РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16397/16-ц

Провадження № 2/643/2195/17

20.07.2017 року Московський районний суд м. Харкова в складі : головуючого судді Майстренко О.М., при секретарі - Шабатько Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 24.03.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль марки МG 550, держномер НОМЕР_1 під керуванням позивача. Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2016 року у скоєнні ДТП визнано винним ОСОБА_2, водія автомобіля марки «Subaru», держномерНОМЕР_2. На місці ДТП працівниками патрульної поліції м. Харкова було складено та видано довідку про пошкодження автомобіля. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди не застрахована, позивачем було подано повідомлення про ДТП та надано документи необхідні для Моторного (транспортного) страхового бюро України. Представником МТСБУ було проведено огляд автомобіля позивача МG 550, держномер НОМЕР_1 , після чого представник повідомив, що він направив фотокартки автомобіля до головного офісу у м. Києві для визначення суми страхової компенсації. Позивачем було подано заяву на виплату страхового відшкодування. Однак МТСБУ так і не здійснило відшкодування у повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

В судове засідання відповідач не з'явився, проти позову заперечували надавши суду письмові заперечення, просили слухати справу у відсутність представника Моторного (транспортного) страхового бюро України та відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 28.04.2016 року

ОСОБА_2 24.03.2016 року керуючи автомобілем «Subaru» держномер НОМЕР_2 в районі перехрестя вул.. Балканської та Салтівське шосе м. Харкові, з урахуванням дорожньої обстановки, невірно обрала безпечну дистанцію, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «МG-550» держномер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, в результаті чого сталось ДТП. Водій ОСОБА_2 порушила п.п. 13.1 ПДД України. ОСОБА_2 визнано винною та накладено адміністративне стягнення.

Згідно полісу №АЕ/ 6921778 від 05.03.2016 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 та автомобіля «МG-550» держномер НОМЕР_1 застрахована.

Позивач з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про виплату страхового відшкодування, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою.

Згідно звіту №16/04-А105 ТОВ «Незалежна експертна компанія» про оцінку вартості віднов обвального ремонту автомобіля «МG-550» держномер НОМЕР_1 , внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 27.04.2016 року вартість майнової шкоди складає 22054,51 гривен.

Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходиться в такому транспортному засобі.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність у ОСОБА_2 на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого

За положеннями статті 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. (в редакції, що діяла на час виниклих правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за даним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

За статтею 39 Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, в т.ч. невстановленим транспортним засобом. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою ст. 36 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст. 36 Закону Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, але не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

До складу судових витрат відносяться витрати на правову допомогу відповідно до п. 2 ч. 3 ст.79 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги склали 5 000,00 гривень підтверджується квитанцією № 31 від 31.03.2016 року та підлягають стягненню з відповідача .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 22054 (двадцять дві тисячі п'ятдесят чотири ) гривен.

Стягнути з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривен та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п'ять тисяч ) гривен.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через районний суд до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Майстренко О.М.