РІШЕННЯ

іменем України

"04" травня 2017 р. 145/170/17

2/145/313/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

за участі секретаря Мигдальської Н.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в см. Тиврів справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 01 квітня 2014 року ОСОБА_2 взяв у нього в борг грошові кошти на суму 5880 доларів США строком на 1 місяць. Дана позика була укладена в простій письмовій формі у вигляді розписки, яку відповідач написав власноручно.

Однак, після спливу строку повернення боргу відповідач по справі борг йому не повернув.

Він неодноразово звертався до нього з пропозицією повернути йому грошові кошти, і, як наслідок протягом 2014-2016 років відповідач віддав йому 4000 доларів США.

Решту коштів в розмірі 1880 доларів США відповідач не повернув, а оскільки зустрічей з ним він уникає, то з його поведінки він зрозумів, що добровільно повернути йому борг відповідач не має наміру, тому змушений звернутися до суду з даним позовом.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 51944,02 грн. борг за договором позики, укладений 01 квітня 2014 року між ним та ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги змінив, просить стягнути з відповідача на користь позивача 49863,99 грн., за курсом НБУ станом на 04.05.2017 р., пояснив, що розписка є підтвердженням договору позики, борг повністю не повернутий і оскільки сплив термін погашення боргу позивач звернувся до суду. 69000 грн. ОСОБА_2 виплачено через ДВС по рішенню Тиврівського районного суду по іншій борговій розписці, де стягувалось 62000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що отримав в борг більше ніж вказано в позові, а 5880 доларів США - залишок боргу. 25.10.2016 року він повернув ОСОБА_3 2 тисячі доларів США, про що ОСОБА_3 написав розписку в якій зазначив залишок 1880 доларів США, а ще 31.03.2016 року також під розписку повернув 2000 доларів США, тобто повернено 4000 доларів США, а решту 1880 доларів США з нього вираховано через ДВС.

Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1049, якщо строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

01.04.2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 в борг грошові кошти на суму 5880 доларів строком на 1 місяць, що стверджується власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою.

Відповідач у місячний строк грошові кошти не повернув.

31.03.2016 року ОСОБА_2 повернув ОСОБА_3 2000 доларів США, що стверджується власноручно написаною ОСОБА_3 розпискою.

25.10.2016 р. відповідач повернув позивачеві ще 2000 доларів США, що також стверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_3

Отже залишок боргу на момент подачі позову складає 1880 доларів США.

Згідно довідки ПАТ КБ "Приватбанк" курс долара до національної валюти встановлений Національним банком України станом на 04.05.2017 р. становить 2652,34 грн. за один долар США.

Отже сума боргу в національній валюті складає 49863,99 грн.

Відповідно до ч. 1 с т. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212- 215ЦПК України, ст.ст. 202, 207, 526, 533, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 49863 (сорок дев'ять тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 99 коп. за договором позики укладеним 01 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський райсуд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Мазурчак А. Г.