Номер провадження 2-н/229/268/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Петров Є. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

заявник ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше як 50 % від прожиткового мінімуму доходів громадян на неповнолітню дитину, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення сином повноліття.

Розглянувши надані матеріали, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. №11 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" роз'яснено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК) ( 1618-15), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Ч.3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В своїй заяві ОСОБА_1 вказала, що вона разом із сином проживають окремо від боржника і дитина знаходиться на її утриманні. Проте документів на підтвердження того, що дитина проживає з нею за однією адресою до заяви про видачу судового наказу не додано.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Суддя вважає, що із заяви та доданих до неї документів вбачається спір про право, тому вважає за необхідне відмовити у її прийнятті.

На підставі наведеного та керуючись ст. 100 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз'яснити заявникові його право на звернення з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційному суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Є.В. Петров