Справа № 739/802/17
Провадження № 2/739/292/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позов до ОСОБА_2 (далі- відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 21 червня 2003 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що протягом останніх років їхні шлюбні відносини погіршвалися, а після народження другої дитини взагалі розладилися, на даний час вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, хоча й проживають в одній квартирі. Позивачка вказує, що має намір виїхати до іншого міста для влаштування свого особистого життя і фактично їхня сім'я перестала існувати, примирення між ними неможливе.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові, при цьому пояснила, що вони з відповідачем не проживають однією сім'єю, спільним побутом не пов'язані. На даний час вона не перебуває в стані вагітності, у них з відповідачем немає спільних дітей віком до одного року. Збереження шлюбу вважає неможливим тому строк для примирення просила не надавати. Спільних дітей просила залишити проживати з відповідачем. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач у судовому засіданні заявив, що позов визнає повністю, згоден на розірвання шлюбу, примирення вважає неможливим тому строк для примирення просив ненадавати. Також просив залишити проживати спільних дітей разом з ним.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №31 (а.с. 4). Під час шлюбу у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 7-8). На час розгляду справи позивачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивачки та відповідача немає дітей віком до одного року. Позивачка та відповідач на даний час спільним побутом не пов'язані, їхні шлюбні стосунки фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлені судом обставини життя позивачки та відповідача свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачкою та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_1».

Враховуючи згоду сторін у справі на те, щоб їхні спільні діти залишилися проживати з відповідачем, на підставі статті 160 СК України суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити вказаних дітей проживати разом з відповідачем.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105, 110-113, 160 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №31, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Малолітніх дітей позивачки та відповідача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, після розірвання шлюбу залишити проживати з відповідачем ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко