справа № 278/261/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька, третя особа - орган опіки та піклування Житомирської районної державної адміністрації, -
Направленим та уточненим у ході розгляду справи позовом (а.с.19) представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача щодо його неповнолітньої дочки, а також надати дозвіл на виїзд останньої на постійне проживання до Республіки Ізраїль без згоди відповідача.
В обґрунтування позову зазначено наступне. У свій час сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого народилась дочка. З моменту припинення шлюбних стосунків, впродовж останніх шести років відповідач будь-якої участі у вихованні та утриманні дочки не приймає і ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позивач виїхала на постійне проживання до Республіки Ізраїль, де і проживає на даний час, у зв'язку з чим просить суд надати дозвіл на виїзд дочки на постійне місце проживання до даної країни без згоди на те відповідача.
Сторони у судове засідання не з'явились, проте як від представника позивача так і представника третьої особи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи.
За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідно ним правовідносини.
Заочним рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2017 року (а.с.4) між сторонами розірвано шлюб, а неповнолітню дочку останніх - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), залишено на вихованні матері. Позивач проживає у Республіці Ізраїль та має там постійне місце роботи (а.с.10).
Згідно висновку органу опіки та піклування Житомирської РДА від 26 квітня 2017 року позбавлення прав відповідача відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_4 є доцільним, адже останній не проживає з нею з 2011 року, життям та здоров'ям дитини не цікавиться, а також не займається її утриманням та вихованням.
Наведені правовідносини врегульовані наступними положеннями актів цивільного законодавства.
Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. ч. 2-3 ст. 150 СК України). Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1ст. 164 СК України). Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).
Правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною (ст. 166 СК України).
У відповідності до абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення на підставі наступного.
Як встановлено судом у ході розгляду справи, відповідач тривалий час вихованням та утриманням дитини не займається, не проявляє батьківської турботи та піклування про неї, а отже свідомо нехтує своїми батьківським обов'язками. Відтак, є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки.
Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про надання дозволу на виїзд неповнолітньої ОСОБА_4 на постійне місце проживання за кордон без згоди відповідача, адже з урахуванням прийнятого судом рішення про позбавлення останнього батьківських прав, його згода на такий виїзд не потрібна.
Крім зазначеного, оскільки позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою і документально підтверджені судові витрати за розгляд даної цивільної справи пропорційно до задоволеної частини вимог. Судові витрати складаються із судового збору у розмірі 640,00 гривень (за вимогу про позбавлення батьківських прав).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 150, ст.ст. 164-166 СК України, ПП ВССУ № 3 від 30.03.2007 року, ст.ст. 10-11, ст. 60, ст. 88, ст. ст.ст. 212-215, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 гривень.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян