Справа № 461/1067/17 Головуючий у 1 інстанції: Гоцко В.І.
Провадження № 22-ц/783/3966/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 24 березня 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою подання задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 до повного погашення ним заборгованості.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу такою, що постановлена при неповному з'ясуванні обставин, що мають істотне значення для справи , а також з порушенням норм матеріального тва процесуального права. Стверджує, що звертаючись з поданням державним виконавцем не було доведено факту ухилення від виконання зобов'язань, які виникли на підставі виконавчих листів. Зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження свідомого ухилення від виконання зобов'язань, відомостей про обізнаність з наявністю відкритого виконавчого провадження та строками його добровільного виконання в оскаржуваній ухвалі не наведено. Крім цього, судом не врахована та обставина, що державним виконавцем не обгрунтовано необхідність застосування додаткового заходу впливу з метою забезпечення належного виконання рішеня суду у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Постановляючи ухвалу, суд не врахував вимоги ст.33 Конституції України, ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.313 ЦК України. Просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задволенні подання відмовити.

Сторони по справі судове засідання не з»явилися, хоч належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Відповідно до статті 197 ч.2 ЦПК України (далі ЦПК) у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області знаходиться зведене виконавче провадження № 52592197, в якому об»єднані два виконавчі провадження, а саме ВП-52592197 з виконання виконавчого листа № 2-780 виданого 30.06.2011 року Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 46 566, 68 грн. та ВП-52239682 з виконання виконавчого листа № 2-227 виданого 12.02.2013 року Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 1096,80 грн.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадженя» (далі Закон) виконавцем 14.09.2016 року та 07.10.2016 року виносились постанови про відкриття виконавчих проваджень. Копії постанов про відкриття виконавчих проваджень надсилалися боржнику разом із викликами рекомендованною кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Боржник жодних дій на виконання рішення суду не вчинив, на виклики державного виконавця не з»являється, чим ухиляється від дачі письмових пояснень та сплати боргу.

Вжитими державним виконавцем заходами відповідно до Закону встановлено, що у власності боржника не зареєстровано рухомого та нерухомого майна.

Згідно повідомлення Державної міграційної служби України від 04.02.2017 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон на прізвище ОСОБА_2 серії ESN № 439973, виданий 30.10.2014 року органом видачі та паспорт громадянина України для виїзду за кордон на Головецький серії EK № 086856, виданий 31.03.2009 року органом видачі 8099.

Враховуючи те, що ОСОБА_2, знаючи про те, що він є боржником, ігнорує виклики державного виконавця, не проявляє жодного інтересу для узгодження з державним виконавцем способу виконання рішення суду, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов»язань. Іншого способу зобов»язати боржника ОСОБА_2 виконати рішення суду як обмежити його у виїзді за кордон немає.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов»язнь за рішенням або погашенням заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 року встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов»язань.

Аналогічна за змістом стаття 377-1 міститься у ЦПК України.

Доводи апелянта про не ухилення від виконання рішень судів згідно виконавчого провадження, крім тлумачення слова «ухилення» не підтверджуються ніякими доказами. Неявку боржника ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції за його ж апеляційною скаргою та належним повідомленням про день і час слухання справи, колегія суддів також розцінює як ухилення, як самовпевненість у своїх намірах та небажання виконувати рішення органів державної влади.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, такі не спростовують висновків суду.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 312 ч.1 п.1 ЦПК розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, -колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_3