Справа № 127/1456/17 Провадження № 22-ц/772/1362/2017Головуючий в суді першої інстанції Бар'як А. С.
Категорія 27 Доповідач Матківська М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Медяного В.М., Сопруна В.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії,

В с т а н о в и л а:

24 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю. і до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно укладеного 23 травня 2016 року із ПАТ «Банк Михайлівський» договору банківського вкладу (депозиту) вона внесла на вкладний (депозитний рахунок) суму вкладу в розмірі 150 000,00 грн. на строк: з 23.05.2016 року по 06.06.2016 року із пролонгацією договору. По закінченні строку дії договору сума банківського вкладу їй не повернута. Рішенням Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський». Її не було включено до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Всі її звернення про включення до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до Уповноваженої особи цього Фонду залишені без задоволення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2017 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова О.Ю., закрито.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії, відмовлено

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначила, що рішення суду першої інстанції вважає незаконним, оскільки воно постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Позивач і представник відповідача, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (судові повістки отримали обидві сторони 3.05.2017 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення - повістки), у судове засідання не з'явилися, причини неявки не повідомили. Представник відповідача заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції мотивував тим, що відповідні спірні правовідносини між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, на які посилається позивач, є похідними від обставин вирішення інших спірних правовідносин, зокрема пов'язаних із діями, бездіяльністю, а можливо із рішеннями, відповідної Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому, відповідні спірні правовідносини між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не настали в часі, тобто не існують, що виключає повноваження суду вирішувати спірні правовідносини, які не існують, захищаючи право позивача, яке, можливо в майбутньому, буде порушуватись вказаним відповідачем, враховуючи, що на момент розгляду даної справи відсутнє порушене право, що потребує судового захисту в межах заявлених позовних вимог.

Такий висновок не відповідає вимогам закону.

По справі встановлено, що 23 травня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Михайлівський» (банк) та ОСОБА_2 (вкладник) укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-051-000250227, за умовами якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти вкладника та зараховує їх на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 (депозитний рахунок) у гривні, що відкривається банком на ім'я вкладника, і зобов'язується виплачувати вкладнику суму вкладу та проценти на неї в порядку та на умовах, встановлених цим договором та умовами розміщення вкладів фізичних осіб ПАТ «Банк Михайлівський» (пункт 1.1.) (а. с. 11).

Згідно пункту 2.1. договору банк приймає вклад на наступних умовах: вид вкладу: строковий вклад; назва банківського вкладу: строковий депозит «Перше знайомство»; початкова сума вкладу: 150 000.00 грн.; строк вкладу: 14 днів; вклад розміщується з дати укладення договору - 23.05.2016 року по 06.06.2016 року (день закінчення строку вкладу); автоматична пролонгація договору вкладу: встановлена.

Згідно пункту 2.2. договору в кожному випадку автоматичної пролонгації договору, якщо це передбачено договором, банк нараховує проценти на суму вкладу протягом нового строку вкладу, вказаного в п. 2.1. даного договору, на умовах та за процентною ставкою, що діє в банку на день пролонгації договору для банківських вкладів з відповідною назвою.

Договір підписаний сторонами: від імені банку - начальником Вінницького відділення № 2 Пронченковою Анастасією Ігорівною, яка діє на підставі довіреності № б/н від 01.04.2016 року і вкладником ОСОБА_2. Договір скріплений печаткою (а. с. 11).

В цей же день - 23 травня 2016 року, ПАТ «Банк Михайлівський» уклав із ОСОБА_2 договір про внесення змін № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-051-000250227, яким доповнив пункт 2.2. абзацом наступного змісту: «В разі, якщо з моменту укладення договору по день закінчення чергового строку вкладу (включно) вкладник не буде у будь-який спосіб, передбачений договором, ініціювати повернення вкладу, та відбудеться пролонгація договору, банк здійснить донарахування процентів за вкладом з початку чергового строку вкладу по день закінчення чергового строку вкладу у розмірі бонусної процентної ставки на суму вкладу, що складає 24,81 % річних.». Дана додаткова угода набирає чинності з дати її підписання сторонами та скріплена печаткою банку (а. с. 12).

Договір про внесення змін також підписаний цими ж сторонами та скріплений печаткою (а. с. 12).

В цей же день - 23 травня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» - банк, уклав із клієнтом ОСОБА_2 договір № 980-051-000002640 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», за яким банк по ініціативі клієнта ОСОБА_2 відриває клієнту на його ім'я поточний рахунок № НОМЕР_2 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснює його розрахунково-касове обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до вимог чинного законодавства України, умов цього договору та розпоряджень клієнта, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку (а. с. 13).

Договір також підписаний сторонами і скріплений печаткою банку.

На виконання умов укладеного договору банківського вкладу (депозиту) ОСОБА_2 23 травня 2016 року внесла на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 кошти в сумі 150 000.00 грн.; призначення платежу: «залучення коштів на депозит згідно договору 980-051-000250227 від 23.05.2016 року», що підтверджується квитанцією № 5354991, у якій зазначена дата здійснення касової операції - 23 травня 2016 року (а. с. 14).

2.09.2016 року за № ЗГ1(к)1985 ПАТ «Банк Михайлівський» видав ОСОБА_2 довідку про стан рахунку № НОМЕР_1, повідомивши, що станом на 23.05.2016 року залишок на балансовому рахунку НОМЕР_1 становить 0,00 грн.; рух коштів по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 23.95.2016 року по 19.08.2016 року відсутній (а. с. 16).

Правління Національного банку України 23 травня 2016 року прийняло рішення № 14/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» (а.с.78).

12 липня 2016 року Правління Національного банку України прийняло рішення № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» (а.с.80).

21 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушиліна К.М. і Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» із письмовою заявою про надання виписки щодо залишку на рахунку та включення до загального реєстру вкладників (а. с. 19).

2 грудня 2016 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надіслав відповідь заявнику, якою повідомив про те, що для вирішення даного питання їй слід звернутися безпосередньо до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» (а. с. 23).

Уповноважена особа Фонду не надала письмової відповіді на заяву вкладника ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 2.1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, передбачено, що грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

У пункті 4 розділу 1 Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011 року надається визначення термінам. Так, касовий документ - документ, який оформляється для здійснення касової операції; касові операції - операції з видачі готівки, її приймання, обміну не придатних до обігу банкнот (монет) та виведених з обігу на придатні до обігу банкноти (монети), банкнот на монети, монет на банкноти, банкнот (монет) одного номіналу на банкноти (монети) іншого номіналу, вилучення з обігу сумнівних банкнот (монет), валютно-обмінні операції та операції з банківськими металами, а також операції з приймання на інкасо банкнот іноземної валюти та чеків в іноземній валюті, інших цінностей, які обліковуються на позабалансових рахунках.

Загальні вимоги до оформлення касових документів містяться у главі 1 розділу ІV Інструкції № 174 від 01.06.2011 року.

Так пунктом 1.1. визначено, що до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав (додаток 22), квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

Пунктом 1.3. Інструкції № 174 від 01.06.2011 року визначено, що касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Відповідно до вимог пункту 2.9. глави 2 розділу ІV Інструкції про касові операції в банках України № 174 від 01.06.2011 року (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

При цьому частина третя статті 1058, частина друга статті 1068 ЦК України встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.

Таким чином, згідно із наведеними нормами права відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Видана вкладнику квитанція № 5354991 від 23 травня 2016 року крім інших відповідних даних, зазначених у договорі банківського вкладу, містить підпис працівника банку, який повністю відповідає підпису працівника банку, що міститься у договорі банківського вкладу (депозиту) на аркуші справи 11.

Іншого чи протилежного представником відповідача не вказано і не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.

Таким чином, достовірно встановлено, що позивачем повністю виконані умови договору банківського вкладу (депозиту) № 980-051-000250227, укладеного 23 травня 2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 16 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» працівники Фонду під час виконання покладених на Фонд функцій перебувають під захистом закону, при цьому, працівники Фонду не несуть відповідальність за будь-які дії або бездіяльність, якщо вони діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

У статті 2 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб» надані визначення термінів: виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону; уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (частина 1 пункти 2, 17).

Згідно вимог частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).

Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує:1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Відповідно до частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: 1) здійснює повноваження органів управління банку; 2) приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів тощо.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60, ст. ст. 57, 212 ЦПК України рішення суду не може грунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, відхиляючи одні докази і беручи за основу інші, суд має дати оцінку підстав для цього.

За правилами статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 на виконання вимог ст. 10, 11, 60 ЦПК України, доводячи обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, подала докази, у тому числі письмові: договір банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-051-000250227 від 23.05.2016 року (а. с. 11), договір про внесення змін № 1 до укладеного 23.05.2016 року договору (а. с. 12), договір № 980-051-000002640 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 23.05.2016 року (а. с.13), а також квитанцію № 5354991 від 23 травня 2016 року, на підтвердження внесення грошових коштів на виконання умов договору банківського вкладу (а. с. 14).

Згідно вимог частини 1 статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Позивач на підтвердження своїх вимог, зазначаючи певні обставини, повинен їх довести, подавши відповідні докази, а відповідач, заперечуючи, повинен зазначити свої обставини, підтвердивши їх відповідними доказами.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач не спростував такі вимоги та не надав жодних належних, допустимих та достовірних доказів, підтверджуючих невиконання вкладником ОСОБА_2 умов договору банківського вкладу.

ОСОБА_2, звернувшись в суд із даним позовом, обгрунтувала свої вимоги певними обставинами, підтвердивши їх доказами.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом першої інстанції не виконані вимоги частини 4 статті 10 ЦПК України, які зобов'язують суд сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи шляхом роз'яснення сторонам їх прав та обов'язків та попередження про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Апеляційна інстанція позбавлена можливості роз'яснити сторонам вимоги частини 4 статті 10 ЦПК України, оскільки сторони у судове засідання не з'явилися, але були належним чином і своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, що згідно положень частини 2 статті 305 ЦПК України надало апеляційній інстанції право розглянути справу у відсутності сторін, врахувавши при цьому положення частини 1 статті 305 ЦПК України, оскільки у справі наявні відомості про вручення сторонам судових повісток та відсутні клопотання сторін про відкладення розгляду цивільної справи.

Тому оцінка наданих сторонами письмових доказів проведена судом за правилами, визначеними статтею 212 ЦПК України у сукупності з іншими доказами по справі.

При цьому такі письмові докази, як договір банківського вкладу та інші до нього договори, а також квитанція № 5354991 від 23 травня 2016 року, визнаються належними та достовірними доказами по справі, оскільки відповідачем не доведено, що вони отримані з порушенням, у тому числі і з порушенням положень нормативно-правових актів та не відповідають дійсності, або є фіктивними, підробленими тощо.

З урахуванням встановлених обставин та вимог матеріального закону, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і законні, а тому підлягають до задоволення, а рішення суду підлягає до скасування з ухваленням нового рішення.

Відповідно до статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Відповідно до частини 1, 3, 5 статті 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви до сплати підлягав судовий збір в розмірі 640,00 грн., при подачі апеляційної скарги до сплатити підлягав судовий збір в розмірі 704,00 грн., разом 1 344,00 гр., які підлягають до стягнення із відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1058, 1059 ЦК України, ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 березня 2017 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити дії, задовольнити.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_2 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як вкладника, що має право на відшкодування коштів в сумі 150 000 грн. з процентами від вкладу відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-051-000250227, договору про внесення змін № 1 до договору банківського вкладу (депозиту) «Перше знайомство» № 980-051-000250227 та договору № 980-051-000002640 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» від 23 травня 2016 року та провести виплату належних коштів.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в дохід держави судовий збір в сумі 1344.00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ М.В. Матківська

Судді: /підпис/ В.М. Медяний

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом:

Суддя: М.В. Матківська