Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/392/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 46 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Просив, посилаючись на положення ст.ст.71,72 ЖК України, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловою площею у домоволодінні №22 по вул.Бердичівській у с.Кодня Житомирського району Житомирської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 є колишньою дружиною його сина, а ОСОБА_3 доводиться йому онукою. З квітня 2015 року відповідачі зібрали свої речі та переїхали на постійне проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та понад один рік не проживають у приватному будинку, який він побудував разом із своєю покійною дружиною. Однак факт реєстрації відповідачів за його адресою: с.Кодня, вул. Бердичівська,22 перешкоджає йому в отриманні субсидії.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 29 березня 2017 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням будинку №22 по вул.Бердичівській в с.Кодня Житомирського району Житомирської області та стягнуто з відповідачів на користь позивача судові витрати в дольовому порядку в розмірі по 320 грн. з кожної.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу. Просять рішення скасувати. Вважають, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначають, що у судовому засіданні, яке відбулося 29 березня 2017 року, вони не приймали участі, але подали до суду заяви про те, що не визнають позову з тих підстав, що 20 березня 2017 року зняті з реєстрації за адресою: с. Кодня, вул. Бердичівська,22 та їх проживання з цього часу зареєстровано за адресою: с.Кодня. вул.Шевченка,60. Надали суду копії паспортів. Проте суд незаконно відхилив їх докази та задовольнив позов, поклавши на них судові витрати, понесені позивачем.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції з підстав, передбачених ч.2 ст.405 ЖК України, визнав відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням у будинку №22 по вул. Бердичівський в с. Кодня, виходячи із того, що через реєстрацію відповідачів у належному позивачу житловому будинку порушуються права останнього, а копія паспорта з відомостями про реєстрацію за двома адресами, у якому відсутні відомості про зняття з реєстрації за спірною адресою, не є належним доказом зняття з реєстрації за адресою:с. Кодня, вул.Бердичівська,22.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції у звязку з тим, що останній не зясував обставин, якими відповідач обґрунтовувала заперечення проти позову.

Звертаючись до суду із відповідним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовував порушення своїх прав тим, що відповідачі хоча з квітня 2015 року без поважних причин не проживають у житловому будинку №22 по вул. Бердичівській в с.Кодня, але залишаються зареєстрованими за даною адресою, чим учиняються йому перешкоди в реалізації права на призначення субсидії.

У відповідності до п.24 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання в іншій адміністративно-територіальній одиниці до органу реєстрації, на території обслуговування якого було зареєстроване попереднє місце проживання особи, не пізніше наступного дня надсилається повідомлення (залежно від форми ведення реєстрів в письмовій або електронній формі) про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 15 для внесення інформації до відповідного реєстру територіальної громади.

У документ особи (у формі книжечки) до якого вносяться відомості про реєстрацію місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання, органом реєстрації спочатку проставляється штамп зняття з реєстрації місця проживання особи, а потім відповідний штамп реєстрації нового місця проживання особи.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_3 29 березня 2017 року подала заяву, в якій зазначала, що позов не визнає та просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що 20 березня 2017 року добровільно знялася з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою (а.с.16). До заяви додала копію сторінки із паспорта серії ВН 652863 із наявними на сторінці «місце проживання» двох поспіль штампів: першого від 15 січня 2015 року про те, що місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, вчиненого Житомирським РС УДМС України в Житомирській області, та наступного (другого) від 20 березня 2017 року про те, що місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, вчиненого виконкомом Коднянської сільської ради (а.с.17).

Відповідно до довідки від 25 квітня 2017 року №587, виданої виконкомом Коднянської сільської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 20 березня 2017 року здійснили перереєстрацію місця проживання з адреси: с. Кодня вул. Бердичівська, 22 на адресу: с. Кодня, вул. Шевченка,60 (а.с.53).

Окрім того, з копій карток реєстрації особи (Ф1) вбачається, що на картках, заповнених на ОСОБА_3 та ОСОБА_2, після штампа про реєстрацію місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 проставлений 20 березня 2017 року штамп про зняття з реєстрації за цією адресою, а після цього тією ж датою (20 березня 2017 року) вчинено наступний штамп про реєстрацію місця проживання відповідачів за адресою: с. Кодня, вул. Шевченка,60 (а.с.54-55).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що на час ухвалення судом рішення у даній справі (29 березня 2017 року) відповідачі знялися з реєстрації (20 березня 2017 року) за адресою: с.Кодня. вул. Бердичівська,22.

Апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на час його ухвалення.

З огляду на вищевикладене, на день звернення позивача із даним позовом до суду (17 лютого 2017 року) права ОСОБА_1 порушувала реєстрація відповідачів, оскільки останні понад один рік без поважних причин не проживали за адресою: с.Кодня. вул. Бердичівська,22, але не знімалися з реєстрації за даною адресою. Однак, на момент ухвалення судом першої інстанції рішення у справі (29 березня 2017 року) відповідачі знялися з реєстрації за вищевказаною адресою (20 березня 2017 року), а тому суд першої інстанції на день ухвалення рішення у справі помилково вважав, що права позивача, який продовжував підтримувати позов після зняття відповідачів із реєстрації за спірною адресою, порушуються реєстрацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та безпідставно задовольнив позов.

Відповідно до ст.309 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, яким відмовляє позивачу в задоволенні позову.

Згідно зі ст.88 ЦПК України судові витрати відповідачу не відшкодовуються, оскільки рішення ухвалюється не на його користь.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 29 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: