Справа № 522/8915/16-ц
Провадження № 2/522/3299/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що на протязі сумісного проживання зясувалось, що між ними відсутні спільні інтереси, які зробили їх сумісне життя неможливим. Вони не підтримують шлюбно-сімейних відносин з 2007 року, мешкають окремо, сумісного господарства не ведуть, сімя існує лише формально, кожен має іншу сімю. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження їх шлюбу неможливе, так як вони втратили почуття любові та поваги один до одного.

Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач, місце проживання якої у встановленому законом порядку не зареєстроване та позивачеві невідоме, була викликана до суду через оголошення у пресі.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2001 року у Виконавчому комітеті Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, актовий запис № 49; від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В позовній заяві позивач вказує, що на протязі сумісного проживання зясувалось, що між ними відсутні спільні інтереси, які зробили їх сумісне життя неможливим.

Будучи незадоволеними таким сімейним життям, сторони з 2007 року припинили шлюбно-сімейні відносини, та в подальшому не вживали заходів для примирення.

Крім того, в своїй адресованій суду письмовій заяві позивач вказує, що строк для примирення їм не потрібен.

Більш того, позивач в позовній заяві зазначає, що станом на цей час вона і відповідач втратили почуття любові один до одного, в звязку з чим подальше спільне життя з відповідачем і збереження їх шлюбу суперечило б її моральним принципам та інтересам.

З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя сторони у даній справі не заявляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Савіна») ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою селища Полічня, Смоленської області, РФ, громадянкою України, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянином України, зареєстрований 01 вересня 2001 року у Виконавчому комітеті Зоринської міської ради Перевальського району Луганської області, актовий запис № 49, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.А. Ільченко