Справа №203/5531/16-ц
Провадження №2/0203/287/2017
29.05.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Центральної районної в місті Дніпрі ради, про встановлення порядку спілкування з дитиною, зобов'язання вчинити дії,
21 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Центральної районної в м. Дніпрі ради, про встановлення порядку спілкування з дитиною, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від 12.09.2008 року по 18.08.2010 року перебували у шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітня дочка. Після розірвання шлюбу відповідачка перешкоджає позивачеві спілкуватися з дитиною, що стало причиною його звернення до суду з позовом про зобовязання відповідачки не перешкоджати йому виховувати та спілкуватися з дитиною, забезпечення безперешкодного побачення позивача з дитиною щопятниці від 1800 год. до 1800 год. неділі за місцем проживання батька, зобовязання відповідачки за два дні до зустрічей надавати позивачеві інформацію про місцезнаходження дочки (а.с.а.с. 2 5, 12, 14).
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, а представниця третьої особи не заперечувала проти його задоволення.
Відповідачка до суду не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Суд, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони від 12.09.2008 року по 18.08.2010 року перебували у шлюбі (а.с. 10).
Під час шлюбу у сторін народилася дочка, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживає разом з відповідачкою (а.с. 6).
Після розірвання шлюбу між сторонами сформувався стійкий конфлікт з приводу спілкування позивача з дочкою.
12 січня 2011 року виконавчим комітетом Тернівської міської ради Дніпропетровської області ради (за місцем реєстрації відповідачки з дитиною на той час) було ухвалене рішення №23, яким було рекомендовано визначити спосіб участі позивача у вихованні дочки у вигляді їх зустрічей щопятниці від 1800 год. до 1800 год. неділі за місцем проживання батька з правом залишення дитини на ночівлю. Вказаним рішення відповідачку, зокрема, було зобовязано не перешкоджати позивачеві виховувати та спілкуватися з дитиною (а.с. 9).
Відповідачка ухилилася від виконання рішення виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області ради від 12.01.2011 року.
12 травня 2017 року виконавчим комітетом Центральної районної в м. Дніпрі ради (за місцем реєстрації відповідачки з дитиною тепер) було складено висновок №16/162, яким було рекомендовано визначити спосіб участі позивача у вихованні дочки у вигляді їх зустрічей щотижня у суботу від 1000 год. до 1900 год. можливо за місцем проживання батька.
Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України (далі СК) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно з частинами першою, другою статті 155 СК здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У відповідності з частинами першою третьою статті 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
За правилами, встановленими частинами першою, другою статті 159 СК, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Принципом 1 Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, передбачено, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і можливості та прийнятні умови, які дозволяли би їй розвиватися фізично, умово, духовно і в соціальному відношенні здоровою і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами дійсно сформувався стійкий конфлікт з приводу спілкування позивача з дочкою.
Ураховуючи викладене, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду із цим позовом.
Між тим, суд не вважає доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини, запропонований позивачем в позовній заяві спосіб, оскільки він значно впливатиме на сталий спосіб життя дитини та охоронювані законом інтереси відповідачки.
Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, встановивши позивачу порядок спілкування з дитиною, рекомендований третьою особою. При цьому, оскільки місце проживання відповідачки невідоме (за місцем реєстрації вона судові повістки не отримувала), суд вважає за можливе місцем побачення позивача з дочкою визначити місце його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, бул. Шахтарської слави, 4/57.
Вирішуючи спір, суд також звертає увагу сторін на те, що в разі зменшення кола обставин, що обумовили саме такий спосіб розв'язання справи, вони матимуть право на повторне звернення до суду з аналогічним позовом.
У порядку статті 88 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню компенсація його судових витрат у сумі 1 653,60 грн. (а.с.а.с. 1, 18).
Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Центральної районної в місті Дніпрі ради, про встановлення порядку спілкування з дитиною, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.
Зобовязати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) не перешкоджати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Встановити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) порядок спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вигляді їх зустрічей щотижня у суботу від 1000 год. до 1900 год. за місцем проживання батька: Дніпропетровська область, місто Тернівка, бульвар Шахтарської слави, 4/57.
Зобовязати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) за два дні до зустрічей ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а в разі настання таких змін, повідомляти про це особисто ОСОБА_1 наступного дня від дня настання таких обставин.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) компенсацію судових витрат у сумі 1 653,60 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 30 травня 2017 року.
Суддя М.О. Католікян