Справа №2-53/08 02.10.2017
Провадження №22ц-566/2009
Справа № 487/1153/16-ц Головуючий 1 інстанції Разумовська О.Г.
Провадження № 22ц/784/1299/17, 1307/17 Доповідач апеляційної інстанції Лисенко П.П.
02 жовтня 2017 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого Лисенка П.П.,
суддів: Серебрякової Т.В. та Галущенка О.І.,
із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,
представника позивача - ОСОБА_3,
представника відповідача - Гаврилко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Миколаївської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії «Адміністрація Миколаївського порту», про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, -
у с т а н о в и л а:
02 березня 2016 року ОСОБА_2 пред'явив до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі за текстом ДП «Адміністрація морських портів України» зазначений позов, який обґрунтовував наступним.
З 30 грудня 2014 року його прийнято на роботу водія автотранспортних засобів комплексу автотранспортного забезпечення ДП «Адміністрація морських портів України» за трудовим договором, про що видано наказ № 337/о.
До роботи ставився відповідально, сумлінно виконував трудові обов'язки, завжди дотримувався правил внутрішнього трудового розпорядку.
01 грудня 2015 року Наказом № 860 «Про оплату праці», з метою приведення розмірів оплати праці деяких працівників комплексу автотранспортного забезпечення у відповідність до виконуваних робіт, на підставі ст. 32 КЗпП України, йому та ще двом водіям, було зменшено місячні тарифні ставки з 5 400 гривень до 3 645 гривень починаючи з 10 лютого 2016 року.
Оскільки він не погодився на зміну істотних умов праці, Наказом № 44/о від 23 лютого 2016 року його було звільнено на підставі п.6 ст.36 КЗпП України.
Вважаючи такі дії роботодавця протиправними та такими, що порушують умови колективного договору, просив визнати незаконними та скасувати наказ №860 від 01 грудня 2015 року про зміну розміру місячної тарифної ставки та Наказ № 44/о від 23 лютого 2016 року про звільнення його з роботи на підставі п.6 ст. 36 КЗпП України і стягнути з ДП «Адміністрація морських портів України» середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2017 року позов задоволено у повному обсязі, визнано Наказ №860 та Наказ № 44/о незаконними і з відповідача на користь позивача стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2017 року ухвалено поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді водія, допустити негайне виконання рішення, виплатити заробітну плату за один місяць та стягнути судовий збір.

ДП «Адміністрація морських портів України» подало на рішення та додаткове рішення апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати і ухвалити нове, про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 26 червня 2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задоволено. Скасовано рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2017 року та додаткове рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 березня 2017 року та ухвалено у справі нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_2 у позові до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Миколаївської філії «Адміністрація Миколаївського порту», про визнання незаконними та скасування наказів № 860 від 01.12.2015 року про оплату праці, № 44 від 23.02.2016 року про припинення трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - за його недоведеністю.

14 серпня 2017 року представник ДП «Адміністрація морських портів України» звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат, в якій просила вирішити питання щодо компенсації їм судового збору при подачі апеляційної скарги на рішення та додаткове рішення.

Вищевказана заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За правилами до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 26 червня 2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задоволено, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 313-317).

В той же час, питання щодо компенсації ДП «Адміністрація морських портів України» за рахунок держави судового збору, оскільки позивач за подачу позову про поновлення на роботі звільнений від його сплати, сплаченого ними за подачу апеляційної скарги на рішення у сумі 2 737 гривень 24 копійки (платіжне доручення № 462 від 12 квітня 2017 року) та на додаткове рішення у сумі 2 737 гривень 24 копійки (платіжне доручення № 463 від 12 квітня 2017 року) не вирішено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги письмові докази, які підтверджують сплату ДП «Адміністрація морських портів України» судового збору у сумі 2 737 гривень 24 копійки за платіжним дорученням № 462 від 12 квітня 2017 року (а.с.163) та 2 737 гривень 24 копійки за платіжним дорученням № 463 від 12 квітня 2017 року (а.с.164 ) при подачі апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність компенсувати судовий збір за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.88,220 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України», про визнання наказів незаконними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку - задовольнити частково.

Компенсувати за рахунок держави Державною судовою адміністрацією понесені Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» судові витрати, сплачені за подачу апеляційної скарги у загальному розмірі 5 474 гривні 48 копійок за платіжними дорученнями № 462 та № 463 від 12 квітня 2017 року.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

Т.В. Серебрякова