УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 18 грудня 2006 року у розмірі 50 754,33 дол. США, що еквівалентно 1 129 283 грн 84 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18 грудня 2006 року відповідач отримав кредит в розмірі 35 тис. дол. США на термін до 19 грудня 2026 року та зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобов'язання за договором виконав, надавши позичальнику кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач несвоєчасно здійснював погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 21 квітня 2015 року має загальну суму заборгованості в розмір і 50 754,33 дол. США, що еквівалентно 1 129 283 грн 84 коп., яку й просить стягнути з відповідача.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 18 грудня 2016 року у розмірі 50 754,33 дол. США, яка складається з: 31 711,34 дол. США заборгованості за кредитом; 10 192,04 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 032,45 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; 6 818,50 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, що еквівалентно 1 129 283 грн 84 коп. Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку із чим виникла заборгованість, що є підставою для стягнення з позичальника кредитної заборгованості на користь позивача.

Такі висновки судів є правильними з огляду на наступне.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судами встановлено, що 18 грудня 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 18 грудня 2006 року по 18 грудня 2026 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 35 тис. дол. США на наступні цілі: житло в кредит. А також у розмірі 6 363 дол США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 вказаного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2 договору. Період сплати з 21 по 28 число кожного місяця. Щомісячний платіж встановлено у розмірі 459,45 дол. США.

Банк свої вимоги за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_3 кредит у розмірі 35 тис. дол. США, що підтверджується копією меморіального ордера від 18 грудня 2006 року.

Відповідач отримав кредитні кошти та використав їх, але будучи зобов'язаним повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 459,45 дол. США шляхом внесення коштів до банку, своїх зобов'язань належним чином не виконав, у результаті чого станом на 21 квітня 2015 року утворилась заборгованість в сумі 50 754,33 дол. США, яка складається з: 31 711,34 дол. США заборгованості за кредитом; 10 192,04 дол. США заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 032,45 дол. США заборгованості по комісії за користування кредитом; 6 818,50 дол. США пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором, що еквівалентно 1 129 283 грн 84 коп.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене ч. 2 ст. 1050 ЦК України право на односторонню зміну умов кредитного договору та дострокове повернення всієї суми кредиту та пов'язаних із ним платежів.

З огляду на викладене, правильним є висновок судів про задоволення позову, оскільки позивачем не надано доказів щодо своєчасного виконання ним кредитного договору про сплату заборгованості за кредитним договором, у зв'язку із чим кредитор не позбавлений можливості на дострокове стягнення всієї суми боргу, відповідно до умов укладеного правочину.

Також судами надана відповідна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України) щодо визначеного позивачем розрахунку кредитної заборгованості, який відповідає умовам кредитного договору.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді:І.М. Завгородня
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
О.В. Попович