Ухвала

іменем україни

07 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року,

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до

ОСОБА_3 в якому просила на підставі положень ст. 196 СК України стягнути на її користь з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 20 грудня 2012 року по 01 жовтня 2016 року в розмірі 40 000 грн.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від

08 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з

ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 20 грудня 2012 року по 01 липня 2016 року в розмірі 2 515 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 38 грн 58 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням першої інстанції в частині стягнення судового збору в розмірі 38 грн 58 коп., ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 07 березня

2017 року рішення Баранівського районного суду Житомирської області від

08 лютого 2017 року в частині розподілу судових витрат залишено без змін.

В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося та не переглядалося.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп., мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат та стягуючи з

ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 38 грн 58 коп., суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із пропорційності задоволених позовних вимог.

Судами встановлено, що відповідно до положень пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (Закон № 3674-VI) ОСОБА_2 сплачено при подачі позову судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп., тобто у мінімальному розмірі (0,4 розмірі мінімальної заробітної плати).

За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно розʼяснень викладених в п. 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог від суми сплаченого позивачем судового збору, оскільки судом встановлено, що з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог (позивач просила стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 40 000 грн, судом задоволено позовні вимоги частково, а саме стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів в розмір 2 515 грн, що становить 6,2875 % від суми, яку позивач просила стягнути (2 515 грн х 100 % / 40 000 грн = 6,2875%) суд стягнув судові витрати на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України в розмірі 38 грн 58 коп. = 551 грн 20 коп. х 6,2875 %.

Із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 07 березня 2017 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І.Євтушенко