Справа №295/9324/16-ц
01.02.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючої судді Перекупка І.Г..,
за участі секретаря с/з ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру "Поліськгеодезкартографія" про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача в судові засідання 02.11.2016 р. та 01.02.2017 не зявлявся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду не вручені у звязку із закінченням терміну зберігання, оскільки відповідач не зявлявся до поштового відділення за отриманням листів (а.с. 25-26, 29-30).
Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в їх відсутності на підставі вимог ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював у ДП «Поліськгеодезкартограція» на посаді начальника відділу та був звільнений 02.06.2015 року, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача та довідкою від 22.01.2016 року № 23 (а.с. 4-7, 11).
Згідно довідки від 22.01.2016 року № 23 ОСОБА_2 нараховано заробітну плату за січень-червень 2015 року в розмірі 9835,99 грн.
Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. При визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 (п. 20, 21 постанови Пленуму).
Представник відповідача в судове засідання не зявився, докази про те, що заборгованість по заробітній платі ОСОБА_2 виплачена, не надав, що є його обов'язком відповідно до ст.ст. 10,11,60 ЦПК України.
Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємств, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Розрахунок середнього заробітку, який наданий позивачем, проведено згідно Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 року №100, а тому суд бере його до уваги як належний та допустимий доказ по справі.
З огляду на те, що заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. та на користь відповідача сплачений судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 83, 115, 116, 117 КЗпП України, Законом України Про оплату праці, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року Про застосування судами законодавства про оплату праці (із змінами), ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія» у дохід держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині присудження позивачу виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Стягнути із Поліського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру «Поліськгеодезкартографія» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.
Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя І.Г. Перекупка