Ухвала

іменем україни

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКоротуна В.М.,
суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Сокуренко Наталії Вікторівни, яка діє в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 27 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір про іпотечний кредит № CNCNGI, згідно з умовами якого ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 158 500 грн зі сплатою 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 27 лютого 2023 року.

За заявою позичальника від 11 серпня 2008 року валюту кредитування за вищевказаним договором було змінено з гривні на долар США. Розмір кредиту після конвертації з урахуванням винагороди банку склав 34 239,17 дол. США.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_6 своїх зобов'язань за договором про іпотечний кредит утворилась заборгованість, яка станом на 06 березня 2015 року становила 18 077,58 доларів США, що еквівалентно 413 795 грн 78 коп., та яку ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17 червня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано належних та допустимими доказів на підтвердження того, що відповідач отримала кредит у доларах США, як це зазначено у наданому позивачем розрахунку заборгованості.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що факту надання позичальнику грошових коштів у доларах США не підтверджено, а згідно з наданим відповідачем розрахунком вона повністю сплатила заборгованість за кредитом у національній валюті - гривні, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

З такими висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Судом установлено, що 27 лютого 2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір про іпотечний кредит № CNCNGI, згідно з умовами якого ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 158 500 грн зі сплатою 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 27 лютого 2023 року.

У серпні 2008 року ОСОБА_6 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою, в якій просила змінити валюту кредиту за договором від 27 лютого 2008 року та визначити залишок заборгованості за цим договором у доларах США (а.с. 13 Т. 1).

11 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_6 було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 27 лютого 2008 року, згідно з умовами якої кредитний договір від 27 лютого 2008 року було викладено в новій редакції.

Так, відповідно до п. 8.1 кредитного договору в новій редакції передбачено, що банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 27 лютого 2008 року до 27 лютого 2018 року включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 34 239,17 доларів США на придбання нерухомості зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за резервування ресурсів складає 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів.

Відповідно до п. 5.1 умов додаткової угоди, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, передбаченому п. 8.4 договору, за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом Національного банк України на дату сплати.

Вказана додаткова угода власноручно підписана ОСОБА_6, нею не оспорювалась та в судовому порядку недійсною не визнавалась.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з розрахунком, наданим банком, заборгованість за кредитним договором станом на 06 березня 2015 року становить 18 077,58 доларів США, що еквівалентно 413 795 грн 78 коп., і складається із: 15 285,76 доларів США - заборгованість за кредитом; 1 639,72 доларів США - заборгованість із сплати процентів за користування кредитом; 115,33 доларів США - заборгованість із комісії за користуванням кредитом; 165,53 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 10,92 доларів США - штраф (фіксована частина), 860,32 доларів США - штраф (процентна складова).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У статті 192 ЦК України визначено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій, пені за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами України.

Матеріали справи містять розрахунок заборгованості, який позивач вважає правильним, та який, на його думку, відповідає умовам договору та вимогам закону.

Суд у порушення вимог статей 212-214, 303, 316 ЦПК України належної правової оцінки наданому позивачем розрахунку не надав, не звернув уваги на те, що згідно з умовами додаткової угоди до договору про іпотечний кредит сторони погодили зміну валюти кредитування з гривні на долар США. Вищевказана додаткова угода ніким не оспорювалась та не визнавалась недійсною.

При цьому суд не врахував, що наявність боргу за кредитним договором та розрахунок, наданий банком, відповідачем не спростовані, та не надані суду належні та допустимі докази про виконання ним умов указаного кредитного договору, які б відповідно до вимог ст. 599 ЦК Українисвідчили про припинення зобов'язання його виконанням, проведеним належним чином.

У порушення вимог статей 212-214, 315 ЦПК України апеляційний суд на зазначені положення закону уваги не звернув; доводів сторін як на підтвердження, так і на заперечення позову належним чином не перевірив.

За таких обставин, ураховуючи, що апеляційним судом не встановлені всі фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвала апеляційного суду відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 червня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун
Судді:І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович