АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/197/17 Справа № 181/347/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Макарова М.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі - Черкас Є.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з даним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 04 грудня 2009 року між банком та відповідачкою було укладено договір б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 1000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Під час користування кредитною карткою на підставі п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг банком було збільшено ОСОБА_2 кредитний ліміт. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір, укладений між сторонами у справі, діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо ж протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматичного лонгується на такий же термін.

У звязку з невиконанням відповідачем зобовязання за вказаним договором, станом на 25 квітня 2016 року утворилася заборгованість в сумі 16 866,91 гривень, яка складається з наступного: 558,35 гривень - заборгованість за кредитом, 11 649,18 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3380 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень (штраф) фіксована частина; 779,38 гривень - процентна складова. Зазначені суми банк просив стягнути з ОСОБА_2

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №б/н, укладеного 04 грудня 2009 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приват Банк», відповідачка отримала кредит у розмірі 1 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 2 розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до п.3.2 та п.3.3 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань по кредитному договору, станом на 25 квітня 2016 року у ОСОБА_2 перед банком утворилася заборгованість в сумі 16 866,91 гривень, яка складається з наступного: 558,35 гривень - заборгованість за кредитом, 11 649,18 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3380 гривень заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень (штраф) фіксована частина; 779,38 гривень - процентна складова.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк звернувся до суду з даним позовом зі спливом строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та зроблений на підставі повно та обєктивно досліджених матеріалів справи.

Так, відповідно до пунктів 3.1.1., 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).

Строк дії картки, виданої ОСОБА_2, становить два роки.

З виписки по особовому рахунку, наданої позивачем, вбачається, що останнє списання грошових коштів за користування кредитним лімітом з рахунку

ОСОБА_2 було здійснено 10 жовтня 2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду з даним позовом банк звернувся лише 18 травня 2016 року.

Під час розгляду справи відповідачка в порядку ст.267 ЦК України заявила про застосування позовної давності.

У звязку з чим, висновок суду першої інстанції з посиланням на ст.ст.256, 257, 258, 267 ЦК України та правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах № 6-14цс14, 6-134цс14, 6-127цс14, про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 у звязку з пропуском строку позовної давності, є правильним, законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що позичальником кредитні кошти не повернуті, а кредитний договір діє до повного його виконання, не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції, оскільки спростовуються положеннями пунктів 3.1.1., 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг та ст.256, 267 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення.

При ухваленні судового рішення також правильно застосовані норми матеріального права у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3

ОСОБА_4