АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1664/17 Справа № 175/3866/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Борисов С. А. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування Дніпропетровської районної ради Дніпропетровської області, ВГІРФО Дніпропетровського РВУ МВС України в Дніпропетровській області про виселення з приватного житлового будинку та зняття з реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила суд виселити відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з належного їй приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зобов'язати ВГІРФО Дніпропетровського РВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідачів з реєстрації з належного їй приватного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу від 22 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №1069 (а.с.9-11).

Також в цьому будинку разом з ОСОБА_2 проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач ОСОБА_2 звертаючись до суду із вказаними позовними вимогами до відповідачів, посилається на те, що проживання разом з відповідачами стало нестерпним, оскільки відповідачі зловживають алкогольними напоями, влаштовують сварки та бійки, принижують ОСОБА_2 перед сусідами та родичами, а також в утриманні будинку, ремонті, оплаті послуг за електроенергію та газ, відповідачі участі не приймають, чим завдають їй матеріальних збитків, однак матеріалами справи ці обставини не знайшли свого підтвердження, такі докази не були нею надані в апеляційній інстанції. Тому доводи апеляційної скарги про те, що суд не вірно дав оцінку зібраним по справі доказам та обставинам є безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_7