АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3817/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2622/17Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Одринської Т.В..,

Суддів: Дорош А.І., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі : Коротун І.В, .Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства " Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління " Укрбургаз" - Іваніва О.В.

на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства " Укргазвидобування" про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укргазвидобування», в якому прохав визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника Полтавського відділення тампонажних робіт №99-к від 11 серпня 2016 року в частині його звільнення з посади начальника Красноградського цеху тампонажних робіт та поновити його на цій посаді з 11 серпня 2016 року. В обґрунтування позовних вимог вказав, що накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, в судовому порядку були визнанні незаконними та скасовані, тому наказ за №99-к від 11.08.2016 року про його звільнення з роботи у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним. Також, позивач прохав поновити йому строк звернення до суду за вирішенням трудового спору з підстав того, що внаслідок правової необізнаності вважав, що зверненню до суду з позовом про визнання звільнення незаконним повинно передувати вирішення спору про оскарження наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Також, у зв'язку зі стресом та переживаннями із-за протиправних дій позивача погіршився стан його здоров'я, внаслідок чого він неодноразово вимушений був звертатися до лікаря та лікуватися.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року позов - задоволено

Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. начальника Полтавського відділення тампонажних робіт №99-к від 11 серпня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_4 з посади начальника Красноградського цеху тампонажних робіт.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника Красноградського цеху тампонажних робіт з 11 серпня 2016 року.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_4 115 168,69 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді начальника Красноградського цеху тампонажних робіт та вчастині стягнення середнього заробітку за 1 місяць у розмірі 9 525,12 грн. допущено до негайного виконання.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь держави 1791,69 грн. судового збору.

З рішенням суду не погодився відповідач, в зв'язку з чим його представник подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

При цьому апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не було враховано, що позивач у справі був звільнений без будь - яких порушень законодавства. Крім того, вказав на безпідставність поновлення позивачу строку звернення до суду, оскільки позивач не довів поважності пропуску строків оскарження свого звільнення.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 01.02.2013 року працював на посаді начальника Красноградського цеху тампонажних робіт /Т. 1 а.с.14-15/.

Як вбачається з копії трудової книжки, наказом за №99-к від 11.08.2016 року ОСОБА_4 звільнено з роботи за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, або правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, накази про накладення дисциплінарних стягнень, які передували звільненню ОСОБА_4, визнані незаконними та скасовані, а тому відсутні звільнення позивача на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України проведено з порушенням вимог трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3. ст.40 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу проводиться у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Отже, застосувати п. 3 ст. 40 КЗпП можна для звільнення працівника, який неодноразово, без поважних причин, припускався навмисного невиконання (чи неналежного виконання) покладених на нього трудових функцій та до якого вже були застосовані дисциплінарні або громадські стягнення. При цьому, як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 р. № 9 (далі ? Постанова ВСУ № 9), слід враховувати лише ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або внаслідок дострокового зняття (ст. 151 КЗпП), а також ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

В свою чергу, рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2016року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2017 року, накази про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності за №343 від 06.06.2016 року та за №346 від 07.06.2016 року визнані незаконними та скасовані / 80-82, 90-93/.

Враховуючи, що судовими рішеннями було визнано безпідставність накладення на ОСОБА_4 дисциплінарних стягнень, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що звільнення позивача, яке проведено ПАТ «Укргазвидобування» на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України є незаконним.

Оскільки сторонами не оспорюється сума та період за який розраховано середній заробіток позивача, колегія суддів в порядку статті 303 ЦПК України, вважає вірним розрахунок суду про стягнення з відповідача компенсійних виплат в розмірі середнього заробітку за період з 12 серпня 2016 року по 05 вересня 2017 року в сумі 115 168,69 грн.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги щодо безпідставного поновлення судом першої інстанції позивачу строку звернення до суду, колегія суддів вважає недоведеними, виходячи з наступного.

Відповідно до Правової позиція Верховного Суду України у справі за № 6-409 цс16, встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Оспорюване рішення суду першої інстанції відповідає вищевказаним вимогам, поновлюючи позивачеві строк звернення до суду з даним позовом, місцевий суд правильно врахував доводи позивача щодо його звернення до суду про оспорювання незаконно накладених дисциплінарних стягнень та тривалої хвороби, що свідчить про поважність причин пропуску такого строку.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства " Укргазвидобування" в особі філії Бурове управління " Укрбургаз" - Іваніва О.В.- відхилити.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 05 вересня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя : / підпис/ Т.В.Одринська

Судді: / підпис/ А.І.Дорош / підпис/ О.Ю.Кузнєцова

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя : ___________ Т.В.Одринська