Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/1274/16-ц Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 33 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, заподіяної незаконними діями чи бездіяльністю посадових або службових осіб органів досудового розслідування,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року,

встановила:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 21.11.2016 (а. с. 21-24), просив стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 600000,00 грн. завданої моральної (немайнової) шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що слідчим Левківською Л.М. під керуванням начальника слідчого відділу Коростишівського відділу поліції Головного управління національної поліції у Житомирській області ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000328 від 08.06.2015 за ч.1 ст.140 КК України за фактом неналежного виконання медичними працівниками Коростишівської центральної районної лікарні ім. Д.І.Потєхіна своїх професійних обовязків, внаслідок чого померла його дружина ОСОБА_4 27.02.2016 вказане кримінальне провадження було безпідставно закрито за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у звязку із чим відповідна постанова слідчого 03.08.2016 була скасована прокурором із зазначенням вказівок проведення необхідного обсягу слідчих дій та організації належного досудового розслідування. Крім того, під час здійснення своїх службових обовязків посадовими особами слідчого відділу ігнорувалися вказівки вищестоящого органу щодо здійснення ряду слідчих дій, йому безпідставно відмовлялося у задоволенні клопотань, не вручені копії процесуальних документів. Неналежним виконанням відповідачами вимог діючого кримінального процесуального законодавства йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 600000 грн., просив суд задовольнити його позов.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

В обґрунтування скарги, крім доводів, викладених у позовній заяві, зазначив, що судом не надано належної правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам неналежного здійснення досудового слідства з приводу обставин смерті його дружини та встановлення винних у цьому осіб. На його думку, суд фактично лише процитував норми матеріального та процесуального права, не встановивши обставини, які мають значення для вирішення справи. При ухваленні рішення не були враховані його моральні страждання, які він поніс у звязку із втратою дружини та неможливістю покарання винних у її смерті осіб у звязку із неналежним проведенням досудового розслідування.

Заслухавши пояснення осіб, які зявились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову, зокрема недоведеності позивачем факту завдання йому моральної шкоди в результаті винних дій відповідачів.

Колегія суддів не погоджується із даним висновком суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.04.2015 померла дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а. с. 10).

08.06.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України у кримінальному провадженні №0000328.

27.02.2016 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, яку 03.08.2016 було скасовано прокурором Коростишівської місцевої прокуратури у звязку з неповнотою досудового розслідування (а.с. 26).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її права.

Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно зі ст. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені ст. 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст. 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст. 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст. ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Згідно цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції не врахував наведених норм права, згідно положень ч. 4 ст. 10, ст. 33 ЦПК України не розяснив позивачеві право заявити відповідне клопотання про заміну неналежних відповідачів належним, не вирішив питання залучення іншої особи до участі у справі як співвідповідача та помилково виходив із недоведеності позивачем підстав, передбачених для відшкодування моральної шкоди.

Оскільки рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості залучення до участі у справі належного відповідача, - рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших, наведених колегією суддів, підстав.

Відмова в позові не позбавляє права ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом до належного відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 березня 2017 року скасувати, ухваливши нове рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: