Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/446/16-ц
Провадження № 2/674/32/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

Товариства з додатковою відповідальністю

«Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»

м.Київ

про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою

(ціна позову 17721,47 грн.)

ВСТАНОВИВ :

21 березня 2016 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» м.Київ про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (ціна позову 17721,47 грн.) в яких просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 17721 грн. 47 коп., що складається із: 12176,13 грн. - борг по страховому відшкодуванню, 3760,78 грн. - пеня за прострочення,1447 грн. - сума інфляції, 337,56 грн. - 3% річних, а також судовий збір в розмірі 551,20 грн. та витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1761,60 грн..

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 послався на те, що 27 листопада 2015 року близько 10 год.30 хв. на 51-км автодороги Т-2308 Гуків - Могилів-Подільський в с.Чаньків Дунаєвецького району Хмельницької області, рухаючись в напрямку міста Дунаївці, ОСОБА_4 не впорався із керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та вчинив дорожньо-транспортну пригоду (ДТП). Внаслідок цієї ДТП позивачу було завдано легких тілесних ушкоджень та пошкоджено належний йому автомобіль НОМЕР_1, за кермом якого позивач перебував у момент зіткнення.

За фактом скоєння ДТП Дунаєвецьким відділом поліції було відкрито кримінальне провадження (зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000820 від 27 листопада 2015 року). В ході досудового розслідування було встановлено порушення ОСОБА_4 вимог п.1.5, 2.3, 11.3, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною скоєння ДТП. 11 грудня 2015 року слідчим Дунаєвецького ВП ГУНП винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та про направлення документів начальнику Дунаєвецького ВП ГУ НП в Хмельницькій області для вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 01.02.2015 року по справі № 687/7/16-п ОСОБА_4, водія автомобіля НОМЕР_2, визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків (п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну під час керування автомобілем НОМЕР_2, станом на 27.11.2015 року, була застрахована СК «Глобус» VIG.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Оскільки вина, застрахованої за полісом № АЕ/6123242 особи визнана судом, то ДТП, що сталася 27.11.2015 відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування.

На виконання ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2016 року, судовим експертом ДП «Експерт-сервіс авто в м. Хмельницькому» проведено судову експертизу. Відповідно до висновку судового експерта вартість матеріального збитку завданого позивачу внаслідок ДТП, на дату дорожньо-транспортної пригоди - 27 листопада 2015 року, становить 43148,73 грн. без ПДВ (тобто з урахуванням зносу), а вартість відновлювального ремонту - 60349,54 грн. без ПДВ.

Згідно акту № 1506/15 розрахунку матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу від 18.12.2015 р. та ремонтної калькуляції транспортного засобу ВАЗ-21102, державний номерний знак НОМЕР_3 відповідачем нараховано та 17 лютого 2016 року виплачено позивачу 30972,60 грн. страхового відшкодування, тобто борг по страховому відшкодуванню відповідача позивачеві становить 12176,13 грн. .

Позивач зазначає, що крім основної суми страхового відшкодування відповідач за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування зобов'язаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України відповідно до п.36,5 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Страхове відшкодування, відповідач мав виплатити протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто 16.03.2016 року.

З урахуванням того, що граничний термін виплати страхового відшкодування сплив 16.03.2016 року, а різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування та розрахованим судовим експертом розміром матеріального збитку становить 12176,13 грн., тому пеня за прострочення виплати страхового відшкодування буде становити 3760,78 грн. (розрахунок зазначений у позовній заяві).

Також позивач у позові зазначив, що у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання по виплаті боргу по страховому відшкодуванню, просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування на суму богу в розмірі 1447 грн. та три проценти річних в розмірі 337,56 грн. відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України (розрахунок зазначений у позовній заяві), а тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги, з урахування уточнюючої позовної заяви ,підтримав і просив їх задовольнити та пояснив, що позивачеві не сплатили повну суму страхового відшкодування. Позивачу в строк виконання такого зобов'язання було сплачено лише 30972,60 грн., але вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП становить 43148,73 грн. у відповідності до проведеної експертизи, тобто недоплаченого матеріального збитку становить 12176,13 грн. Також просив задовольнити позов в частині стягнення з відповідача нарахованої пені за прострочення виконання зобов'язання, суму інфляції та три проценти річних.

Представник відповідача по довіреності ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечив в повному обсязі, а також просив розглянути справу з врахуванням письмових заперечень від 16 серпня 2016 року, зокрема в яких зазначив, що 20 листопада 2015 року між СТДВ «Глобус» та ОСОБА_6 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6123242, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водія забезпеченого транспортного засобу «ОПЕЛЬ» державний реєстраційний № НОМЕР_4. 27.10.2015 року відбулося зіткнення транспортного засобу ОСОБА_9 . і позивача. 01.12.2015 року позивач звернувся з заявою про ДТП та огляд пошкодженого майна. 04.12.2015 року складено акт огляду транспорту , а 18.12.2015 року позивач подав заяву на виплату страхового відшкодування.

Згідно акту розрахунку матеріальної шкоди ,вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу складала 31482,60 грн.(без ПДВ).

17 лютого 2016 року було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 30972,60 грн. за мінусом 510 грн. франшизи., тобто позивачу виплачено кошти в повному обсязі. Відповідачем не було порушено строків, передбачених ст.34,2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник по довіреності відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і підтримав клопотання представника позивача про залишення позову в частині вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 15770 грн. без розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 27 листопада 2015 року близько 10 год. 30 хв. на 51-км + 620 м. автодороги Т-2308 Гуків - Могилів-Подільський в с.Чаньків Дунаєвецького району Хмельницької області, ОСОБА_4 керуючи автомобілем НОМЕР_5, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку та не впорався із керуванням і виїхав на смугу зустрічного руху ,де допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_3, що рухався йому на зустріч, в результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Чемеровецького районного суду Хмельницької області по справі №687/7/16-п-п від 01 лютого 2016 року була встановлена вина ОСОБА_4 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу автомобіля НОМЕР_7, яким керував ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: п. 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Цивільна відповідальність ОСОБА_4 ,на момент дорожньо-транспортної пригоди, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6123242 від 20.11.2015 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк встановлений договором. Як передбачає ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

01 грудня 2015 р. ОСОБА_3 звернувся до СТДВ «Глобас» з заявою про настання страхового випадку та виплату йому страхового відшкодування (а.с. 96).

Відповідно до Акту №1506/15 розрахунку матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, автомобіля ВАЗ 2110, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, виконавець: спеціаліст сектору розрахунку матеріальної шкоди СТДВ «Глобас» вартість матеріальної шкоди, без урахування ПДВ, становить 31482,60 грн., ПДВ становить 6296,52 грн. (а.с.102-113).

Як вбачається з матеріалів справи, розмір матеріального збитку, а відтак і розмір страхового відшкодування, було визначено відповідачем самостійно без залучення оцінювачів/експертів на підставі Акта №1506/15, складених представником страхової компанії СТДВ «Глобус», що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

СТДВ «Глобус» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування по полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № АЕ/6123242 за ДТП, що сталося 27 листопада 2015 р. у розмірі 30972,60 грн. та виплатило дану суму на рахунок позивача, про що свідчить лист СТДВ «Глобус» №767-ВРСВ від 15 лютого 2016 року та платіжне доручення №1064 від 17 лютого 2016 року (а.с. 8, 114).

Разом з тим, відповідно до висновку експерта ТОВ Український сервісний центр ДП «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС АВТО» за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №407/16 від 10 січня 2016 року, призначеної на підставі ухвали Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2016 року видно, що вартість відновлювального ремонту без ПДВ належного ОСОБА_3 автомобіля НОМЕР_8 станом на дату ДТП - 27.11.2015 року, визначена згідно наданих матеріалів справи, складає: 60349,54 грн., вартість матеріального збитку без ПДВ, завданого ОСОБА_3 внаслідок ДТП станом на дату ДТП - 27.11.2015 року, визначена згідно наданих матеріалів справи, складає: 43148,73 грн. (а.с.139-150).

Відповідно до накладної №061 від 15 березня 2016 року, заказу-наряду №0289 від 15.03.2016 року, розрахункової квитанції серії АБЖА №101301 від 15.03.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордера №3.11.0269 від 10 травня 2016 року, позивачем було відремонтовано свій транспортний засіб ВАЗ-21102, д.н.з. НОМЕР_3, за що сплачено кошти в розмірі 33042,71 грн. + 28839 грн. = 61881,71 грн.

Суд критично відноситься до наданих відповідачем розрахунків страхового відшкодування, на підставі яких було визначено розмір матеріального збитку, а саме: акту №1506/15 розрахунку матеріальної шкоди, причиненої власнику транспортного засобу по страховій справ №3536/15, складеного представником страхової компанії ОСОБА_8, та Ремонтних калькуляцій з відповідними номерами та датами, з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV, вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно п.22.1. ст.22 Закону України №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.36.2. ст.36 Закону України №1961-IV Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З матеріалів справи не вбачається, що між сторонами була досягнута згода про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, позивач в подальшому не погоджувався з розміром розрахованого страховиком страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» 12.07.2001 № 2658-III, професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Відповідно до ст. 5 Закону України № 2658-III, суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов'язки та відповідальність суб'єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 6 Закону України № 2658-III, оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, розрахунки матеріального збитку, виконані самостійно страховиком, не є належними та допустимим доказами у справі та не можуть бути покладені в основу визначення розміру страхового відшкодування, натомість суд бере до уваги автотоварознавче дослідження викладене у вигляді висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №407/16 від 10 січня 2016 року, складеної судовим експертом ОСОБА_7, яке відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до положень ст.29 Закону України №1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Із аналізу висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №407/16 від 10 січня 2016 року вбачається, що експертом було розраховано вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та без включення величини податку на додану вартість.

Належних та допустимих доказів того, що висновок експертизи про визначення вартості матеріального збитку КТЗ не відповідає Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 та мають порушення в частині визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт матеріали справи не містять.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що позивач надав відповідачу та суду документальне підтвердження факту проведення та оплати ремонту (накладну, заказ наряд, розрахункову квитанцію, квитанцію до прибуткового касового ордера), а не лише рахунок-фактуру.

Враховуючи вищевикладене, страхове відшкодування, яке підлягало сплаті відповідачем позивачу в строки, передбачені законодавством, мало становити 43184,73 грн. замість виплачених страховиком 30972,60 грн., а тому із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 різниця між цими значеннями в розмірі 12176,13 грн., як недоплачена частина страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно статті 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Так, згідно п. 36.5. статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Саме відшкодування відповідач мав виплатити протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 16.03.2016 року, а різниця між виплаченою сумою страхового відшкодування та розрахованим судовим експертом розміром матеріального збитку становить 12176,13 грн.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодвавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.

Порушення зобов'язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено ,що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Відповідно до п. 21 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Згідно розрахунку суми заборгованості по позову пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування становить 3760 грн. 78 коп., три проценти річних за несвоєчасне виконання зобов'язань становить 337 грн.56 коп., сума індексації становить 1447 грн.

Розрахунок проведений позивачем відповідно до вимоги цивільного законодавства та приймається судом як належний та допустимий доказ.

Вимоги позивача щодо стягнення пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи до яких відносяться витрати, пов'язанні з проведенням судових експертиз.

Відповідно квитанції від 01.03.2016 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн. а також 1761,60 грн. за проведення експертизи, що підтверджується квитанцією №28 від 29.11.2016 року і за вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 549, 610, 612, 625, 979, 988, 992, 1166 ЦК України, ст.ст.2, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» м.Київ () на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 17721 (сімнадцять тисяч сімсот двадцять одна) грн. 47 коп., що складається із: 12176,13 грн. - борг по страховому відшкодуванню, 3760,78 грн. - пеня за прострочення,1447 грн. - сума інфляції, 337,56 грн. - 3% річних.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» м.Київ на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 551,20 грн., витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1761,60 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук