БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи 408/2684/17-ц
Номер провадження 2/408/909/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року Біловодський районний суд Луганський області в складі:

головуючого-судді Цимбал Ю.Ю.

за участю секретаря Багрій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Станично-Луганська селищна рада, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Станично-Луганська селищна рада, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що їй разом із її чоловіком ОСОБА_3, належить житловий будинок № 20 розташований по вулиці Спортивній в смт. Станиці Луганській.

В даному житловому будинку зареєстрована вона з чоловіком, їхній син ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_2, яка з 2003 року фактично проживала у власному домоволодінні в с. Макарове Станично-Луганського району разом із ОСОБА_4.

Розрахункові книжки за сплату комунальних послуг заведені на імя позивача, сплачує рахунки по них тільки вона.

На момент звернення до суду, місце перебування відповідача їй невідоме.

У звязку з наведеним, просила суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком № 20 по вулиці Спортивній в смт. Станиці Луганській Станично-Луганського району Луганської області.

Позивач - ОСОБА_1 до суду не зявилася, у наданій заяві просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином публікація в пресі оголошення про виклик. Заяви про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи - Станично-Луганської селищної ради, в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, незважаючи на те, що своєчасно й належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлені наступні обставини.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом із третьою особою ОСОБА_3 є власниками житлового будинку 20 по вулиці Спортивній в смт. Станиці Луганській, що підтверджується копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на право особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно від 30 липня 1980 року та технічним паспортом на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 10 квітня 1989 року.

Згідно записів домової книги про прописку громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

З копій розрахункової книжки та квитанцій за сплату комунальних послуг вбачається, що на протязі останніх років плату за комунальні послуги вносить позивач у справі ОСОБА_1

З копії технічного паспорту від 18 березня 2003 року на садибний (індивідуальний) житловий будинок №64 по вул. Артема в с.Макарове Станично-Луганського району вбачається, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_2 придбали у власність вказаний житловий будинок, розмір частки власності складає ? за кожним.

Відповідно до довідки, виданої 16 травня 2017 року депутатом Станично-Луганської селищної ради ОСОБА_5, ОСОБА_2 з 18 березня 2003 року по час видачі довідки фактично не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Письмовими показами ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується, що ОСОБА_2 не проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2003 року. Вона виїхала до Росії.

Таким чином встановлено, що відповідач зареєстрована, однак не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 без поважних причин.

Згідно ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням, інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування житловим приміщенням, не вчинив.

За таких обставин, суд, оцінивши зібрані по справі докази приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Будь-яких доказів в спростування позовних вимог під час розгляду справи не подано, а судом не здобуто.

Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції, що покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.).

У звязку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача зі сторони відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком № 20 по вулиці Спортивній в смт. Станиці Луганській Станично-Луганського району Луганської області.

У силу вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 223-226, 292, 294 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Станично-Луганська селищна рада, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житловим будинком № 20 по вулиці Спортивній в смт. Станиці Луганській Станично-Луганського району Луганської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот) гривень 00 копійок судового збору.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку.

Відповідач може оскаржити заочне рішення шляхом подання до Біловодського районного суду Луганської області письмової заяви протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

В апеляційному порядку рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя Ю.Ю. Цимбал