РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року. м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.

за участю секретаря Столярчук Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до свого брата ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її мати ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, і на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, що належну їй земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку серії НОМЕР_1, виданий Володимир-Волинською районною державною адміністрацією 06 серпня 1996 року, заповіла їй та відповідачу ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі земельну ділянку площею 2,78 га для ведення особистого селянського господарства. Позивач звернулась до Володимир-Волинської державної нотаріальної з метою оформлення спадщини, однак, у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку. За результатом звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі їй свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. У зв'язку з цим просить суд визнати за нею право власності на вищезгадану земельну частку в порядку спадкування за заповітом.

Інший спадкоємець за заповітом - відповідач, в свою чергу подав до нотаріуса заяву про свою відмову у прийнятті спадщини.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просив також їх задовольнити.

У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно наявної у справі копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, площею 2,78 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Вказану земельну ділянку вона отримала у власність на підставі розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації від 08.04.2003 року, № 129.

Копією заповіту, посвідченого секретарем Ласківської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за № 15 від ІНФОРМАЦІЯ_2, стверджується, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: що належну їй земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право на земельну частку серії НОМЕР_1, виданий Володимир-Волинською районною державною адміністрацією 06 серпня 1996 року, заповіла їй та відповідачу ОСОБА_2 врівних частинах.

Згідно повідомлення міськрайонного управління у Володимир-Волинському районі та м. Володимир-Волинського ГУ Держгеокадастру у Волинській області № 29-3-0.171-182/111-17 від 08 вересня 2017 року, взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 по колишній СС «Нива» відповідно до розпорядження Володимир-Волинської районної державної адміністрації від 08 квітня 2003 року, № 129 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» ОСОБА_3 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, зареєстрований 10 червня 2003 року за № 77.

Наявною копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 засвідчено факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Згідно вищеописаних документів, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за заповітом на належне їй на праві приватної власності майно, в тому числі земельну ділянку, площею 2,78 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, зареєстрованого 10 червня 2003 року за № 77.

Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент.

У відповідності до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

За таких умов, при розгляді даної справи суд опирається на норми законодавства, які діяли як до 01 січня 2004 року, так і на даний час, залежно від часу виникнення та існування відповідних правовідносин.

У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Частиною 1 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст.328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно копії довідки Ласківської сільської ради № 332 від 22 березня 2016 року, за померлою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 рахується спадкове майно, яке складається із земельних ділянок в розмірі 2,78 га, розташованих на території Ласківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, виданого 10 червня 2003 року. На день смерті ОСОБА_3 дійсно постійно проживала і була прописана за адресою: АДРЕСА_1. Заповіти від імені ОСОБА_3 посвідчені Ласківською сільською радою 06 березня 1990 року за реєстраційним № 8 на ім'я дочки ОСОБА_1, 22 серпня 1997 року за реєстраційним № 123 на ім'я дочки ОСОБА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 за реєстраційним номером 15 на ім'я дочки ОСОБА_1 та на ім'я сина ОСОБА_2, які не змінено та не відмінено. На день смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована разом з ОСОБА_1 за вищевказаною адресою.

Згідно заяви від 14 червня 2016 року до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, відповідач ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини.

У відповідності до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 квітня 2017 року Володимир-Волинською державною нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_3, оскільки оформлення спадщини передбачає перехід права власності на спадкове майно спадкоємцеві, то при видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи на майно померлого залишаються у справах нотаріуса. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку.

Вищезгадані обставини повністю підтверджуються матеріалами витребуваної у Володимир-Волинській державній нотаріальній конторі спадкової справи № 70/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті ОСОБА_3 не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст.328, 346, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку, площею 2.78 гектарів, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ласківської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Головуючий /-/ підпис

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер