Категорія 27 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді Голота Л.О.,

суддів: Зайцев А.Ю., Рибчинський В.П.,

при секретарі: Топольська В.О.

з участю представників:

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4

відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

09.07.2013року ОСОБА_7 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 у якому просила стягнути солідарно з відповідачів на її користь борг за договором позики від 04.06.2011 року у сумі 162 290 грн 75 коп. У позові посилається на те, що кошти в розмірі 20 тис. доларів США вона позичила сестрі ОСОБА_3 на строк до 31.12.2012р. для придбання квартири. Враховуючи, що на час отримання коштів та написання розписки ОСОБА_3 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, а грошові кошти витрачені на потреби сім»ї просила стягнути кошти з обох відповідачів солідарно.

18.09.2013 р. ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про визнання договору позики від 04.06.2011 року недійсним з тих підстав, що про отримання ОСОБА_3 спірних грошових коштів він не знав, згоди на їх отримання не давав, а сама позика використана не в інтересах сім»ї.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2013 року позов ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_7 заборгованість в сумі 20 303, 40 доларів США, що еквівалентно 162 224 грн 16 коп. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення міського суду від 04.11.2013 року і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення заборгованості відмовити, а його позовні вимоги задовольнити.

Судова колегія , заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Стаття 309 ЦПК України передбачає вичерпний перелік підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення .

Підставами скасування рішення Вінницького міського суду від 04.11.2013 року на думку колегії суддів є неповне з»ясування районним судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи ; порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права .

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Справа неодноразово переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 01.03.2017 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення апеляційного суду Вінницької області від 25.08.2016 року в частині вирішення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасовано та в цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний перегляд справи здійснюється в частині позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Судами встановлено наступні факти.

22.11.2005 року ОСОБА_8 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу подружжя взяло прізвище дружини ОСОБА_3. / т.1 а.с.9/

30.05.2011 року ОСОБА_5 власноруч написав розписку про те, що позичив у своєї рідної сестри ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 11 000 доларів США, 5550 англійських фунтів стерлінгів, що еквівалентні 9 000 доларів США на потреби своєї сім»ї, а саме на купівлю двокімнатної квартири по пр. Юності 37/172 в м. Вінниці. Вказані кошти зобов»язався повернути до 31.12.2013 року. / т.1 а.с. 97/

03.06.2011 року ОСОБА_10 склав розписку про те, що отримав аванс за нерухоме майно ( 2кімнатна квартира по вул. Юності 37 кв.72) у розмірі 34 500 доларів США від ОСОБА_3./ т.1 а.с. 45/

04.06.2011 року ОСОБА_3 позичила у своєї сестри ОСОБА_7 кошти в сумі 20 000 доларів США на потреби своєї сім»ї, а саме на придбання двокімнатної квартири. Кошти зобов»язалась повернути повністю 31.12.2012 року . / т.1 а.с.7/

06.07.2011 року між ОСОБА_10 «продавець» та ОСОБА_3 «покупець» укладено договір купівлі-продажу квартири № 72, що знаходиться в м. Вінниці по проспекту Юності, 37. Придбання квартири вчинено за письмовою згодою чоловіка ОСОБА_3- ОСОБА_5 За домовленістю сторін продаж квартири вчинено за 40 470 грн, які гроші Продавець отримав від Покупця повністю до підписання договору. / т.1 а.с.41-42/ На час укладення договору сума продажу становила еквівалент 5 076, 33 доларів США.

На підставі показів сторін та свідчень свідка ОСОБА_10 встановлено, що дійсна вартість продажу квартири становила 35 000 доларів США.

20.08.2013 року на підставі рішення Вінницького міського суду від 07.08.2013 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розірвано. / т.1 а.с. 52/

На день розгляду справи кошти за розпискою від 04.06.2011 року ОСОБА_7 не повернуто.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що обставини придбання квартири АДРЕСА_1 за 35 000 доларів США для проживання сім»ї у липні 2011 року, коли не встановлено інших джерел походження коштів на її придбання, свідчать про отримання позики за розпискою від 04.06.2011 року на задоволення потреб сім»ї, а тому цей договір створює обов»язки й для ОСОБА_5

Скасовуючи попереднє рішення апеляційного суду, суд касаційної інстанції в своїй ухвалі від 01.03.2017 року вказував на неналежну перевірку судом обставин, чи були витрачені позичені кошти в інтересах сім»ї, зокрема на придбання спірної квартири.

Дотримуючись вимог ч.4 ст. 338 ЦПК України колегією суддів було встановлено наступне.

Як стверджує представник відповідача ОСОБА_3, а також зазначала сама ОСОБА_3 у своїх запереченнях, спірна квартира придбана у період шлюбу за кошти, які позичила ОСОБА_3 у своєї сестри ОСОБА_7 20 000 доларів США, та 15 000 доларів США які надали подружжю їхні батьки.

ОСОБА_5 у своїх запереченнях та апеляційній скарзі зазначав, що спірна квартира придбана у період шлюбу за кошти, які надали їм батьки - 15 000 доларів США, та 11 000 доларів США і 5500 фунтів( всього 20 000 доларів США) позичила йому його сестра ОСОБА_9, яка живе в Англії.

Представник ОСОБА_5 у судовому засіданні наполягав, що спірна квартира була придбана за ціну, що зазначена у договорі купівлі-продажу 40 470 грн.

Як пояснили представники відповідачів власних коштів подружжя ОСОБА_5 для придбання квартири не мали.

Отже, сторонам необхідно було довести факт- кошти за якою із двох наявних у матеріалах справи розписок ( чи частково за кожною) були витрачені на придбання спірної квартири. Оскільки предметом спору є розписка від 04.06.2011року, тому суд здійснює перевірку фактів лише в цій частині.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

У справі № 6- 163 цс12 від 20.02.2013р. Верховний Суд України виклав правову позицію у якій зазначив, що вирішальним значенням у справах даної категорії є встановлення факту укладення договору позики в інтересах сім»ї, а також з»ясування чи надавалась другим із подружжя у письмовій формі згода на укладення договору позики.

На дані обставини, звертав увагу суду у цій справі і Вищий спеціалізований суд України в ухвалах від 16.04.2014 року та від 17.06.2015року .

Враховуючи, що: 1. аванс у сумі 34 500 доларів США продавець квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_3 за день до отримання позики та написання ОСОБА_3 розписки від 04.06.2011 року; 2. доказів про наявність у позивачки суми коштів у розмірі 20 000 доларів США станом на 04.06.2011 року немає, так як з наявного у матеріалах справи договору купівлі-продажу від 31.05.2011 року вбачається, що за продаж своєї квартири за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_7 отримала суму в розмірі 45 935 грн ( на час укладення договору еквівалент 5 695, 30 доларів США); 3. будь - яких коштів позивачка сестрі ОСОБА_3 не передавала; 4. наявність в матеріалах справи розписки, виданої ОСОБА_5 30.05.2011 року на підтвердження отримання від сестри ОСОБА_9 грошових коштів, як доказу отримання коштів для придбання спірної квартири з інших джерел, колегія суддів приходить висновку про недоведеність того факту, що отримані ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики від 04.06.2011 року були витрачені саме на придбання квартири АДРЕСА_4 в м. Вінниці.

Судом встановлено, що письмової згоди на укладення договору позики ОСОБА_5 не надавав.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку, що факт витрачання отриманих ОСОБА_3 коштів в інтересах сім»ї не підтверджений відповідними доказами, а відтак договір позики від 04.06.2011 року укладено не в інтересах сім»ї і не створює обов»язку для відповідача ОСОБА_5 як другого з подружжя.

Відповідач ОСОБА_3, яка уклала договір позики, і не оспорює його, має відповідати за позовом, так як підстави для покладення на ОСОБА_5 солідарного з нею обов»язку, чи пропорційного стягнення заборгованості по справі відсутні.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Колегією суддів встановлено, борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_7 згідно розписки становить 20 000 доларів США, що станом на 04.11.2013 року ( день ухвалення рішення судом першої інстанції) еквівалентно 159 800 грн., а 3% річних на суму боргу за період прострочення виконання зобов»язання з 01.01.2013 року по 04.06.2013 року становить 303, 40 доларів США, що станом на 04.11.2013 року еквівалентно 2 424 грн16 коп. Загальний борг складає 162 224 грн16 коп.

Враховуючи, що при перегляді справи були виявлені порушення законності та обґрунтованості, які впливають на основний висновок суду першої інстанції про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, і колегія суддів прийшла до інших висновків у справі, приходимо до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_7 та стягнення боргу за договором позики лише з ОСОБА_3

Керуючись ст.304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04. 11.2013 року у частині задоволення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 борг за договором позики від 04.06.2011 року станом на 04.11.2013 року в сумі 162 224 грн. 16 коп., а також судовий збір в сумі 1 737, 60 грн.

В задоволенні вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.О. Голота

Судді В.П. Рибчинський

ОСОБА_11

/підписи/

Згідно з оригіналом: