АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/8053/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/853/К/17 суддя Мельник Ю.П.
Категорія 50 (I) Суддя-доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Борщ А.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

04 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка, посилаючись на те, що з 24.11.2007 року по 09.09.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4

В серпні 2009 року ОСОБА_2 отримав виробничу травму, внаслідок чого став інвалідом І групи - втратив зір, двоє рук. Одразу їх шлюбні відносини суттєво погіршилися, дружина стала цуратися його каліцтва, фактично відмовилась від нього, почала його ігнорувати та морально тиснути на нього, повсякденно кажучи, що їй потрібен здоровий чоловік, а не каліка, змусила ОСОБА_2 переселитися у квартиру свого брата та матері за адресою м. Кривий Ріг, вул. Маршака, 3/38, щоб вони підтримували та здійснювали догляд за ним.

ОСОБА_2 отримує щомісячний дохід в сумі 6751 грн. 87 коп., який складається з пенсії в розмірі 949 грн., страхових виплат у розмірі 5133 грн. 13 коп., допомоги за постійний сторонній догляд у розмірі 609 (грн. та індексації страхових виплат у розмірі 60 (шістдесят) грн. 74 коп., тоді як дохід ОСОБА_4 становить 8829 грн.

Позивач вважає, що реальний рівень доходів ОСОБА_4 у два рази перевищує рівень його доходів, у звязку з цим, неодноразово уточнюючи позовні вимоги, в останній редакції позовної заяви від 05 липня 2016 року, просив суд: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % розміру прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цього позову.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, судом при ухваленні рішення невірно підраховано реальний рівень доходу відповідача ОСОБА_4 та не взято до уваги те, що остання може надавати допомогу своєму непрацездатному чоловіку, оскільки її рівень доходів вдвічі перевищує рівень доходів позивача. Також, вважає, що судом не було враховано правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-3066цс15 щодо права на утримання того з подружжя, який є непрацездатним. Порушення норм процесуального права, на думку представника позивача, є те, що судом не зазначено в оскаржуваному рішенні про те з яких підстав від відхилив докази, надані позивачем та його представником в підтвердження заявлених позовних вимог, а саме: не прийняв до уваги, як доказ, довідки про матеріальний стан сторін.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року по 09.09.2013 року (т. 1 а.с. 3-4).

19 серпня 2009 року ОСОБА_2 отримав виробничу травму - втратив зір, двоє рук, яка потягла за собою 100% втрату професійної працездатності та встановлення останньому І групи інвалідності (т. 1 а.с. 52).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що позивач отримує страхові виплати у звязку з втратою професійної працездатності, пенсію по інвалідності та виплати на постійний сторонній дохід, які забезпечують йому прожитковий мінімум, установлений законом для осіб, які втратили працездатність, у звязку з чим не відноситься до осіб, які потребують матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: не перебування в новому зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Як вбачається з матеріалів справи розмір щомісячного доходу позивача ОСОБА_2 станом на час ухвалення рішення у справі (листопад 2016 року) становив 7 877,92 грн. (1 130,00 грн. пенсія по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, 5 554,45 грн. щомісячна сума страхової виплати, 725,00 грн. виплати на сторонній догляд, 468,47 грн. фіксована сума індексації з 2012 року).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2016 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2016 року 1 074 грн., з 1 травня 1 450 грн., тобто на день ухвалення рішення по справі (04 листопада 2016 року) прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив 1 450 грн.

Отже, позивач ОСОБА_2 отримує щомісячні доходи в розмірі, що не тільки забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, але навіть перевищує цей розмір у кілька разів, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України № 6-3066цс15 від 13 квітня 2016 року, ухваленої за результатом розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України), а доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції цієї правової позиції є надуманими та зводяться до довільного, на власну користь, трактування постанови Верховного Суду України № 6-3066цс15 від 13 квітня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного визначення судом першої інстанції доходів відповідача ОСОБА_4 колегією суддів не перевіряється, як такі, що не мають правового значення для розгляду справи, оскільки питання щодо наявності у неї можливості надавати матеріальну допомогу непрацездатному чоловікові підлягає вирішенню лише при встановленні у останнього права на утримання, як такого, що не забезпечений прожитковим мінімумом.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Відповідно до ст. 307 ч. 1 п. 1, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, встановивши, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: