Справа № 461/1947/14 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/2199/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяк Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію відносно нього, яка викладена на сайті Інтернет - видання та в скарзі від 21.10.2011 року на ім'я голови Державної податкової служби України ОСОБА_5 шляхом написання заяви від свого імені на ім'я керівництва Державної податкової служби України з текстом спростування скарги; стягнути в його користь 500 000 гривень моральної шкоди.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, яка порочить гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_4 та викладена у скарзі від 21.10.2011 року на ім'я Голови Державної податкової служби України ОСОБА_5 за підписом ОСОБА_2, шляхом написання заяви від свого імені на ім'я керівництва Державної податкової служби України з наступним текстом спростування: "Даним листом спростовую наступні відомості, викладені у скарзі від 21.10.2011 року на ім'я Голови Державної податкової служби України ОСОБА_5, як такі, що не відповідають дійсності: "Начальнику управління внутрішньої безпеки податкової міліції ДПА в Івано-Франківській області п.ОСОБА_4 захотілося "кришувати"мій бізнес та отримувати від цього наживу"; "Приблизно в листопаді-грудні 2010 року до мене звернувся працівник управління внутрішньої безпеки податкової міліції ДПА в Івано-Франківській області п. ОСОБА_9 та повідомив про те, що начальник управління внутрішньої безпеки податкової міліції ДПА в Івано-Франківській області п. ОСОБА_9 володіє певною інформацією відносно мого бізнесу, мого підприємства та всіх (в т.ч. валютних) рахунків і підприємства, і моїх особистих. Він також звернув мою увагу на те, що п. ОСОБА_4 зможе "кришувати" мій бізнес, якщо я на це погоджуся. Однак, я відмовився на пропозицію п. ОСОБА_9"; "В УБОЗ УМВС України у Івано-Франківській області працює син начальника управління внутрішньої безпеки податкової міліції ДПА в Івано-Франківській області п. ОСОБА_4, за допомогою якого ОСОБА_4 власне і почав мститися мені за те, що я не погодився з ним співпрацювати" не пізніше одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію, яка порочить гідність, честь та ділову репутацію ОСОБА_4 та викладена на наступних сайтах:

ІНФОРМАЦІЯ_1 з наступним текстом спростування: "Даною статтею спростовую наступні відомості, викладені у статті від ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_3"підприємцям від УБОЗу", як такі, що не відповідають дійсності: "До ОСОБА_2 звернувся працівник служби внутрішньої безпеки податкової поліції Івано-Франківська. Він мені пояснив, що є могутня людина ОСОБА_4, який є начальником управління внутрішньої безпеки податкової міліції в Івано-Франківській області, і він візьме мене "під крило";

- ІНФОРМАЦІЯ_4 з наступним текстом спростування: "Даною статтею спростовую наступні відомості, викладені у статті від ІНФОРМАЦІЯ_2 "ІНФОРМАЦІЯ_5", як такі, що не відповідають дійсності: "До ОСОБА_2 навесні прийшов співробітник внутрішньої безпеки податкової міліції в Івано-Франківській області з пропозицією допомогти з вирішенням якихось проблем. ОСОБА_2 стверджує, що працівник внутрішньої безпеки податкової міліції в Івано-Франківській області пояснив йому, що є могутня людина ОСОБА_4, який є начальником управління внутрішньої безпеки податкової міліції в Івано-Франківській області, і він візьме мене "під крило";

- ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 з наступним текстом спростування: "Даною статтею спростовую наступні відомості, викладені у статті від 13.12.2011 року під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_3"підприємцям від Івано-франківського УБОЗу", як такі, що не відповідають дійсності: "До ОСОБА_2 звернувся працівник служби внутрішньої безпеки податкової поліції Івано-Франківська. Він мені пояснив, що є могутня людина ОСОБА_4, який є начальником управління внутрішньої безпеки податкової міліції в Івано-Франківській області, і він візьме мене "під крило"не пізніше одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 10 000,00 грн. моральної шкоди. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задоволено, рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким в позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2 243,60 грн. судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2015 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, залишено без розгляду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_4, в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати. Апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлення з порушенням норм ст.ст. 169, 207 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи наявні заяви ОСОБА_4 про розгляд справи за його відсутності та (або) відсутності його представника. Також, 23 листопада 2016 року представник позивача прибув до суду для участі в розгляді даної справи, однак судове засідання по справі не відбулось у зв'язку з перебуванням судді у відряджені. Ознайомившись з матеріалами справи представник позивача через канцелярію Галицького районного суду м. Львова подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та (або) його представника, а тому у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 3 ЦПК України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа перебуває у провадженні Галицькогго районного суду м.Львова з 17.01.2012 року, заочне рішення у справі було ухвалене 06.04.2012 року, яке за результатом його перегляду було скасоване ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24.04.2015 року за результатами розгляду апеляційної скарги, рішення Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2015 року було скасоване, судом апеляційної інстанції 24.04.2015 року ухвалено нове рішення, яке 23.03.2016 року було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вищенаведене свідчить про тривалий час розгляду даної справи судами різних інстанцій.

Матеріалами справи підтверджується, що справа після скасування рішення Апеляційного суду Львівської області від 24.04.2015 року та рішення Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2015 року, неодноразово призначалася до розгляду судом, а саме, на 09.06.2016 р., 30.06.2016 р., 25.08.2016 р., 29.09.2016 р., 23.11.2016 р., 22.12.2016 р., 24.01.2017 р.

З матеріалів справи також вбачається, що судові засідання відкладалися з різних підстав, в тому числі з підстав неявки, як і позивача, так і відповідача, їх представників, з підстав перебування судді у відрядженні та у зв»язку з його хворобою.

Матеріалами справи підтверджується, що представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в судове засідання, призначене на 23.11.2016 року з»явився, однак таке не відбулося у зв»язку з хворобою судді.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що явка ОСОБА_4 була визнана судом обов»язковою, однак ні позивач або його представник у судові засідання, призначені на 22.12.2016 року та 24.01.2017 року, повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що відповідно до положень п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Отже, однією із умов для залишення позовної заяви без розгляду, є відсутність заяви позивача (його представника) про розгляд справи у їх відсутності.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представник ОСОБА_4 неодноразово звертався до суду із заявами про розгляд справ у його відсутності та відсутності його довірителя, позивача, ОСОБА_4 (т.1 а. с. 236, 263; т. 2 а.с.16).

За таких обставин, враховуючи неодноразові заяви ОСОБА_4, його представника про розгляд справи у відсутності позивача, його представника, суд не вправі був залишати позову заяву без розгляду, оскільки обов»язковою умовою залишення позову без розгляду є відсутність заяви позивача чи його представника про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач, його представник ОСОБА_7 неодноразово подавали заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, за таких обставин позовна заява не підлягала залишенню без розгляду.

Всупереч вимогам ст. 10 ЦПК України, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, за наявності вищезазначених обставин не визначився щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача, його представника на підставі наявних у справі матеріалів, а відтак прийшов до передчасного висновку про залишення позову без розгляду.

Зважаючи на вищенаведене, постановлена судом ухвала про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду, не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ч.2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

А відтак оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 303, п.4 ч.2 ст. 307, ст. 311, п.2 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 24 січня 2017 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.