Справа № 463/2032/16-ц
Провадження № 2/463/252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Коник О.Б.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, просить ухвалити рішення, яким стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6.н. в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 07.06.2011р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.03.2015р. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6.н., який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Всупереч своєму обов'язку, відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини, у зв'язку з чим просить стягувати з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач пред'явив зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на його користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6.н. в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що між сторонами досягнуто згоди про місце проживання малолітнього, і таким може бути місце проживання батька за адресою АДРЕСА_1, з огляду на що відсутні підстави для висновку, що дитина проживає окремо від батька. Оскільки дитина в тому числі проживає разом з ним, просить стягувати аліменти з ОСОБА_3 в згаданому вище розмірі.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом згідно договору про надання правової допомоги від 16.06.2017р. адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала. Крім вищенаведеного, додатково пояснила, що дитина на даний час проживає разом з матір'ю в м. Києві де і навчається, у зв'язку з чим несе основні витрати по утриманню. Оскільки відповідач вправі брати участь у вихованні сина, йому не чиняться жодні перешкоди в цьому і дитина часто приїздить до м. Львова, де відвідує бабу і діда та крім цього, проводить час з батьком, однак місцем постійного проживання малолітнього є місце проживання матері. Остання несе основні витрати на утримання сина і тому, первісний позов первісний просить задовольнити, що виключає можливість задоволення зустрічного позову.

Представник відповідача згідно належної довіреності від 18.05.2016р. ОСОБА_2 проти обґрунтованості первісного позову заперечив, оскільки сторони в письмовій формі досягнули згоди, що місцем проживання дитини може бути в тому числі місце проживання батька. З цих підстав просить в задоволенні первісного позову відмовити, задовольнивши зустрічний позов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, а в задоволенні зустрічного належить відмовити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 07.06.2011р. зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 03.03.2015р. (а.с.5), яке не оскаржувалось та набрало законної сили. За час перебування сторін у шлюбі у них народився син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6., що стверджується копією відповідного свідоцтва (а.с.6).

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Місцем проживання фізичної особи, згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України визначається за згодою батьків.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, яка по відношенню до положень я. 1 ст. 160 СК України є загальною нормою, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

За змістом зазначених норм закону, право на одержання аліментів має той з батьків, з яким дитина проживає постійно, тобто той з батьків, який на відміну від іншого бере участь в утриманні дитини повсякденно.

Відповідно до довідки Комунального концерну м. Києва «Центр комунального сервісу» від 18.01.2017р. (а.с.121), позивач за первісним позовом зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_2. Позивач, згідно довідки від 23.11.2016р. (а.с.144) працює на посаді ТОВ «Дрім Хаус Констракшн», яке розташоване в м. Києві та з 01.09.2016р. по травень 2017р отримала заробітну плату в розмірі 90 000 грн. Згідно іншої довідки від 19.06.2017р., малолітній син сторін з 21.06.2017р. відвідує ПП «Навчально-Виховний комплекс «Умка», який розташований у м. Києві. Оплата за навчання у вказаному закладі за період вересень, жовтень 2017р. оплачена позивачем, про що долучено відповідні квитанції (а.с.208, 209).

Вказане в сукупності свідчить про те, що дитина на даний час проживає саме з матір'ю, у зв'язку з чим саме остання законодавством наділена правом на одержання аліментів.

В свою чергу, факт проживання дитини з матір'ю в м. Києві категорично не спростовано стороною відповідача, а позицію останнього про те, що місцем проживання дитини в тому числі може бути місце проживання батька, про що долучено відповідну розписку від 23.03.2016р. (а.с.75) суд розцінює не інакше, як домовленість батьків про спосіб участі у вихованні дитини, адже в тій же розписці мова також йде про місце проживання дитини з матір'ю і про її обов'язок не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з дитиною. Підстав вважати, що така розписка є домовленістю сторін про місце проживання сина у суду немає.

Тому, до задоволення підлягає первісний позов, що виключає можливість задоволення зустрічного позову.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (а.с.114), загальна сума доходу відповідача від зайняття підприємницькою діяльністю становить 1 374 385,70 грн. Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб (а.с.95), за період з 01.04.2015р. по 30.06.2016р. отримував також доходи з інших джерел.

Враховуючи те, що відповідач працює та отримує доходи, суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача слід стягувати в частці від його доходу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений законом на час розгляду справи, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я відповідача, який працює та отримує стабільний дохід, матеріальний стан відповідача, відсутність у нього на утриманні інших осіб, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи наведене, у відповідності до вимог ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що первісний позов слід задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 квітня 2016 року (з часу пред'явлення позову) і до досягнення дитиною повноліття.

Також, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача судові витрати у виді судового збору.

Керуючись ст. ст. 10,60,61,88,209,212-215,218,367 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 551,20 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.