Справа № 587/243/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових сум,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є власником домогосподарства за адресою с. Склярівка, вул. Першотравнева,9 Сумського району Сумської області. З 2011 року в належному йому житловому будинку був зареєстрований його знайомий - ОСОБА_2 в якості квартиранта. З моменту реєстрації відповідач деякий час мешкав в житловому будинку за місцем реєстрації. За період з 2012 року відповідач жодного разу не зявлявся в будинку, не отримував кореспонденцію за даною адресою, особистих речей його в будинку немає. Посилаючись на ці обставини ОСОБА_1 просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодінням та зняти його з реєстраційного обліку.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів, зазначаючи, що між ним та ОСОБА_1 була домовленість про купівлю-продаж спірного домоволодіння в розстрочку за 30000 гривень. На виконання умов договору ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 кількома частинами 27000 гривень авансу в рахунок вартості будинку, про що написав розписку. Домовленість була такою, що сума в загальному розмірі 20000 гривень буде має бути сплачена до кінця 2012 року, після чого сторони мають укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку. Залишок суми буде сплачений при укладанні договору купівлі-продажу спірного домоволодіння. З дозволу ОСОБА_1 ОСОБА_2 разом зі своєю сімєю почав мешкати в спірному будинку. За період мешкання ОСОБА_2 поміняв чотири вікна у будинку, на що витратив кошти в розмірі 5000 гривень, замінив опалювальний котел, на що витратив 7000 гривень. В подальшому ОСОБА_1 відмовився укласти договір купівлі-продажу спірного домоволодіння. Оскільки ОСОБА_1 не виконує свої зобовязання, просив стягнути з нього суму боргу за розписками у розмірі 27000 гривень, інфляційні збитки у розмірі 22788 гривень, 3% річних у розмірі 2256 гривень 90 копійок, 12000 гривень витрат на придбання вікон та опалювального котла, судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, проти зустрічного позову заперечував.

ОСОБА_2, його представник в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечували, свої зустрічні вимоги підтримали.

Заслухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, а позов ОСОБА_2 таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку позивачу на праві власності належить буд. 9 по вул. Першотраневій, в с.Склярівка Сумського району Сумської області.( арк.с.8).

З довідки Миколаївської сільської ради від 27.03. 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ( арк. с. 34).

Судом встановлено, - і не оспорюється сторонами, - що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в 2011 році відбулася домовленість про купівлю-продаж спірного домоволодіння в розстрочку за 30000 гривень. На виконання умов договору ОСОБА_2 на протязі 2012-2013 років передав ОСОБА_1 кількома частинами 27000 гривень авансу в рахунок вартості будинку, що підтверджується копіями розписок ОСОБА_1, дійсність яких сторонами не оспорюється. На виконання досягнутої між сторонами домовленості та з дозволу ОСОБА_1 у 2012 році ОСОБА_2 разом з сімєю вселився у будинок і певний час там проживав постійно, а потім, приблизно з 2016 року, став мешкати періодично, користуючись будинком та земельною ділянкою.

Між сторонами була досягнута домовленість про те, що з загальної вартості будинку (30000 гривень) 20000 гривень має бути сплачено до кінця 2012 року, після чого сторони мають укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу будинку. Залишок суми має бути сплачений при укладанні договору купівлі-продажу спірного домоволодіння. Разом з тим, коли в 2013 році, після виготовлення технічної документації на земельну ділянку та після передачі ОСОБА_1 в якості авансу за будинок 27000 гривень, ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_1 нарешті нотаріально оформити договір купівлі-продажу спірного домоволодіння, ОСОБА_1 повідомив, що спірне домоволодіння придбавалося ним у період шлюбу і для укладення договору купівлі-продажу потрібний дозвіл дружини, а вона такого дозволу не дає. З цією причини договір купівлі-продажу спірного домоволодіння не був нотаріально оформлений.

У відповідності з ст. ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Те, що отримані ОСОБА_1 кошти в сумі 27000 гривень є не завдатком( як зазначено в деяких розписках), а авансом, сторони не оспорювали. Отже, суд, досліджуючи правову природу отриманих грошей, виходить з того, що отримані ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 27000 гривень є авансом, який має бути повернутий ОСОБА_2, оскільки договір купівлі-продажу спірного домоволодіння, вт рахунок вартості якого ОСОБА_1 отримав аванс, не був укладений між сторонами.

Що ж стосується вимог про стягнення з ОСОБА_1 3 % річних та інфляційних втрат від суми неповерненого відповідачем авансу, то суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат від суми неповерненого відповідачем авансу суд виходить з того, що приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин не можуть бути застосовані, оскільки домовленість між сторонами про майбутнє укладення договору купівлі-продажу домоволодіння не створює для них будь-яких грошових зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Отже, між сторонами не був укладений договір в розумінні положень Цивільного кодексу України, який породив у ОСОБА_1 грошове зобовязання в разі не укладення сторонами договору купівлі-продажу будинку, тому підставі для задоволення позову в цій частині немає.

В судовому засіданні ОСОБА_2 також пояснював,що за період мешкання в будинку ОСОБА_1 він поміняв чотири вікна у будинку, на що витратив кошти в розмірі 5000 гривень, замінив опалювальний котел, на що витратив 7000 гривень, а всього витратив 12 000 гривень, які просив стягнути з ОСОБА_1

Разом з тим, суд не вбачає підстав і для задоволення вимог ОСОБА_2 в частині понесених витрат на придбання котла, встановлення вікон тощо, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що власник будинку давав свою згоду на проведення цих робіт і на придбання цього майна, а сам ОСОБА_1 категорично заперечує свою згоду на встановлення в будинку вікон та придбання газового котла. За таких обставин правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 вартості цих робіт та майна відсутні.

Разом з тим, у відповідності з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні( ст.ст. 317, 321 ЦК України).

Отже, ОСОБА_1 як власник спірного домоволодіння має право вимагати у ОСОБА_2 усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, оскільки діями ОСОБА_2, який залишається без достатніх правових підстав зареєстрованим у спірному будинку та продовжує ним користуватися, порушуються права ОСОБА_1 як власника домоволодіння, позовні вимоги підлягають задоволенню, а порушені права ОСОБА_1 підлягають судовому захисту.

Питання про розподіл судових витрат по справі необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, ст. ст. 386, 217, 321, 391, 509, 625, 626,635 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування домоволодінням №9 по вул. Першотравнева в с. Склярівка Сумського району Сумської області.

Зняти ОСОБА_2 з реєстрації у будинку №9 по вул. Першотравнева в с. Склярівка Сумського району Сумської області.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 27000 гривень, відмовивши в іншій частині позову за безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень повернення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 269 гривень 76 копійок повернення судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.

Суддя