Справа № 189/703/14-ц
Провадження № 4-с/181/1/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юрєва О.Ю.,

за участю секретарів судового засідання Макогон І.С., Паньковської М.А.,

представників скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

начальника Покровського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_4,

стягувача представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5,

оцінювача ОСОБА_6,

особи, яка виконувала функції державного виконавця на момент проведення

виконавчого провадження ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи Покровський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк», про визнання протиправними оцінки нерухомого майна та рецензії на звіт про оцінку нерухомого майна та їх скасування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця вчинених при проведенні оцінки нерухомого майна, просить суд визнати протиправними оцінку нерухомого майна, рецензію на звіт про оцінку нерухомого майна та скасувати їх.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2017 року дану справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скаржник просить суд визнати протиправними оцінку нерухомого майна та рецензію на звіт про оцінку нерухомого майна та скасувати їх.

Вказує, що у провадженні державного виконавця Покровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_7, знаходиться виконавчий лист про звернення стягнення на нежитлову будівлю магазин «Меркурій», загальною площею 88,0 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. 40 років Жовтня, 5 И, смт Покровське, Дніпропетровської області, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Згідно звіту з визначення ринкової вартості арештованого нерухомого майна від 28 квітня 2016 року, вартість зазначеної нежитлової будівлі (магазин «Меркурій»), станом на цей день визначено в розмірі 510 000 гривень. Вважає, що оцінка є необєктивною, незаконною та підлягає скасуванню. Для оцінки майна було взято порівняльний підхід, але при цьому для порівняння виділено лише один обєкт аналог, що знаходиться за адресою вул. 40 років Жовтня, 18, смт Покровське. Інформація про вказаний обєкт аналог була взята в мережі Інтернет. Вважає, що вибір вказаного обєкту був невдалим і необєктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості Покровського району. Більше того, субєктом оцінки було взято, як джерело інформації, лише одне видання. Будь-які інші джерела не були враховані взагалі. Відповідно до п.15 Національного Стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості обєкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. У даному випадку фактично не було обрано жодного обєкта, який був фактично проданий. Порівнювалися тільки пропозиції і всього лише одна. У висновку не наведено жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу. Враховуючи нестабільну ситуацію на ринку нерухомості, значні коливання цін на нерухомість в Покровському районі, а також значні коливання іноземної валюти по відношенню до гривні взагалі вказує на те, що оцінка станом на 28 квітня 2016 р. не може обєктивно відтворювати вартість нежитлової будівлі (магазину «Меркурій») у порівнянні з вартістю обєктів-аналогів оцінки у порівнянні з докризовим періодом. При цьому у звіті про оцінку майна не дано додаткових розяснень, застережень і припущень щодо відновлення стабільної ситуації на ринку. Не погодившись з вказаною оцінкою майна, скаржник 16 травня 2016 р. звернулася із заявою на адресу начальника Покровського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про свою не згоду із Звітом про оцінку заставленого майна, вважаючи зазначену оцінку заниженою, проведеною формально без використання суттєвих, а тому необхідних даних та інформації і навіть без здійснення фізичного огляду обєкта нерухомого майна (у тому числі навіть без фото всіх його складових), а тому прохала повторно призначити визначення ринкової вартості вказаної нежитлової будівлі (магазин «Меркурій»). 25 травня 2016 р. від начальника Покровського районного ВДВС для відома та ознайомлення отримано копію рецензії на Звіт про оцінку обєкта зазначеного нерухомого майна, здійсненої рецензентом ФОП ОСОБА_8

Вважає, що вказана рецензія на звіт про оцінку є необєктивною, незаконною та підлягає скасуванню, оскільки всупереч до вимог Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за № 1440 від 10 вересня 2003 року, містить загальний висновок зазначений у вказаній рецензії, який не містить жодного визначення ознак, за якими рецензентом класифікується Звіт про оцінку обєкта нерухомого майна.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні надав суду пояснення, аналогічні вищевикладеним, додатково пояснив, що ОСОБА_1 не заперечувала проти проведення торгів, але вона зверталася до банку з метою реалізації майна, щоб сума боргу не збільшилася, проте банк ігнорував її. Виконавче провадження відкрито було за трьома обєктами нерухомого майна, а продано лише один, а що сталося з двома іншими обєктами, державний виконавець не повідомляв, Жодним чином майно, оцінка якого є предметом оскарження, не досліджувалося, все відбулося лише по документах, оскільки якщо б оцінювач приїхав на місце, він би побачив прибудову. Зазначив, що ОСОБА_1 добудувала магазин і його площа збільшилася. Оцінювачем дійсна площа не була встановлена, яка впливає на вартість обєкта. Звернувшись до іншого субєкта оціночної діяльності, той вказав на більшу вартість. Банк недоотримав коштів, але ОСОБА_1, для зменшення свого боргу перед стягувачем, вважає за необхідне переоцінити нерухоме майно для продажу за більшою ціною. Вважає, що опис робився без виїзду на місце, все було формально. Будівля не переплановувалася, але ОСОБА_1 було проведено прибудову до будівлі магазину. Банк надав саме кредитні кошти на реконструкцію, тому він повинен був знати, що будівля магазину, яка була передана в іпотеку банку, буде добудована. Було формально зроблено акт опису й арешту майна. Просить суд визнати дії державного виконавця, а саме оцінку та рецензію незаконними.

Представник скаржника ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги, та додатково доповнив, що акт опису й арешту майна складено не за місцем знаходження нерухомого майна, просив скаргу задовольнити.

Начальник Покровського районного відділу ДВС ОСОБА_4 суду пояснив, що 01 березня 2016 року надійшов виконавчий лист про звернення стягнення на нерухоме майно у вигляді нежитлової будівлі (магазин «Меркурій»), загальною площею 88 кв.м., який розташований по вул. 40 років Жовтня, 5 И, смт Покровське, Дніпропетровської області, згідно укладеного іпотечного договору, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Державний виконавець Кулько В.В. провів оцінку, оскільки вартість майна в судовому рішенні була дуже мала. За 740000 гривень майно не продалося, за погодженням з банком здійснена його переоцінка та склала 555000 гривень. До його компетенції не входить перевірка правильності замірів тощо. В нього були похідні дані з рішення суду, технічного паспорту та ОСОБА_3 з реєстру обтяжень. Скаржник не повідомляв про те, що обєкт було збільшено, покращено чи ще щось, відповідних документів не надавав. Стартова сума була, але оплати не було, тому було переоцінено майно на 555000 гривень. Оцінка майна була законна, вважає, що реальний стан не впливав. Додав, що ОСОБА_1 надавався час для вирішення своїх проблем із банком, реалізація майна проводилася більше 6 місяців, однак остання нічого не зробила. Доводи щодо того, що скаржник не отримувала постанов та інших документів про рух виконавчого провадження спростовує, оскільки ОСОБА_1 все направлялось поштою, але вона отримувала лише ті документи, які їй було вигідно отримувати. Також повідомив, що на даний час виконавче провадження завершено. Державний виконавець Кулько В.В. звільнився з посади у жовтні 2016 року.

Представник стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суду пояснила, що в 2014-2015 роках банк позивався до ОСОБА_1 з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернулись до суду, отримали рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а потім до Покровського районного відділу ДВС з виконавчим листом. Жодного разу скаржником не було заявлено про зміну квадратури. В рішення суду було звернуто стягнення на 88кв.м. та судом було зазначено вартість нерухомого майна. Державний виконавець побачив, що нерухоме майно коштує дорожче, тому й провів оцінку, та при незгоді ОСОБА_1 призначив рецензування. У разі зміни предмета іпотеки, необхідно про це повідомляти банк, як передбачено договором іпотеки, однак ОСОБА_1 до банку із такою заявою не зверталась. Остання неодноразово зверталася, щоб вирішити питання з погашення заборгованості, але жодної реальної дії для цього не вчинила. Оцінка була проведена в межах виконавчого провадження. ОСОБА_1 не реалізувала право на мирне врегулювання. Банком подано на примусове виконання, були згідні з оцінкою та рецензією, а після зміни вартості предмету іпотеки, через відсутність бажаючих його купити за 740000 гривень, внаслідок погодження з керівництвом були згідні зі зменшенням вартості і реалізацією за 555000 гривень.

Представник стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_5, виступивши з промовою у судовому засіданні і виказавши позицію про погодження зі звітом про оцінку майна та рецензією на нього, після перерви у судовому засіданні, надала письмове клопотання про подальший розгляд справи за її відсутності. Учасники судового засідання не заперечували проти подальшого розгляду справи за її відсутності.

Субєкт оціночної діяльності ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в цій заяві додатково пояснив, що строк дії оскаржуваного звіту про оцінку нерухомого майна сплинув, огляд обєкта оцінки ним провадився безпосередньо, у травні 2016 року його оцінку було піддано рецензуванню, в результаті якого помилок не виявлено, оцінка проведена ним у відповідності до Національного Стандарту № 1, затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440.

Ухвалою суду від 17.05.2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, явка ОСОБА_6 та ОСОБА_7 була визнана обовязковою, оголошена перерва, для їх виклику.

У судове засідання 30.05.2017 року ОСОБА_6 зявився, суду пояснив, що він був призначений виконавцем для проведення оцінки майна скаржника і у квітні, точної дати не памятає, він виїжджав до обєкта оцінки, зробив фотозйомку, був всередині приміщення. Після чого повернувся до робочого місця у м. Дніпро та склав звіт про оцінку нерухомого майна і передав його державному виконавцю. Під час огляду ним приміщення з ним був державний виконавець, скаржника в обличчя він не знає, тому не може повідомити чи була присутня ОСОБА_1 під час огляду ним будівлі магазину. Щодо можливої добудови будівлі магазину пояснив, що не звернув на це уваги, чи були такі зміни. По документах, наданих для оцінки таких змін не було, ним було проведено ідентифікацію обєкта оцінки та зроблено його оцінку. Початкова вартість магазину в 740000,00 грн. це оцінка 88 кв.м. будівлі без добудов та інших окремих приміщень, на які не було надано жодних документів і власник яких не відомий, тому ці обєкти не входили в предмет оцінки.

Особа, що працювала державним виконавцем на час проведення оскаржуваних дій, - ОСОБА_7 у судове засідання зявився, суду пояснив, що в рішенні суду та виконавчому листі було зазначено площу нежитлового приміщення 88 кв.м.ним була винесена постанова про проведення виконавчих дій, та у визначений час він вийшов за вказаною адресою та провів опис майна та його арешт. ОСОБА_1 була присутня під час складання акту, підписала його та ніяких заперечень щодо описаного майна не виказувала. В акті опису та арешту зазначено площа магазину 88 кв.м. Інші добудови до цього магазину не входили до акту опису та арешту, оскільки не було ніяких правовстановлюючих документів на них і вони не було предметом стягнення, як вказано і виконавчому листі та правовстановлюючих документах ОСОБА_1 на будівлю магазину. При проведенні оцінки майна ОСОБА_6, він показав останньому будівлю, яку треба оцінити. Коли від боржника надійшов лист щодо незгоди із проведеною оцінкою, ним було призначено рецензування оцінки та з реєстру оцінщиків обрано ОСОБА_8, оскільки у нього були відповідні сертифікати.

Рецензент ФОП ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений, про причини неявки суду пояснень не надавав.

За думками учасників судового провадження судом було вирішено проводити розгляд справи за відсутності заінтересованої особи, яка не зявились, але була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду від 23 березня 2017 року було зазначено, що суду першої інстанції, під час нового розгляду вказаної справи, необхідно вирішити питання про поновлення пропущеного скаржником строку на подання скарги на дії державного виконавця, а також про залучення до участі у справі заінтересованих осіб оцінювача ОСОБА_6, рецензента ОСОБА_8, особи, яка працювала на час здійснення повноважень державного виконавця Кулька В.В., та стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року вказаних осіб залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб по даній справі.

Ухвалою суду від 17 травня 2017 року скаржнику ОСОБА_1, за письмовим клопотанням її представника ОСОБА_2 (а.с.77 т.1), поновлено пропущений десятиденний строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вислухавши представників скаржника, заінтересованих осіб, оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Згідно постанови про відкриття провадження від 02 березня 2016 р., головним державним виконавцем відділу ДВС Покровського РУЮ відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №189/703/14-ц, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 23 грудня 2015 р. про звернення стягнення, серед іншого, за іпотечним договором №2973 від 08 серпня 2007 р. на нерухоме майно у вигляді нежитлової будівлі (магазин «Меркурій»), загальною площею 88 кв.м., який розташований по вул. 40 років Жовтня, 5 И, смт. Покровське, Дніпропетровської області, згідно укладеного іпотечного договору, шляхом продажу вказаного предмета, початкова ціна якого складає 175358 грн. на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. (а.с.4 т.1)

Посилання представника скаржника ОСОБА_2, оголошені ним у судовому засіданні, про те, що державний виконавець відкрив провадження відносно трьох обєктів нерухомого майна, а реалізував лише один, при цьому невідомо, що ж сталося із іншими обєктами, на які зверталось стягнення, суд не може прийняти до уваги, оскільки це не є предметом розгляду вказаної справи і про це не заявлялись вимоги скаржником.

Згідно акту опису й арешту майна, складеного 04 квітня 2016 р. державним виконавцем відділу ДВС Покровського РУЮ в присутності понятих, описано і накладено арешт на нежитлову будівлю (магазин «Меркурій»), загальною площею 88 кв.м., що розташований по вул. 40 років Жовтня, 5 И, смт Покровське, Дніпропетровської області. Зазначене нерухоме майно належить ОСОБА_1 (а.с.28-31 т.1).

В акті мається повідомлення про те, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 11 квітня 2016 р., на яке встановлено обмеження права користування ним: продаж, міна, дарування, погіршення стану, псування, будь-які інші способи відчуження та будь-які інші дії, які призведуть до зменшення вартості майна заборонені.

Описане майно прийнято на відповідальне зберігання, копію акта опису й арешту майна отримала ОСОБА_1

При цьому жодних застережень від ОСОБА_1 про зміну площі магазину, а саме її збільшення, чи добудову магазину при складанні акту опису та арешту, боржником не було зазначено.

Технічним паспортом, виготовленим 26 травня 2005 року, підтверджується, що загальна площа зазначеної нежитлової будівлі становить 88 кв.м. (а.с.68-73 т.1).

Згідно реєстраційного посвідчення, за ОСОБА_1 зареєстрована будівля магазину «Меркурій», що розташований по вул. 40 років Жовтня, смт Покровське, Дніпропетровської області, на підставі договору купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Покровською філією товарної біржі «Українська» 02 квітня 1999 року, р№36808, записано в реєстрову книгу №1, за реєстровим №117 у березні 2001 року. (а.с.74 т.1)

Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (якій діяв на час виникнення спірних правовідносин), визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Постановою державного виконавця від 13 квітня 2016 року ОСОБА_6 призначено експертом, субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання зазначеного вище нерухомого майна та попереджено про відповідальність, передбачену законодавством України. (а.с.62-63 т.1).

Зазначені дії державного виконавця відповідають нормам ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», за якими для зясування та розяснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання.

Згідно звіту фізичної особи-підприємця ОСОБА_6, ним проведено оцінку нерухомого майна: нежитлової будівлі (магазин «Меркурій»), загальною площею 88 кв.м., який розташований по вул. 40 років Жовтня, 5 И, смт. Покровське, Дніпропетровської області, у процесі оцінки базою оцінки виступала ринкова вартість. Було взято до уваги, що порівняльний підхід найбільш чутливий до змін ринкових факторів, оцінювач вважає отримане значення вартості обєкта з застосуванням порівняльного підходу досить адекватно відображає реальну ринкову вартість, тому може прийматися за результат оцінки. За даним висновком ринкова вартість обєкта оцінки складає 740000 гривень, без урахування ПДВ. Термін дії звіту 6 місяців від дати оцінки. Датою оцінки прийнято 28 квітня 2016 року. На момент розгляду справи строк дії даного звіту про оцінку майна закінчився. (а.с.42-60 т.1).

ОСОБА_1 16 травня 2016 р. зверталась до начальника відділу ДВС Покровського РУЮ про повторне призначення експертизи для визначення ринкової вартості зазначеного вище арештованого нерухомого майна, залучивши при цьому для проведення оцінки оцінювача ОСОБА_9 (а.с.6 т.1)

У звязку з запереченнями боржника щодо вартості оцінки майна, постановою державного виконавця від 20 травня 2016 р., ОСОБА_8, який має сертифікат на право на зайняття експертною діяльністю, виданий Фондом державного майна України 12 серпня 2013 року (строк дії до 18 серпня 2016 року), призначено експертом, з метою проведення рецензування звіту оцінювача ОСОБА_6 Зобовязано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна до 13 травня 2016 року, провести оцінку. Одночасно попереджено про відповідальність, передбачену законодавством України. (а.с.33 т.1).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_7, що у вказаній постанові міститься технічна описка, у резолютивній частині постанови датованої 20.05.2016 р., визначений строк у пункті 2 постанови, про необхідність надання ОСОБА_8 оцінки до 13.05.2016 р., що жодним чином не впливає на законність даної постанови та не змінює обсяг прав та обовязків сторін виконавчого провадження.

25 травня 2016 р. начальником відділу ДВС Покровського РУЮ направлено ОСОБА_1 до відома та ознайомлення рецензію на звіт про оцінку обєкта нерухомого майна, вказаного вище. (а.с.7 т.1).

Тобто, у виконання вимог ч.4 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», за якими у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна, державний виконавець належним чином, відповідно до вказаного Закону, провів рецензування оцінки.

Загальним висновком рецензії підтверджується, що звіт про оцінку майна відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, та може використовуватися за призначенням у виконавчому провадженні. (а.с.8-9 т.1).

Такий висновок відповідає положенням п.67 постанови КМУ №1440 від 10 вересня 2003 року «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав».

Посилання представника скаржника ОСОБА_10 на те, що у вказаній рецензії є помилка щодо відсутності «галочки» у графі «відповідає» в п. 10 рецензії, суд не може прийняти до уваги, оскільки при дослідженні вказаної рецензії встановлено, що в графі «відповідає» в пункті 10 стоїть відповідна позначка про відповідність складових елементів пункту 10 оцінки вимогам нормативно-правових актів, але даний пункт розділений між сторінками, тому у суда немає підстав вважати, що це є помилкою.

Суд вважає, що державним виконавцем при виконанні виконавчого листа№189/703/14-ц, виданого Покровським районним судом Дніпропетровської області 23 грудня 2015 р., відповідно до статей 13, 58 Закону України «Про виконавче провадження» (якій діяв на час виникнення спірних правовідносин) було вжито всіх заходів, передбачених положеннями даних статей, у звязку з чим відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Доводи скарги про те, що особа, яка здійснювала рецензування, не дотрималась вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» і не провела нової оцінки майна, а державний виконавець прийняв до виконавчого провадження рецензію на оцінку описаного та арештованого майна, яка проведена з порушенням порядку її проведення та не відповідає нормам чинного законодавства, суд не бере до уваги, оскільки у судовому засіданні встановлено, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також те, що державний виконавець не має права трактувати, перевіряти достовірність та правильність здійснення своєї діяльності субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, який провадить свою діяльність, відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Посилання представників скаржника на те, що у постанові від 20.05.2016 року у другому пункті міститься посилання на необхідність проведення ОСОБА_8 оцінки майна та надання висновку, а замість цього було надано рецензію, суд не може прийняти до уваги, оскільки у пункті 1 резолютивної частини даної постанови чітко вказано, що ОСОБА_8 призначено для проведення рецензування звіту оцінювача ОСОБА_6, що в свою чергу чітко кореспондується із вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Висновком оцінювача ОСОБА_9, який надали представники скаржника, про вартість оцінюваного майна від 12 вересня 2016 р. встановлено, що нежитлова будівля «магазин «Меркурій» має загальну площу 161,16 кв.м., розташована за адресою: вул. 40 років Жовтня, №5 И, смт Покровське, та її вартість складає 1010020 грн. (а.с. 161 т.1).

Суд не може врахувати вказаний звіт оцінювача ОСОБА_9, як належний доказ того, що звіт про оцінку нерухомого майна, здійснений оцінювачем ОСОБА_6, не відповідає ринковим цінам на момент проведення оцінки, оскільки обєкти оцінки вказаних звітів є різними та проводились в різний час.

Судом встановлено, та підтверджено поясненнями заінтересованих осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_6 те, що ОСОБА_6 проводилась оцінка будівлі площею 88 кв.м., як вказано у рішенні суду, виконавчому листі, а також правовстановлюючими документами на будівлю магазину, що перебуває в іпотеці ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області №189/703/14-ц набрало законної сили, ним встановлений як розмір спірного обєкта 88кв.м., так і його початкова ціна в розмірі 175358 грн.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 4.3.6 Наказу Міністерства Юстиції України від 02 квітня 2012 р. №512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» (в редакції, що діяла на час проведення оскаржуваних дій), якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, державний виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна.

Для захисту прав та інтересів боржника, незважаючи на визначення ціни рішенням суду, головний державний виконавець відділу ДВС Покровського РУЮ провів оцінку нерухомого майна, при цьому надав документи з похідними даними, що були законними, ніким не оскаржувалися, а саме рішення суду, технічний паспорт, акт опису й оцінки майна, а оцінювач склав звіт.

На посилання представників скаржника на те, що обєкт нерухомого майна покращився, субєкт оціночної діяльності ОСОБА_6 вказав, що ним оглянуто приміщення всередині, про це зазначено в звіті та законність його дій підтверджена рецензентом. Ці факти представниками скаржника не спростовуються належними доказами.

Згідно відповіді КП «Синльниківське МБТІ» від 0404.2016 № 117 встановлено, що підвальні приміщення під нежитловими будівлями смт. Покровське, вул. 40 років Жовтня 5 И не заінвентаризовані. (а.с. 161 т.1).

Як вбачається з матеріалів скарги, субєкт оціночної діяльності ОСОБА_6 під час проведення оцінки майна керувався похідними даними, що йому були надані державним виконавцем, а саме: рішенням суду, технічним паспортом та витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, актом опису й арешту майна.

Представник скаржника мотивує тим, що обєкт було змінено, поліпшено його стан та збільшено в розмірі, але при цьому суду не надано жодного доказу законності такого збільшення: не було дозволу банку, не отримано дозволу державних будівельних організацій тощо. На момент складання акту опису й арешту майна скаржник не вказала про суттєві зміни цього обєкта, підписавши його. Окрім того, нею ніде не зазначалося про те, що огляд було проведено формально, в кабінеті державного виконавця, як стверджували її представники, жодних скарг по законності цього акту не подавала.

Отже, законність оцінки та рецензії, з огляду на викладене вище, суд вважає підтвердженими в судовому засіданні, оскільки рішенням суду, що набрало законної сили, встановлені розмір приміщення та його вартість, згідно нормативно-правових актів, що діяли на час проведення оцінки нерухомого майна, її проведення взагалі не вимагалося, оцінку проведено на підставі похідних даних, що підтверджуються документами, законність яких на час надання ніким не оскаржувалися.

Оцінка проводилася по розміру приміщення загальною площею 88 кв.м., представником скаржника надано висновок оцінювача від 12 вересня 2016 року, в якому розрахунок проводився із розміру приміщення загальною площею 161,16 кв.м., при цьому не надано документів, що підтверджуються законність збільшення площі.

Як встановлено у судовому засіданні будівля магазину була оглянута оцінщиком ОСОБА_6, як зовні, так і з середини.

Крім того, суд зазначає, що частиною 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (якій діяв на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час на момент розгляду даної справи судом, звіт про оцінку нерухомого майна, яке на момент його складання належало ОСОБА_1, складений СОД ОСОБА_6 28 квітня 2016 року є нечинним у звязку із закінченням строку шести місяців з дня його підписання.

На даний час виконавче провадження закінчено, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 01 листопада 2016 року серія ВП № 50349704.(а.с. 102 т.2).

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки обставини, на які посилаються представники скаржника, не є обґрунтованими, підстави вважати оцінку та рецензію протиправними відсутні.

Згідно ст.388 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа Покровський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ПАТ «ВіЕйБі Банк», про визнання протиправними оцінки нерухомого майна (звіт про експертну оцінку нежитлової будівлі (магазин «Меркурій»), загальною площею 88 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. 40 років Жовтня, № 5 И, смт. Покровське, Дніпропетровської області, оцінювач ОСОБА_11 Олегович, дата оцінки 28 квітня 2016 року, рецензії на вказаний звіт про оцінку зазначеного нерухомого майна (рецензент ФОП ОСОБА_8), дата рецензії 24 травня 2016 року, та їх скасування, відмовити.

Судові витрати покласти на ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Межівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_12