Справа № 147/986/17
Провадження № 2/147/656/17
У Х В А Л А

про залишення без руху

18.10.2017 року смт. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Волошин І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новоободівської сільської ради Тростянецького району про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

До Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, інтереси якого представляє ОСОБА_2, до Новоободівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що вищевказану позовну заяву слід повернути за наступних підстав.

Частиною 8 ст.119 ЦПК України передбачено, що якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Згідно із ч.1 ст.40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Подана до суду позовна заява підписана ОСОБА_2, як представником позивача.

На підтвердження повноважень від імені ОСОБА_1, представником ОСОБА_2 надано: копію довіреності від 18.11.2016 року, за якою ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2, бути його представником, але даною довіреністю взагалі не передбачено представництво в судах та право пред'явлення позовів (заяв).

Довіреністю від 18.11.2016 року надано право представляти інтереси позивача у відповідних уповноважених органах нотаріату України щодо ведення справи з оформлення його спадкових прав на будь-яке майно, що залишилося після померлої 30 травня 2013 року ОСОБА_3

Згідно із ст. 44 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

Категорія "повноваження" має істотне значення для визначення правосуб'єктності представника, який, не маючи повноважень, не може вважатися таким. Наявність повноваження у представника є обов'язковою умовою виникнення процесуального представництва, з огляду на яке представник наділяється відповідними правами та обов'язками, і в межах визначених повноважень здійснює процесуальні дії. Таким чином, повноваження представника визначає конкретний зміст процесуальних відносин, звісно, разом із цивільними процесуальними нормами. Повноваження представника у суді є відносним суб'єктивним правом представника здійснювати від імені особи, яку представляють, визначені процесуальні дії, які породжують правові наслідки безпосередньо для особи, яку представляють, в її відносинах із судом, і одночасно обов'язком здійснити зазначені дії для законного представника.

Враховуючи викладене, подана до суду заява підписана ОСОБА_2, яка не має повноважень на підписання вказаної позовної заяви про визнання права власності та на представлення інтересів ОСОБА_1 в суді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до ст. 121 ч. 3 п. 3 ЦПК України, заява повертається у випадку, якщо заява від імені позивача подана особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Зважаючи на викладене, вважаю, що наявні законні підстави для повернення заяви.

Відповідно до ст.121 ч. 5 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

В зв'язку з наведеним, повернення заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із позовною заявою у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121, 208-210, 235 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу суду разом із позовною заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя