Справа №694/400/17
провадження 6/694/85/17
У Х В А Л А

Іменем України

13.10.2017 року м.Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

в складі: судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Блискавці А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Звенигородка подання головного державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання мирової угоди, укладеної між сторонами у процесі виконання рішення, -

В С Т А Н О В И В:

04.10.2017 року головний державний виконавець Звенигородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення Звенигородського суду Черкаської області від 19.04.2017 року, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючого та прописаного за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Піонерська, 58 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договорами позики в сумі 150 000 (сто пятдесят тисяч) грн. та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп.

Своє подання мотивує тим, що постановою головного державного виконавця від 01.08.2017 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №694/400/17 виданого 05.05.2017 року про стягнення боргу за договором позики в розмірі 150 000 грн. та 1500,00 грн. судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 07.07.2017 року в процесі виконання рішення суду була укладена мирова угода між ОСОБА_3 та ОСОБА_2І, яку було подано головному державному виконавцю 21.09.2017 року, тому просить визнати та затвердити дану мирову угоду.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з»явились. Головний державний виконавець С.А.Крикун подав заяву про розгляд справи без його участі, при винесенні ухвали покладається на розсуд суду.

Стягувач ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явились, хоч про день, час та місце розгляду подання повідомлялись завчасно, заяв про розгляд справи без їхньої участі до суду не надходило, причини їх неявки суду невідомі.

Суд ухвали провести розгляд матеріалів подання без участі учасників судового розгляду.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, які доданні до подання державного виконавця, суд вважає, що у задоволення подання слід відмовити виходячи з наступного.

Рішенням Звенигороодського районного суду Черкаської області від 19.04.2017 року стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючого та прописаного за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Піонерська, 58 на користь ОСОБА_3, 09 серпня 1980 року

народження, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, заборгованість за договорами позики в сумі 150 000 (сто пятдесят тисяч) грн. та судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп.

Виконавчий лист за вказаним судовим рішенням перебуває на примусовому виконанні у Звенигородському міськрайонному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, згідно копії постанови про відкриття провадження від 01.08.2017 року ВП №54415519.

21 вересня 2017 року до Звенигородського міськрайонного відділу ДВС надійшла мирова угода від 07 липня 2017 року, укладена між боржником ОСОБА_2 та стягувачем ОСОБА_3, згідно умов якої:

1.Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем на момент укладення ієї ОСОБА_4 угоди відповідає відомостям, які викладені в матеріалах виконавчого провадження, й становить 150000,00 грн. (сто п»ятдесят тисяч 00 коп.)

2.Боржник гарантує, що в рахунок погашення заборгованості, яка складає 15000,00 ( сто п»ятдесят тисяч) гривень, Стягувачу буде передано транспортний засіб, а саме: автомобіль легковий БОГДАН- 211040, СЕДАН-В, зеленого кольору, 2013 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, у день укладення цієї ОСОБА_4 угоди.

3.Стягувач заявляє, що з моменту підписання цієї ОСОБА_4 угоди та у випадку належного її виконання не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї ОСОБА_4.

4.Стягувач гарантує, що після підписання цієї ОСОБА_4 він у межах прав, наданих йому як учасникові виконавчого провадження, вживатиме заходів, спрямованих на закінчення виконавчого провадження та скасування усіх заходів, які були застосовані з метою забезпечення можливості здійснення примусового виконання.

5.Боржник і Стягувач домовилися, що будь-які витрати, пов»язані з виконавчим провадженням, що виникатимуть чи можуть виникнути після затвердження судом умов цієї ОСОБА_4 угоди, покладаються на Боржника.

Мирову угоду приєднано до справи. Тому, Звенигородський МРВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області звертається до суду із даним поданням.

Згідно зі ст.ст.1,2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Ст. 19 Закону "Про виконавче провадження", передбачено права й обов'язки сторін у виконавчому провадженні, у тому числі сторони у процесі виконання рішення відповідно до процесуального законодавства мають право укласти мирову угоду, що затверджується (визнається) судом, який видав виконавчий документ, правила ст. 372 ЦПК про мирову угоду й відмову від примусового виконання рішення мають застосовуватися загальним судом у виконавчому провадженні як за судовими рішеннями, так і за іншими виконавчими документами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 39 цього Закону визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання тягне за собою закінчення виконавчого провадження. Мирова угода є результатом правового компромісу між сторонами виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання. Суд має право перевірити і не

визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Тобто положеннями статей 175,372 ЦПК України передбачено, що суд повинен перевірити чи відповідають умови мирової угоди положенням закону, її зміст, чіткість викладення її умов, чи стосується угода предмета спору, чи всі умови мирової угоди визначені у межах позову, стосуються предмета позову і засновані на взаємних поступках, чи ліквідується спір, що виник між сторонами, в результаті такої мирової угоди, а також дотримання сторонами і державним виконавцем строків для звернення до суду для затвердження такої мирової угоди.

Системний аналіз ст.372 ЦПК України дає підстави вважати, що мирова угода в процесі виконання не може стосуватися питання про встановлення фактичних обставин та відповідних правовідносин, а основною метою такої угоди є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, стосуватися лише прав та обов'язків сторін.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 у справі за №694/400/17 були грошові кошти, які позивач просив стягнути з відповідача, при цьому будь-яке рухоме майно не було предметом спору.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, мирова угода була укладена між сторонами 07.07.2017 року, подана до Звенигородський МРВ ДВС 21.09.2017 року, а головний держаний виконавець ОСОБА_1 звернувся з поданням до суду тільки 04.10.2017 року, з пропущенням трьохденного строку, не пославшись при цьому на причини пропущення строку, хоча згідно вимог статті 72 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом.

З огляду на ці обставини, враховуючи, що в поданій суду мировій угоді порушується питання про визнання права власності на рухоме, яке не було предметом позовних вимог, при цьому метою угоди не є встановлення (зміна) способу та порядку виконання ухваленого судового рішення, вона подана до суду з порушенням строків, а тому суд вважає, що у задоволенні подання про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення по справі №694/400/17 необхідно відмовити.

На пiдставi наведеного та керуючись ст.ст. 175, 210,372 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволення подання голового державного виконавця Звенигородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_1 про визнання та затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами в процесі виконання рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19.04.2017 року по цивільній справі №694/400/17 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом п»яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя