СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1217/16-ц
Провадження №2-о/547/12/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2017 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретаря судового засідання К.А.Вареник,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Жовтнева сільська рада Семенівського району Полтавської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області із заявою у якій, з метою встановлення місця відкриття спадщини своєї дружини ОСОБА_2, яка померла 29.09.2016, просив встановити факт постійного її проживання на момент смерті за адресою Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Петрівка.

Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, пояснив, що його покійна дружина з 2000 року постійно проживала без реєстрації у с. Нова Петрівка Семенівського району Полтавської області. Подаючи 22.12.2016 нотаріусу заяву про прийняття спадщини він помилково вказав, що вона постійно проживала у м. Сімферополь, оскільки прирівняв це до її зареєстрованого місця проживання. Встановлення факту необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину щодо належної дружині на території Семенівського району земельної ділянки. Нотаріус не може видати йому свідоцтво через відсутність встановленого місця проживання спадкодавця у с. Нова Петрівка.

Представник позивача ОСОБА_3 вимоги заяви підтримав, пояснив, що ОСОБА_2 була зареєстрована у м. Сімферополі, але з 2000 року постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Це підтверджує заявник і довідки сільської ради. Відповідно до ст. 29 ЦК України с. Нова Петрівка є постійним місцем проживання спадкодавця, що слід підтвердити рішенням суду.

Заінтересована особа свого представника у судове засідання не направила, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечує щодо задоволення вимог заяви.

Вислухавши пояснення заявника і його представника, приватного нотаріуса, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла 29.09.2016 у с. Нова Петрівка Семенівського району Полтавської області (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу остання була дружиною заявника (а.с. 6).

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки на території с. Нова Петрівка відповідно до державного акта серія ЯМ № 494344 у якому вказано на її місце проживання у м. Сімферополі (а.с. 8)

У довідках Жовтневої сільської ради Семенівського району Полтавської області (а.с. 7) вказано, що ОСОБА_2 з 2000 року і до дня смерті проживала без реєстрації у с. Нова Петрівка Семенівського району Полтавської області; на даний час ОСОБА_1 проживає у с. Нова Петрівка.

Листом від 21.12.2016 приватний нотаріус Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 повідомила заявника про неможливість встановлення місця відкриття спадщини ОСОБА_2, рекомендувала звернутися до суду (а.с. 9).

22.12.2016 заявник адресував приватному нотаріусу ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини своєї покійної дружини ОСОБА_2, постійним місцем проживання якої було АДРЕСА_1. Спадкова справа відкрита за № 1/2017 (а.с. 28-36).

Спадкову справу заведено 03.01.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_4 за номером 60074406 у спадковому реєстрі, на що вказує витяг № 46360691 (а.с. 36).

Заявник і його представник ствердили, що вказана адреса у м. Сіферополь була її зареєстрованим місцем проживання, але жила вона у с. Нова Петрівка. Ця обставина не оспорюється, підтверджується заінтересованою особою.

Приватний нотаріус Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки у неї відсутні відомості про постійне місце проживання спадкодавця ОСОБА_2. Правила нотаріального діловодства не зобовязують нотаріуса вчиняти дії щодо з'ясування складу основної частини нерухомого майна спадкодавця з метою встановлення місця відкриття спадщини. Нотаріус встановила, що спадкоємцеві також належить квартира у м. Сімферополі, нотаріус не може визначити що є основною частиною її майна квартира (можливо її частина) у м. Сімферополі чи земельна ділянка у Семенівському районі. За загальним правилом місцем відкриття спадщини є останнє зареєстроване місце проживання спадкодавця, проте щодо ОСОБА_2 воно перебуває у межах АРК Крим, що є тимчасово окупованою територією України. Нотаріус підтвердила відкриття нею спадкової справи, надала для огляду у судовому засіданні усі наявні у неї документи за зверненнями ОСОБА_1.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до п. 1.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

У справі встановлено, що останнім місцем проживання спадкодавця ОСОБА_2 є саме с. Нова Петрівка Семенівського району Полтавської області.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Надане на запит суду Міністерством юстиції України розяснення від 17.03.2017 № 10011/3434-0-32-17/8.3 (а.с. 26, 27, 37-39) вказало, що для визначення місця відкриття спадщини нотаріус має встановити останнє місце проживання спадкодавця або місцезнаходження нерухомого майна, або основної частини рухомого майна чи в особливих випадках, встановлених законом керуватися вимогами цього закону.

Так, статтею 111 "Забезпечення реалізації права на спадкування" Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Отже законодавець встановив особливий порядок спадкування для вказаної категорії спадкодавців і спадкоємців, які "повязані" з тимчасово окупованою територією України. Місцем відкриття спадщини, а, відтак, і місцем видачі свідоцтва про право на спадщину "є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців".

Надане на запит суду Міністерством юстиції України розяснення від 17.03.2017 № 10011/3434-0-32-17/8.3 (а.с. 37-39) також вказало, що абзацом восьмим підпункту 1.12 пункту 1 глави 10 розділу ІІ Порядку передбачено, що якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо обєктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із обєктів цього майна на вибір спадкоємця(ів).

Суд наголошує і повторює, що спадкову справу щодо спадщини ОСОБА_2 заведено 03.01.2017 приватним нотаріусом ОСОБА_4 за номером 60074406 у спадковому реєстрі, на що вказує витяг № 46360691 (а.с. 36). Відкриваючи спадкову справу нотаріус також керувалася вказаною статтею 111 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", роздрук тексту якої зроблено та перебуває у спадковій справі (а.с. 33).

Вчинена приватним нотаріусом ОСОБА_4 дія щодо заведення спадкової справи не скасована, не оскаржена, не визнана недійсною тощо, відтак, існування та заведення спадкової справи № 60074406 є законним та обґрунтованим. Протилежного не доведено та не встановлено.

Відкриваючи спадкову справу нотаріус ОСОБА_4 вчинила належні та достатні дії щодо перевірки та встановлення місця відкриття спадщини ОСОБА_2 Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Петрівка. У протилежному випадку нотаріус мав би відмовити у відкритті спадкової справи 03.01.2017 з огляду на не встановлення місця її відкриття та/або у подальшому вчинити дії передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 51 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, який вчиняє нотаріальні дії, у разі виявлення під час вчинення нотаріальних дій порушення законодавства негайно повідомляє про це відповідні правоохоронні органи для вжиття необхідних заходів. У разі виявлення нотаріусом, що ним допущено помилку при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобов'язаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства.

Подібних дій нотаріусом на вчинено.

Суд відхиляє доводи заявника, його представника і нотаріуса про існування у спадкодавця ОСОБА_2 права власності на квартиру (або її частину) у м. Сімферополі, оскільки у матеріалах справи відсутні відповідні докази свідоцтво про права власності, договір про набуття прававласності, витяг з реєстру тощо. Відсутні подібні документи і в наданій нотаріусом до суду копії спадкової справи ОСОБА_2 та усіх наявних у нотаріуса документів щодо вчинюваних дій в інтересах та за заявою ОСОБА_1 дій.

Відтак будь-які посилання на неможливість визначення основної частини нерухомого майна у м. Сімферополі квартири або у Семенівському районі земельної ділянки безпідставні.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.04.2017 (а.с. 51) приватний нотаріус ОСОБА_4 зробила висновок, що із матеріалів спадкової справи відомо про два останні місця проживання спадкодавця ОСОБА_2, хоча вище у тексті постанови вказує, що спадкодавець був зареєстрований у м. Сімферополь, а згідно довідки Жовтневої сільської ради від 27.03.2017 № 91 вона не була зареєстрована на території Семенівського району, а лише проживала. У постанові вказано, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які б підтверджували місце відкриття спадщини. Також постанова посилається на існування у власності ОСОБА_2 1/3 частини квартири у м. Сімферополі, однак такий висновок зроблено на основі заяви ОСОБА_1, а не на основі відповідного правовстановлюючого документа на частку власності у квартирі (свідоцтво про права власності, договір, витяг з реєстру тощо).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 звернуто увагу судів, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Пунктом 16 вказаної Постанови розяснено, що заява про встановлення місця відкриття спадщини може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК).

Саме таким за встановлених судом обставин справи має бути спосіб захисту заявником своїх прав щодо отримання свідоцтва про право на спадщину у приватного нотаріуса ОСОБА_4.

Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд робить висновок, що вимоги заяви не підлягають задоволенню, оскільки 03.01.2017 нотаріусом встановлено місце відкриття спадщини ОСОБА_2 Полтавська область, Семенівський район, с. Нова Петрівка. Висновки постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо ненадання документів про підтвердження місця відкриття спадщини, неможливість визначення складу основної частини нерухомого майна спадкодавця тощо, а, фактично, заперечення правомірності раніше вчинених нотаріусом своїх дій, є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214, 215, 223, 235, 256, 259, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні заяви повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Ф.Харченко