У Х В А Л А

Іменем України

25 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Готри Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Адальбертовча, який діє в інтересах ОСОБА_3 культури Закарпатської обласної державної адміністрації на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 культури Закарпатської обласної державної адміністрації в особі начальника управління ОСОБА_5 про визнання бездіяльності посадової особи органу державної влади неправомірною, зобовязання вчинити дію та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що з квітня 1988 року він працював безстроково на посаді керівника Закарпатського обласного краєзнавчого музею імені Тиводара ОСОБА_6, який є комунальним закладом культури. У звязку із внесенням на початку 2016 року змін до Закону України "Про культуру" від 14.12.2010 року, безстроковий трудовий договір з позивачем відповідачем було припинено та 11.06.2016 року розпочато процедуру проведення конкурсу на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею імені ОСОБА_6.

За результатами проведеного конкурсу 03.08.2016 року було вирішено рекомендувати управлінню культури Закарпатської облдержадміністрації призначити ОСОБА_4 на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького як такого, котрий успішно пройшов конкурсний відбір.

Позивач зазначає, що відповідач, як керівник органу управління Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т. Легоцького, у відповідності до ч. 15 ст. 21-5 Закону України "Про культуру" від 14.12.2010 року із змінами, була зобовязана не пізніше 2-х місяців з дня оголошення конкурсу (тобто до 11.08.16р.) призначити його як переможця конкурсу керівником вказаного закладу та укласти з ним контракт. Однак, в супереч вимогам вищезазначеного Закону, наказом відповідача від 11.08.2016 року ОСОБА_4 було призначено тільки виконувачем обовязків керівника. Таке своє рішення відповідач пояснила тим, що призначення позивача на посаду має відбуватися шляхом затвердження його на посаді Закарпатською обласною радою, для чого є необхідність у винесенні цього питання на розгляд сесії облради.

У своєму позові ОСОБА_4 також зазначив, що відповідач переконувала депутатів не затверджувати його на цю посаду, бо за результатами проведених перевірок є недоліки в роботі очолюваного ним закладу та його публічно було звинувачено у тому, що він не справляється зі своїми прямими обовязками, є людиною похилого віку, яка не володіє компютерною технікою, піддала сумніву його професійні здібності, здібності як керівника та особисті якості, як людини. Вважає, що такі дії відповідача завдали йому моральної шкоди, позаяк він багато років працює у сфері культури та сумлінно виконує свої обовязки. Більше 25 років очолює заклад культури. За цей час жодних заходів дисциплінарного впливу до нього не застосовувалося. Він користується повагою серед колег по роботі та краєзнавців краю. Має багато відзнак, подяк та нагород за особисті заслуги перед культурою та й містом у цілому. Вважає, що його вік не може та й не є законною підставою для відмови у призначенні його на посаду керівника за результатами проведеного конкурсу, у якому він переміг, та виправданням для безпідставних звинувачень з боку відповідача у професійній непридатності та у публічних приниженнях.

Враховуючи вищенаведене просив визнати бездіяльність відповідача щодо безпідставного та необґрунтованого зволікання у його призначенні на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею імені ОСОБА_6 та укладенні контракту неправомірними, зобовязати відповідача видати наказ про призначення його на вказаній посаді та укласти з ним контракт а пять років та стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 90 000,00 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 29.12.2016 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано бездіяльність посадової особи органу державної влади начальника управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_5 у питанні видачі наказу про призначення ОСОБА_4 на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького та в укладенні з ним контракту неправомірною.

Стягнуто з управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1929,21 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 культури Закарпатської обласної державної адміністрації подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. У звязку з неповним зясуванням обставин справи та не наданням оцінки доказів по справі, вказане рішення підлягає скасуванню, а позов відмові в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав та скасувати оскаржуване рішення, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, сторін по справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював безстроково на посаді керівника Закарпатського обласного краєзнавчого музею імені Тиводара ОСОБА_6, який є комунальним закладом культури. Наказом управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації від 10.02.2016 року за №14-к його було затверджено на вказаній посаді у звязку зі зміною назви закладу.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури" від 28.01.2016 року за №955-ІІІ, який набув чинності 24.02.2016 року, внесено зміни до Закону України "Про культуру" від 14.12.2010 року за № 2778-IV в частині, що стосується процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури та запровадження контрактної форми роботи.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень новоприйнятого Закону, набрання ним чинності стало підставою для припинення безстрокових трудових договорів з керівниками закладів культури згідно з п. 9 ст. 36 КЗпП України, в тому числі і з позивачем. А згідно з п. 3 цих Прикінцевих положень, органи управління державних та комунальних закладів культури протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом зобовязані припинити безстрокові трудові договори з керівниками державних та комунальних закладів культури і провести конкурс на заміщення посад керівників таких закладів у порядку, визначеному цим Законом.

На виконання вищевказаних законів 11.06.2016 року на офіційній сторінці відповідача ОСОБА_3 культури Закарпатської обласної державної адміністрації було розміщено оголошення про конкурс на посади керівників ряду установ, в т.ч. на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею.

ОСОБА_4 взяв участь у вказаному конкурсі та 03.08.2016 року конкурсною комісією було рекомендовано управлінню культури обласної державної адміністрації призначити позивача на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького як такого, котрий успішно пройшов конкурсний відбір.

На підставі п. 15 ст. 21-5 Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запровадження контрактної форми роботи у сфері культури та конкурсної процедури призначення керівників державних та комунальних закладів культури", керівник управління культури облдержадміністрації зобовязаний призначити переможця конкурсу керівником закладу культури не пізніше двох місяців з дня оголошення конкурсу. Підставою для видання наказу про призначення керівника закладу культури є підписання контракту.

З врахуванням вказаних вимог закону та того, що конкурс було оголошено 11.06.2016 року, наказ про призначення ОСОБА_4 на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького мав бути виданий відповідачем у термін до 11.08.2016 року.

Судом встановлено, що наказом управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації від 11.08.2016 року за №141-к позивача звільнено із займаної посади директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею за п. 9 ст. 36 КЗпП України, а наказом управління культури Закарпатської обласної державної адміністрації від 11.08.2016 року за №142-к його призначено виконувачем обовязків директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею.

Частиною 1 ст. 21 Закону України "Про культуру" передбачено, що керівники державних та комунальних закладів культури призначаються на посаду шляхом укладення з ними контракту строком на пять років за результатами конкурсу. Ч. 15 ст. 21-5 того ж Закону зазначає, що керівник органу управління зобовязаний призначити переможця конкурсу керівником державного чи комунального закладу культури не пізніше двох місяців з дня оголошення конкурсу. Підставою для видання наказу про призначення керівника державного чи комунального закладу культури є підписання контракту. При цьому, у встановленій цим Законом процедурі призначення керівника комунального закладу культури необхідність будь-якого додаткового погодження з тим чи іншим органом чи посадовою особою не передбачена.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідач, як посадова особа органу виконавчої влади, в порушення зазначених норм закону, була зобовязана до 11.08.2016 року укласти з ОСОБА_4 контракт та видати наказ про призначення його на посаду Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність відповідача у вирішенні питання призначення позивача на посаду керівника комунального закладу культури та винесення такого питання на вирішення сесії Закарпатської обласної ради, не передбачено вимогами закону «Про культуру» та свідчить про порушення законних прав та інтересів позивача, а тому правильно визнана судом неправомірною.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167, 1174 ЦК України та Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні її честі та гідності та ділової репутації. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Розмір її грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що безпідставне не призначення позивача на посаді директора музею та погодження такого призначення на сесії Закарпатської обласної ради на якій відповідач озвучувала грубі критичні зауваження щодо особи ОСОБА_4, який багато років працює у сфері культури, тривалий час очолює заклад культури, позитивно характеризується у професійному оточенні та зазначені зауваження щодо його віку, некомпетентності завдали йому душевних страждань, а тому визначена судом моральна шкода у розмірі 20000,00 грн., на думку колегії суддів є співмірною із завданими стражданнями.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про зобовязання відповідача видати наказ про призначення його на посаду директора Закарпатського обласного краєзнавчого музею ім. Т.Легоцького та укладення з ним контракту, то суд відмовив у задоволенні таких, оскільки спір в цій частині вирішено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Адальбертовча, який діє в інтересах ОСОБА_3 культури Закарпатської обласної державної адміністрації відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: