Дата документу 22.05.2017
ЄУ № 420/367/17
Провадження №2/420/233/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 травня 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області
в складі: головуючого судді Стеценко О.С.,
за участю секретаря Іванової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», позовну заяву підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки в суд відповідача.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена завчасно і належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий Курєр», про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі документів.
За згодою представника позивача суд дійшов висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази, представлені позивачем на виконання вимог ст.60 ЦПК України, та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1.2.2. Кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 13 грудня 2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди Сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього Договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11., 7.4. Договору. При цьому, якщо термін повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочий день, в такому випадку терміном повернення кредиту вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем.
Згідно п. 1.3 Кредитного договору плата за кредит (під терміном "плата за кредит" в цьому Договорі розуміються як проценти, так і комісії):
1.3.1. За використання кредитних коштів за цим Договором встановлюється процентна ставка в розмірі 8,49 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього Договору.
1.3.2. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк- (зокрема, понад термін, встановлені графіком погашення кредиту, у разі наявності такого графіку) процентна ставка встановлюється у розмірі 13% річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором.
Відповідно до п. 1.3.4 Кредитного договору нараховування процентів за цим Договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом "факт/360" відповідно до вимог нормативно-правих актів НБУ та чинного законодавства України.
Згідно п. 1.4 Кредитного договору цільове призначення (мета) кредиту: погашення кредиту в сумі 377037,00 (триста сімдесят тисяч тридцять сім гривень 00 коп.) гривень в Краснолуцькому відділенні ЛОД ВАТ «ОСОБА_4 Аваль», та фінансування поточної діяльності.
Пунктом 2.2 Кредитного договору сторони передбачили умови забезпечення виконання зобов'язань - заставу нерухомості, а саме будівлі магазину, що розташований за адресою: Луганська область, м. Красний Луч, м. Вахрушеве, вул. Калініна, будинок 33а, заставною вартістю 629800,00 (шістсот двадцять девять тисяч вісімсот гривень 00 коп.) гривень.
Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору позичальник зобовязався використовувати кредит на зазначені у цьому Договорі цілі та здійснювати повернення
отриманого кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та інших платежів у порядку та терміни, встановлені договором.
Згідно п. 5.7 Кредитного договору у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань щодо своєчасного повернення кредиту та плати за кредит ОСОБА_4 має право стягнути з Позичальника суму боргу, в тому числі, звернення стягнення на предмет забезпечення (заставу, поручительство тощо).
Відповідно до графіку погашення кредиту до додаткової угоди №3 від 20.01.2012 боржник повинен сплачувати суму заборгованості в розмірах зазначених в графіку щомісячно (а.с. 17-19).
В якості забезпечення виконання зобов'язань з приводу повернення кредитних коштів між АКІБ «УкрСиббанк» та майновим поручителем по кредитному договору ОСОБА_5 ОСОБА_1 договір іпотеки №6277, за яким визначено предмет іпотеки будівля магазину №54, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Красний Луч, м. Вахрушеве, вул. Калініна, будинок 33а, заставною вартістю 629800,00 (шістсот двадцять девять тисяч вісімсот гривень 00 коп.) гривень.
Згідно п. 1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем положень кредитного договору іпотекодержатель має право отримати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки, по зверненню стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію.
Відповідно до п. 5.1 Договору іпотеки, іпотекодавець має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, що зачначено в п. 1.3 цього договору, яке виникає у іпотекодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) іпотекодавцем своїх зобовязань перед іпотекодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, в тому числі, при простроченні належного платежу та згідно з розподілом 4 цього договору.
Згідно п. 1.2 Договору іпотеки задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється: шляхом добровільної передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателя, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до п. 5.4 Договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання іпотекодавцем у 30 денний строк вимоги, згідно до повідомлення надісланого у порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку».
Згідно п. 5.4.1 Договору іпотеки реалізація предмета іпотеки, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не буде встановлене цим договором. Початкова ціна предмета іпотеки для його продажу з публічних торгів встановлюється у розмірі зазначеному в п. 1.1. цього договору, або за вимогою іпотекодержателя, визначається незалежними субєктами оціночної діяльності, призначеними іпотекодержателем.
За змістом статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються. В статті 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором, як це встановлено статтею 1049 ЦК України.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Приписами ч. ч. 1, 2 ст.590 ЦК України визначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
Згідно ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм права, звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим у разі невиконання боржником зобов'язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не виконує зобов'язання по поверненню кредитних коштів, по Кредитному договору рахується заборгованість у розмірі 1 592 452,97 гривень, у зв'язку з чим, останній порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору. Отже, у банка виникло законне право вимагати від відповідача погашення заборгованості, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
29 вересня 2015 року між позивачем та АТ «УкрСиббанк» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2 за Договорами іпотеки до Договору Факторингу №27 від 21.09.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований за номером 506, яким було відступлено право вимоги за Договором іпотеки від 15.12.2006, укладеним між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Краснолуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстровано за №5215, в реєстрі заборони за №5216.
Доказів, які б спростовували, що відступлення права вимоги за договором факторингу не відбулося та даних щодо інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна автомобіля, матеріали справи не містять.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Статтею 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач - обтяжувач обрав спосіб звернення стягнення на підставі рішення суду, а не шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса чи інший позасудовий порядок.
За таких обставин обов'язок зареєструвати початок процедури звернення стягнення у даному випадку виникає у обтяжувача лише після набрання чинності рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відсутність такої реєстрації до ухвалення судом рішення про звернення стягнення не є підставою для відмови у позові про звернення стягнення.
Згідно із ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 зазначеного вище закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві.
Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позовних вимог.
Згідно із статтею 79 ЦПК України судовий збір та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 9450 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 1805612 від 23 лютого 2016 року, та понесені витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 грн., що підтверджується рахунком №5261 від 12 квітня 2017 року та платіжним дорученням № 2369605 від 20 квітня 2017 року. За цих обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 9870 грн. (судовий збір - 9450 грн. + витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача - 420 грн.).
Керуючись ст.ст. 11, 509, 512-514, 517, 525-527, 530, 572, 589-590, 599, 1046-1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.3, 4, 8, 10, 59, 60, 79, 88, 169, 209, 213, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 3, 33 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 24-26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацією обтяжень», суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити повністю.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.С. Стеценко