Справа № 530/122/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

31.05.2017 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Демянченка С.М.

секретарі - Тараненко Т.І.

представника позивача ОСОБА_1, за довіреністю ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_5 в березні 2013 року придбала у громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 житловий будинок з господарськими будівлями, який належав їм на праві приватної власності та знаходиться в с. Першотравневе по вулиці Жовтневій № 15, Зіньківського району Полтавської області. Даний житловий будинок нотаріально не переоформляли так як бракувало коштів, а грошові кошти за нього позивач сплатила в повному обсязі про, що маються розписки про їх отримання.Після цього в даному будинку почали проживати син позивача ОСОБА_8 та його дружина ОСОБА_3 з малолітнім сином. За час їхнього проживання в даному будинку позивач за власний рахунок встановила газовий котел, газову колонку, зробила опалення, та придбала деякі речі, що необхідні для проживання. Так, як спільне життя між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не склалося 28.01.2016 року вони розлучилися і почали проживати окремо один від одного, син почав проживати у ОСОБА_5, а невістка виїхала до своїх батьків у с. Човно - Федорівка Зіньківського району Полтавської області. Коли ОСОБА_5 завітала до даного господарства то зясувалося, що всі речі, які знаходилися в будинку зникли в тому числі і речі які належали їй особисто. Як згодом зясувалося, то дані речі забрала невістка і вивезла до своїх батьків. Після чого ОСОБА_5 звернулася до Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області з заявою про крадіжку особистого майна, де там відкрили кримінальне провадження про, що мається витяг. Так, як на сьогоднішній день кримінальне провадження не закінчене, справа не направлена до суду з тих причин, що дана подія відноситься до цивільних правовідносин, тому позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3 і просила суд постановити рішення, яким витребувати у відповідача належне позивачу майно, а саме електро - бойлер (80-л) - вартістю 2500 грн.,батарею (полотенце сушила) - вартістю 800 грн,євро батарею - вартістю 1500 грн., умивальник - вартістю 1500 грн,мийку для кухні - вартістю 1000 грн, кухонний куточок мякий - вартістю 3000 грн, газову колонку - вартістю 1200 грн, газовий котел - вартістю 230С грн., приставку до телевізора - вартістю 800 грн, компютер - вартістю 6000 грн, колонки до компютера - вартістю 2000 грн, стіл - вартістю 1000 грн, вішалку для одягу - вартістю 1000 грн, дошку (дуб) 1.20 * 80 * 30 в кількості 750 штук - вартістю 2000 грн.Всього майна на загальну суму 26600 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та її представник за довіреністю ОСОБА_9 заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в своїх поясненнях посилались на обставини, що викладені в позовній заяві, відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги не визнали, вважають позов безпідставним і таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_5 та її представника за довіреністю ОСОБА_9, відповідача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4, допитавши в якості свідка ОСОБА_8, оглянувши кримінальне провадження № 0000317 по заяві ОСОБА_5 про крадіжку майна в її житловому будинку в селі Першотравневе, Зіньківського району Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України, дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_10 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3 з 17.09.2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.01.2016 року шлюб між ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 (прізвище до шлюбу Алібековою) ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований Першотравневою сільською радою Зіньківського району Полтавської області 17.09.2011 року, актовий запис № 2 - розірвано ( а.с.13). ОСОБА_5 народилася 11.07.1965 року в селі Першотравневе Зіньківського району Полтавської області ( а.с.4-7). З розписки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 13.03.2012 року вбачається , що вони отримали від ОСОБА_5 за продаж будинку 10000 грн. (а.с.10-11). Відповідно до розписки ОСОБА_7 від 17.10.2012 року вбачається, що він отримав від ОСОБА_5 14500 грн. за продаж будинку в селі Першотравневе Зіньківського району Полтавської області і претензій до останньої не має ( а.с.12).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що з 17.09.2011 року перебував з ОСОБА_10 в зареєстрованому шлюбі, в 2011 році проживали в м. Полтава, а в 2012 році переїхали проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3, який надала його мати, будинок в середині був обладнаний. 28.01.2016 року шлюб між ними розірвано.

Ст.41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вбачається із ст. 16 ЦК України, одним з цивільно-правових способів захисту права власності є віндикація - витребування власником майна з чужого незаконного володіння.

У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Для застосування ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача (ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року у справах № 6-48364св14 та № 6-332 св15).

Пунктом 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Як було встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_5 передала громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за житловий будинок з господарськими будівлями, який належав їм на праві приватної власності та знаходиться в с. Першотравневе по вулиці Жовтневій № 15 Зіньківського району Полтавської області грошові кошти, про, що останні написали відповідні розписки (а.с.10-12), але договір купівлі не укладала, правовстановлюючі документи у позивача на вищезазначений житловий будинок відсутні, тобто вона не є власником вище вказаного житлового будинку, так як і відсутні документи, що підтверджують її власність на майно, яке вона просить витребувати у відповідача. Суд критично оцінює посилання свідка ОСОБА_8 про те, що вказані речі в позовній заяві є власністю позивача ОСОБА_5, оскільки він є заінтересованою особою, з відповідачем перебуває в неприязних відносинах, а також є близьким родичем позивача, її сином. З оглянутого в судовому засіданні матеріалу кримінального провадження № 0000317 по заяві ОСОБА_5, про крадіжку майна в її житловому будинку в селі Першотравневе, Зіньківського району Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України, вбачається, що досудове розслідування працівниками поліції проводиться з 08.08.2016 року і на даний час не закінчено, ОСОБА_3 не предявлено підозри, у вчиненні крадіжки чужого майна. Разом з цим суд критично оцінює, як належні докази, що не підтверджують право власності позивача на газову колонку Діон JSD10, газовий котел Геліус АОГВ 12 МАГ, водонагрівач електричний Атлантик, компютер (п.п. 7,8,10 вимог позовної заяви), оскільки в наданих нею товарних чеках, не зазначено, а ні адресу установки, а ні прізвища покупця. Позивачем по справі, не надано до суду будь-яких інших належних доказів, які б доводили її право власності на зазначене в позовній заяві майно, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння за недоведеністю.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218, 292 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16,319, 321, 387 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, а саме: електро-бойлера (80-л) - вартістю 2500 грн, батареї (полотенце сушила) - вартістю 800 грн, євро батареї - вартістю 1500 грн, умивальника - вартістю 1500 грн, мийки для кухні - вартістю 1000 грн, кухонного куточка мякого - вартістю 3000 грн, газової колонки - вартістю 1200 грн, газового котла - вартістю 230С грн, приставки до телевізора - вартістю 800 грн, компютера - вартістю 6000 грн, колонки до компютера - вартістю 2000 грн, стола - вартістю 1000 грн, вішалки для одягу - вартістю 1000 грн, дошки (дуб) 1.20 * 80 * 30 в кількості 750 штук - вартістю 2000 грн., всього майна на загальну суму 26600 грн. - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст виготовлено 02.06.2017 р.

Суддя -