У Х В А Л А

11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Гуменюка В.І., Романюка Я.М.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву Компанії «Ю.Еф. Кепітал Партнерс Лімітед» про перегляд ухвали Апеляційного суду Київської області від 29 грудня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Києво-Святошинський районний суд Київської області рішенням від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_5 задовольнив частково: звернув стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки від 21 лютого 2014 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») і ОСОБА_5, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» (далі - ТОВ «Ройланс-Україна») і ОСОБА_5, у рахунок погашення заборгованості ПАТ «Енергобанк» перед ОСОБА_5 за договором про відкриття та обслуговування банківського рахунку фізичної особи від 21 лютого 2014 року і додатковими угодами до нього від 21 лютого 2014 року в розмірі 4 млн 425 тис. 866 доларів США 95 центів, що в гривневому еквіваленті складало 69 млн 705 тис. 634 грн 90 коп., та в розмірі 1 млн 221 тис. 73 швейцарських франків 72 раппенів, що в гривневому еквіваленті становило 18 млн 843 тис. 853 грн 86 коп.; визнав за ОСОБА_5 право власності на нежитлові приміщення нежитлового будинку літ. А, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2, які належать на праві приватної власності ТОВ «Ройланс-Україна». Загальна вартість приміщень становить 65 млн 766 тис. 469 грн; визнав за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ПАТ «Енергобанк»; у задоволенні іншої частини позову ОСОБА_5 відмовив; вирішив питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2016 року Компанія «Ю.Еф. Кепітал Партнерс Лімітед» оскаржила указане рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 29 грудня 2016 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою компанії «Ю.Еф. Кепітал Партнерс Лімітед» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року на підставі пункту 3 частини четвертої статті 297 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 27 березня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Київської області ухвалою від 29 грудня 2016 року залишила без змін.

У заяві Компанії «Ю.Еф. Кепітал Партнерс Лімітед» порушується питання про скасування ухвали Апеляційного суду Київської області від 29 грудня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року та передачу справи на розгляд до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження з підстав, передбачених пунктами 2 та 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України):

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме статей 292, 297 та 324 ЦПК України;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм права, а саме статей 55 та 129 Конституції України, статей 292, 297 та 324 ЦПК України.

Обґрунтовуючи підстави подання заяви про перегляд судових рішень, Компанія «Ю.Еф. Кепітал Партнерс Лімітед» посилається на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня та 30 липня 2014 року, 5 жовтня та 9 листопада 2016 року, 29 березня 2017 року, постанови Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року та 28 березня 2017 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що оскільки суд апеляційної інстанції ухвалою від 12 травня 2015 року вже відмовив заявнику у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2015 року, то Компанії «Ю.Еф. Кепітал Партнерс Лімітед» слід відмовити у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту третього частини четвертої статті 297 ЦПК України.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2014 року зазначено, що визначаючи причину пропуску строку на апеляційне оскарження неповажною, апеляційний суд не звернув уваги на вимоги частини третьої статті 297 ЦПК України та на те, що ухвала про усунення недоліків та ухвала про визнання апеляційної скарги неподаною не направлялася апеляційним судом на адресу відповідача, вказану в його заяві.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року, що надана заявником для порівняння, вказано, що суд апеляційної інстанції, виходячи з вимог частини третьої статті 297 ЦПК України, встановивши відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження за наведеними відповідачем доводами, повинен був залишити її без руху та надати заявнику можливість навести інші підстави з відповідними доказами.

У наданій для порівняння ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 жовтня 2016 року зазначено, що апеляційний суд не врахував, що Особа_7, як третя особа у справі за позовом Особа_3, має право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, та дійшов передчасного висновку, що апеляційному оскарженню підлягає рішення, яке ухвалено судом за поданою стороною позовом.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 9 листопада 2016 року, що надана заявником для порівняння, вважала, що Особа_8, як особа, яка спільно з Особою_13 зазначає про вкладення коштів у ремонт приміщення гуртожитку має право на касаційне оскарження судових рішень у справі, оскільки вони можуть вплинути на права, охоронювані законом інтереси та зобов'язання Особа_8.

У наданій для порівняння ухвалі від 29 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що закриваючи провадження у справі суд апеляційної інстанції не врахував, що подаючи апеляційну скаргу, Особа_13 посилався на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та прямо впливає на його майнові права, оскільки на підставі договору купівлі-продажу відповідачка відчужила йому свою частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю.

Таким чином, надані заявником для порівняння судові рішення не є прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права в розумінні пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки наявні різні підстави позову та фактичні обставини справ у наведених рішеннях і у судових рішеннях, які просить переглянути заявник.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року, що надана заявником для порівняння, вказано, що позбавлення відповідача права власності на майно унеможливлює виконання судового рішення про стягнення з нього на користь Особа_3 суми боргу, унаслідок чого останній має підстави вважати про порушення його права на отримання суми боргу. Таким чином висновок суду апеляційної інстанції, з яким погодився й суд касаційної інстанції, про відсутність у Особа_3 права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов'язки, є передчасним, суперечить змісту статті 292 ЦПК України та перешкоджає подальшому провадженню в справі щодо існуючого спору.

У наданій для порівняння постанові Судової палати у адміністративних справах Верховного суду України від 28 березня 2017 року суди розглядали адміністративну справу за позовом до Вищої ради юстиції про визнання незаконним та скасування рішення.

Таким чином, надані заявником для порівняння судові рішення не є прикладом невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права в розумінні пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України, оскільки наявні різні предмети, підстави позову та фактичні обставини справ у наведених рішеннях і у судових рішеннях, які просить переглянути заявник.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, теж відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ройланс-Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та відшкодування моральної шкоди за заявою Компанії «Ю.Еф. Кепітал Партнерс Лімітед» про перегляд ухвали Апеляційного суду Київської області від 29 грудня 2016 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк
Я.М. Романюк В.М. Сімоненко