Справа №: 398/3495/17
провадження №: 2-о/398/231/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" жовтня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря Сніжко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрія цивільну справу за заявою ОСОБА_1, про встановлення факту смерті, заінтересована особа Олександрійське обєднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

встановив:

11 жовтня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою у якій просить, встановити факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про смерть, серія І-ОЛ №247316 від 27 липня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчує факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 18 червня 2017 року у м. Донецьк.

13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну предмета заяви у якій просить, встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка настала 18 червня 2017 року у м. Донецьк. Необхідність встановлення даного факту в судовому порядку обґрунтована тим, що ця особа померла на території, яка є тимчасово окупованою, орган РАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть у звязку з тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих на непідконтрольній Україні території, а саме лікарського свідоцтва про смерть. Встановлення факту смерті матері заявника необхідне ОСОБА_1 для оформлення соціальних виплат та оформлення спадщини.

У судовому засіданні заявник та її представник ОСОБА_3 просили задовольнити заяву із наведених у ній підстав.

Заявник ОСОБА_1 за її згодою була допитана як свідок та повідомила, що її мати, ОСОБА_2, померла у м. Донецьк на тимчасово окупованій території Донецької області у своєму помешканні за адресою АДРЕСА_1, у віці 91 рік. Її смерть виявив вранці 18 червня 2017 року син заявниці ОСОБА_4, він же і організовував поховання. Похована ОСОБА_2 у м. Донецьку. Паспорт громадянина України, який належав померлій, сімя була вимушена здати на окупованій території для того, щоб отримати дозвіл на поховання.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився та надав до суду заяву про те, що просить розглянути справу без його участі за наявними у ній матеріалами.

Допитавши заявника як свідка, заслухавши пояснення заявника і її представника дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Факт родинних відносин заявника із померлою підтверджується копією свідоцтва про народження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1

Факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні як свідка заявника ОСОБА_1 Також суд, як виняток, враховує лікарське свідоцтво про смерть від 19 червня 2017 року видане лікарем установи, що розташована на окупованій території, згідно якого ОСОБА_2 померла 18.06.2017 року у місті Донецьк.

Оцінюючи лікарське свідоцтво про смерть, суд виходить з того, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia") документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

При цьому суд враховує, що відомості, зазначені у лікарському свідоцтві про смерть підтверджуються показаннями допитаної як свідка заявника ОСОБА_1, які виходячи з наданих суду доказів, немає підстав ставити під сумнів.

Визначаючи правильність написання українською мовою прізвища померлої, суд враховує надані заявником документи, а саме:

свідоцтво про народження померлої, складене російською мовою, видане міським ЗАГСом у м. Сталіно 30 березня 1951 року, у якому російською мовою зазначено імя Черниченко Таисы Григорьевны та дата народження 23 вересня 1925 року,

довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 від 29 вересня 1999 року,

трудову книжку, складену російською мовою, на імя Бусигиной Таисы Григорьевны, дата народження 1925 рік,

посвідчення до медалі Ветеран труда від 10 грудня 1980 року, складене російською мовою на імя Бусигина Таиса Григорьевна

складене українською мовою посвідчення ветерана війни-учасника війни серія В-ІІІ №322383, видане 18 жовтня 2004 року ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, суд вважає факт смерті ОСОБА_2 встановленим.

Керуючись ст.ст. 11, 57-64, 212-215, 234, 235, 256, 257-1, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 18 червня 2017 року в м. Донецьк.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги через Олександріський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В.В. Орловський