АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/1421/16-ц 22-ц/774/850/К/17
Справа № 211/1421/16-ц Головуючий у першій
Провадження № 22-ц/774/850/К/17 інстанції ОСОБА_1
Категорія - 43 (IV) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участі: позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, Криворізька КЕЧ району Головного житлово-експлуатаційного управління Збройних Сил України, ОСОБА_3 про зобовязання виключити жиле приміщення з числа службових, -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітня 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, Криворізька КЕЧ району Головного житлово-експлуатаційного управління Збройних Сил України, ОСОБА_3 про зобовязання виключити жиле приміщення з числа службових

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі рішення виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 13.02.1990 р. № 9 їй на сім'ю у складі 4-х осіб у тому числі чоловіка ОСОБА_4, доньку ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 Криворізькою експлуатаційною частиною району було видано ордер № серія 17/90 від 17 квітня 1990 року на службове житлове приміщення 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 містечко-33 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Вказану квартиру вона отримала у звязку з перебуванням у трудових відносинах з будинкоуправлінням № 3 Криворізької КЕЧ району, куди була прийнята на посаду штукатура-муляра 07.07.1988 р., а згодом переведена двірником та працювала до 07.07.1988 року. Вимушена була звільнитися з роботи по догляду за онукою.

Наразі в квартирі вона мешкає з малолітньою онукою, з квартири не може бути виселена, тобто відпала потреба в використанні її як службової, КЖП № 13 зверталося до виконкому з клопотанням про виключення жилого приміщення з числа службових, однак вважає відмову виконкому неправомірною.

Позивач просила суд зобовязати виконком Довгинцівської районної у місті ради виключити квартиру АДРЕСА_1 містечко-33 з числа службових приміщень.З

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 січня 2017 рокупозовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Зобовязано виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради виключити з числа службових приміщень квартиру № 15 в будинку № 19 в військовому містечку 33 в м. Кривому Розі.

Додатковим рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2017 року стягнуто з виконкому Довгинцівської районної у місті ради на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

В апеляційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Дніпра, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Так, відповідно до положення «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні», жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.

Пунктом 6 вказаного положення передбачено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Представник апеляна зауважує на тому, що потреба в використанні спірної квартири, як службового приміщення, не відпала.

Крім того апелянт зауважує на тому, що виконавчим комітетом Довгинцівської районної в місті ради рішення з приводу виключення з числа службових спірної квартири не приймалось.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим на її думку, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 про зобовязання виключити жиле приміщення з числа службових, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Проте, до такого висновку суд прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 07 липня 1988 року була прийнята на роботу до будинкоуправління № 3 Криворізької КЕЧ району, 03 жовтня 1988 року переведена на посаду прибиральниці, 17 листопада 1988 року переведена на посаду штукатура-маляра, 03 квітня 1989 року переведена на посаду техніка, 07 липня 1997 року звільнена за власним бажанням (а.с.7 копія трудової книжки).

Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.07.1988 р. № 192 «Про закріплення службової житлової площі за Криворізькою КЕЧ» вирішено визнати службовими квартири у Військовому містечку-33 наступні квартири: будинок 19, двокімнатна квартира 15 житловою площею 30,9 кв.м. (а.с. 54 копія рішення).

17 квітня 1990 року позивачці ОСОБА_2 та членам її сім'ї у складі чоловіка та двох дітей було надано службове жиле приміщення двокімнатна квартира № 15 в будинку № 19 Військове містечко-33 м. Кривого Рогу, де по теперішній час зареєстрована та проживає позивач разом зі своєю онукою ОСОБА_3 (а.с. 5,6 копія ордеру, довідка).

Ордер видано на підставі рішення виконкому ДУ-З від 13.02.1990 р.

Згідно повідомлення архівного відділу виконкому Криворізької міської ради, в документах архівного фонду «Виконком Довгинцівської районної Ради народних депутатів» за 1990 рік рішення щодо виділення житла ОСОБА_2 за адресою: Військове містечко 33АДРЕСА_2 відсутнє (а.с. 44 копія відповіді).

Згідно відповіді Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України за вих. № 303/4/16/2000 від 25 листопада 2013 року, у контрольних списках осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних Силах України ОСОБА_2 не перебувала та не перебуває. Оскільки загальний стаж її роботи у Криворізькій КЕЧ району складає 9 років, вона втратила право на проживання у зазначеній квартирі та відповідно до статті 124 Житлового кодексу УРСР підлягає виселенню із службового жилого приміщення з усіма особами, які з нею проживають, без надання іншого житлового приміщення. З огляду на це правових підстав для виключення з числа службового житла Міністерства оборони України квартири № 15 за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, військове містечко № 33 буд. № 19 не має. Однак відповідно до пункту 3 частини 1 статті 247 Сімейного кодексу України онука ОСОБА_3 має право на користування вказаною квартирою, оскільки вона проживала у зазначеному житловому приміщенні до встановлення нею опіки ОСОБА_2 (а.с. 13 копія відповіді).

На засіданні громадської житлової комісії виконкому Довгинцівської районної у місті ради 07.11.2016 р. щодо розгляду питання про виключення квартири № 15 у будинку № 19 у військовому містечку-33 зі складу службових вирішено залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 щодо виключення квартири № 15 у будинку № 19 у військовому містечку-33 зі складу службових у звязку з відсутністю погодження управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради, передбаченого рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 р. № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» та клопотання підприємства, установи, організації, яке передбачене пунктом 6 постанови ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. № 37 «Про службові жилі приміщення» (а.с. 55-56 копія витягу з протоколу № 11 від 07.11.2016 р.).

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом.

Частиною 1 статті 5 ЖК Української РСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 23.10.1962 №1230 «Про впорядкування відомчих і службових жилих приміщень» зазначено: «Встановити, що службові приміщення надаються громадянам, які за родом свої трудових обов'язків повинні проживати за місцем роботи (керуючі будинками, двірники, вахтери тощо) або в службовому будинку ( працівники лікувальних і учбових закладів , музеїв тощо)».

Відповідно до ст. 122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно з п. 6 Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37, виключення жилого примiщення з числа службових провадиться на пiдставi клопотання пiдприємства, установи, органiзацiї рiшенням виконавчого комiтету вiдповiдної районної, мiської, районної в мiстi Ради народних депутатiв.

Судом встановлено, та з матеріалів справи вбачається, що спірна квартира надавалась позивачці як працівнику Криворізької КЕЧ району, які повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього.

Квартира, в якій мешкає позивач, знаходилась на обліку в Криворізькій КЕЧ району, якою і надавалась квартира позивачу, а після розформування Криворізькій КЕЧ району квартира знаходиться на обліку в КЕВ м. Дніпро як у правонаступника та перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та саме до компетенції відповідача, Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, належить вирішення питання про виключення квартири з числа службових за клопотанням відповідного органу, за яким житло закріплене як службове, а не за клопотанням наймача чи членів його сім'ї. Порушення питання про виключення жилого приміщення із числа службових є правом, а не обов'язком. Разом з тим, лише факт проживання в службових жилих приміщеннях осіб, які припинили трудові відносини з підприємствами, установами, організаціями, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Матеріалами справи встановлено, що на засіданні громадської житлової комісії виконкому Довгинцівської районної у місті ради 07.11.2016 року було вирішено залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 щодо виключення квартири № 15 у будинку № 19 у військовому містечку-33 зі складу службових у звязку з відсутністю погодження управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ст. 123 Житлового Кодексу порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються

правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Згідно п. 17 Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженогопостановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37 перед винесенням рішення про надання службового жилого приміщення адміністрація підприємства, установи, організації зобов'язана роз'яснити працівникові особливості договору найму зазначеного приміщення.

Відповідно до п. 18 зазначеного вище Положення громадяни, вказані в рішенні про надання службового жилого приміщення, дають письмове зобов'язання про звільнення займаного жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду чи в будинку житлово-будівельного кооперативу (за винятком тих, кому жилі приміщення належать на праві приватної власності).

Таким чином, заняття особою у встановленому законом порядку службового житлового приміщення, яке за своїм характером призначене для заселення

громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин

повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього (ст. 118 ЖК) та припинення згодом трудових відносин із підприємством, про яке відсутні відомості, як про юридичну особу, в реєстраційному органі, само по собі не свідчить про наявність в особи права вимагати прийняття рішення про виключення квартири з числа службових, оскільки законом визначений інший порядок, тому підстави для задоволення позову відсутні у звязку з чим висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову є помилковим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з підстав, передбачених п.1, п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК Україну у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення по справі про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307 п.3 ч.1 ст.309, ст.ст. 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпро задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 січня 2017 року та додаткове рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмовуОСОБА_2 в задоволенні позову до виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління благоустрою та житлової політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, Криворізька КЕЧ району Головного житлово-експлуатаційного управління Збройних Сил України, ОСОБА_3 про зобовязання виключити жиле приміщення з числа службових.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: