Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/9/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10 квітня 2017 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря Біди В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі позивач) звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 27.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 55400 грн. 00 коп. Кредит надано строком на 36 місяців.

22.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги, що належить Публічному акціонерному товариству "ОТП Банк", і стало кредитором за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, укладеного 27.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 24.11.2016 заборгованість відповідача перед позивачем складає 35648 грн. 62 коп., з яких: 34663 грн. 95 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 984 грн. 67 коп. заборгованість за комісією за РО.

Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредиту, комісії, а також понесені судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, при цьому 21.03.2017 подав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке:

27.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1 укладений Договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, відповідно до умов якого відповідачу будо надано кредит у сумі 55400 грн. 00 коп. Кредит надано строком на 36 місяців, з 27.06.2013 по 27.06.2016, розмір процентної ставки складає 18% річних.

Згідно з п. 1.2.1. Договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.06.2013, відповідач зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені Кредитним договором та Додатком № 1 "Графік платежів", що є його невід'ємною частиною, а також виконувати умови Кредитного договору.

Відповідно до п. п. 1.4.4, 1.4.5 Договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.06.2013 за обслуговування кредиту відповідач щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентами, сплачує комісію, розмір якої зазначений в Графіку платежів.

Платежі по кредиту нараховуються щомісячно, виходячи зі строку кредиту, в розмірі вказаному в Графіку платежів, та підлягають сплаті відповідачем в дати платежів у складі суми платежу за розрахунковий період.

Відповідно до п. 1.5.4 Договору про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.06.2013 в разі порушення відповідачем строків або суми сплати будь-якого з щомісячних платежів, Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов'язань за Кредитним договором. У цьому разі відповідачу рекомендованим листом надсилається вимога.

22.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено Договір факторингу № 22/12/14/1-1, відповідно до умов якого Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" прийняло право грошової вимоги, що належить Публічному акціонерному товариству "ОТП Банк", і стало кредитором за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1, укладеного між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та ОСОБА_1.

Згідно з п. 1.3 Договору факторингу № 22/12/14/1-1 від 22.12.2014 позивач одержав право замість Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" вимагати від відповідача належного виконання всіх зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.06.2013.

Свої зобов'язання за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.06.2013 відповідач належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 24.11.2016 заборгованість відповідача перед позивачем складає 35648 грн. 62 коп., з яких: 34663 грн. 95 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 984 грн. 67 коп. заборгованість за комісією за РО.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Неналежним виконанням зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.06.2013 відповідач порушує умови Кредитного договору, права позивача, та вимоги ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України , якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими, відповідачем не заперечені та не спростовані, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 6335 від 14.12.2016.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 169, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" () заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № НОМЕР_1 від 27.06.2013 в розмірі 35648 грн. 62 коп., з яких: 34663 грн. 95 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 984 грн. 67 коп. заборгованість за комісією за РО, а також 1378 грн. 00 коп. судовий збір.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги Апеляційному суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання цього рішення до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви відповідачем про перегляд заочного рішення, або позивачем апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Шаронова

10.04.2017