печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Стороженко С.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 року позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовною вимогою здійснення перерахунку вартості теплової енергії, спожитої позивачем за період 2015-2016 року до ТОВ «КП «Українська житлова компанія». У судовому засіданні від 27 квітня 2017 року за письмовим клопотанням позивача було замінено первісного відповідача ТОВ «КП «Українська житлова компанія» на ПАТ «Київенерго». Ухвалою Подільського районного суду м. Києва справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київенерго» про зобов'язання здійснити перерахунок вартості теплової енергії було направлено до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року було прийнято матеріали цивільної справи до провадження та призначено до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку з неправильними нарахуваннями вартості послуг з опалення, позивач зазнає значних матеріальних втрат, що порушує його права. Разом з тим, позивач вказує, що ТОВ «КП «УЖК» не є виконавцем послуг з централізованого опалення, тому не має здійснювати вказаний перерахунок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити з наведених підстав.

Представник відповідача Король О.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ПАТ "Київенерго" не має статусу виконавця комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у будинку АДРЕСА_1 та формує договірні відносини лише зі споживачем теплової енергії - юридичною особою (ТОВ «КП» Українська житлова компанія») на підставі договору, яка в свою чергу надає житлово-комунальні послуги кінцевим споживачам, у тому числі й споживачу. Враховуючи цю обставину, вважає, що позов подано до неналежного відповідача.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, це підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним номером 49397808.

Відповідно до договору № 4/105 від 27.08.2015 року, укладеним між позивачем та ТОВ «КП «Українська житлова компанія», ТОВ «КП «Українська житлова компанія», в особі директора Шкурата Сергія Вікторовича, з однієї сторони та ОСОБА_4, якому належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1, з другої сторони домовились про наданні послуг з утримання будинком, спорудами та прибудинковою територією.

Як вбачається з Листа про розгляд надання інформації № 107-107/Т-328-1637 від 31.03.2016 року Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія».

Відповідно до Листа ПАТ «Київенерго» від 22.02.2016 за № 42АУ/32КД/2090/Т-890, ПАТ «Київенерго» не є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для мешканців житлового будинку АДРЕСА_1. Постачання теплової енергії до вказаного будинку здійснюється на підставі Договору про постачання теплової енергії у гарячій воді, укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «КП «Українська житлова компанія». ПАТ «Київенерго» формує правові відносини із споживачем теплової енергії - юридичною особо ТОВ «КП «Українська житлова компанія» та не має взаємовідносин безпосередньо з мешканцями вищевказаного будинку.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія договору № 1410421 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 06 листопада 2015 року укладеного між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «КП «Українська житлова компанія».

За положення ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України.

Ст. 16 ЦПК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо, є житлово-комунальними послугами.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 19 вказаного закону відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст. 29 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Як вбачається з матеріалів справи, договірні відносини наявні саме між позивачем та ТОВ «КП «Українська житлова компанія» та між ТОВ «КП «Українська житлова компанія» та ПАТ «Київенерго». З наведеного можемо зазначити, що ТОВ «КП «Українська житлова компанія» виконує функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути прирівняно до колективного замовника (абонента) таких послуг.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", власник має право управляти належним йому майном або доручити управління майном управителю.

Отже, суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що ПАТ «Київенерго» за відсутності договірних відносин із позивачем не є належним учасником у даному спорі.

Відповідно до ст. ст. 58, 60 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, якими кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 13, 19, 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 525, 526, ЦК України , ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про зобов'язання вчинити дії, залишити без задоволення. Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І.Цокол