBARU В9 TRIBEKA номерний знак СА7773AM, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 53882 гривні 16 копійок.

Вказані обставини не оспорюються сторонами.

Згідно з висновком № 191 автотоварознавчого дослідження про визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку завданого власнику автомобіля SUBARU В9 TRIBEKA номерний знак СА7773AM ОСОБА_7 від 17 грудня 2016 року вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу становить без урахування коефіцієнта фізичного зносу 120 752 гривень 57 копійок, вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 65 661 гривню 20 копійок ( а.с.8-16).

З вказаного висновку вбачається, що частина розрахунків була проведена з врахуванням ПДВ.

Уточнюючи позовні вимоги, позивач свої вимоги мотивувала тим, що їй має бути компенсовано відповідачем різниця між 120752.57 гривень (вартість відновлювального ремонту) та 53882.16 гривень (страхова виплата виплачена страховою компанією), що складає 66870.41 гривень. До складу даної суми входить не виплачений коефіцієнт фізичного зносу та податок на додану вартість.

Вирішуючи між сторонами спір в цій частині, суд, виходить з такого.

Частиною другою ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Що є збитками визначено в частині 2 статті 22 ЦК України, згідно якої збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В пункті 14 постанови від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснив, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Позивач не надала доказів того, що вузли, деталі, комплектуючі частини, які необхідні для відновлення попереднього стану пошкодженого автомобіля були зняті з виробництва, як не надала і доказів того, що при оплаті вартості деталей та робіт нею будуть понесенні збитки у вигляді сплати податку на додану вартість, а відтак, позивач не довела, що сума яку вона просить стягнути з відповідача є втрати, яких вона зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З цих підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції, вказані обставини справи та норми права не врахував, а тому помилково прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

За таких обстави, колегія суддів, приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити,а заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 травня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 1055 гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :