Справа №467/960/16-ц 10.05.2017 10.05.2017 10.05.2017
Провадження №22-ц/784/889/17
Справа номер 467/960/16-ц
Провадження номер 22-ц/784/889/17 Головуючий суду першої інстанції - Кологрива Т.М.
Категорія 20 Суддя-доповідач в апеляційній інстанції - Колосовський С.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючий - Колосовський С.Ю.

судді: Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Тищенко Л.С.,

за участі: представника позивачів ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення та додаткове рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області відповідно від 23 листопада і 22 грудня 2016 року

за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_7, ОСОБА_8, Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визнання недійсними прилюдних торгів, додатку до протоколу про проведення прилюдних торгів, акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 пред'явили позов до Відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_4 про визнання недійсними прилюдних торгів, додатку до протоколу про проведення прилюдних торгів, акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності.

Позивачі зазначали, що 16 грудня 2011 року проведені прилюдні торги з реалізації предмету іпотеки - житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,124 га для будівництва житлового будинку (присадибна ділянка), відповідно до результатів яких вказані об'єкти були придбані ОСОБА_4

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року визнано недійсним договір купівлі-продажу вищезазначеного житлового будинку від 08 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 Рішенням цього ж суду від 01 жовтня 2015 року визнано недійсним договір іпотеки спірного будинку, укладений 08 червня 2006 року між ОСОБА_11 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Вказані торги проведені з порушенням вимог законодавства щодо їх організації та проведення, так як реалізовувався будинок, що належить на праві власності позивачам, а не іпотекодавцю. Крім того, до лоту, який підлягав реалізації було включено земельну ділянку площею 0,124 га, на якій розташований вказаний житловий будинок, хоча в дійсності це мано не було предметом іпотеки.

Посилаючись на наведені обставини позивачі просили поновити їм позовну давність; визнати недійсними прилюдні торги з реалізації житлового будинку по АДРЕСА_1 та присадибної земельної ділянки площею 0,124 га; визнати недійсним додаток до протоколу №11/423/11-423 проведення прилюдних торгів від 16 грудня 2011 року; визнати недійсним акт державного виконавця ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції про реалізацію предмета іпотеки від 16 січня 2012 року; визнати недійсним свідоцтво від 27 січня 2012 року про належність спірного житлового будинку ОСОБА_4

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2016 року провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів щодо земельної ділянки закрито.

Рішенням та додатковим рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області відповідно від 23 листопада і 22 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 01 березня 2017р. рішення та додаткове рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області відповідно від 23 листопада і 22 грудня 2016 року скасовано з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі, яка надійшла до апеляційного суду після закінчення апеляційного розгляду справи, ОСОБА_4 посилаючись на незаконність рішення та додаткового рішення суду першої інстанції, просить їх скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 1982 року ОСОБА_5, який перебував у шлюбі з ОСОБА_6, видано свідоцтво НОМЕР_1 про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1

08 червня 2006 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. посвідчено договір купівлі-продажу, за яким ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_7 купила вищезазначений житловий будинок.

Того ж дня між АППБ «Аваль» та ОСОБА_7 укладено договір іпотеки спірного будинку, яким забезпечено виконання кредитного договору №014/08-/112/45450 від 08 червня 2006 року, укладеного між тими ж сторонами, на суму 69 400 грн.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 березня 2009 року розірвано вищезазначений кредитний договір та договір поруки. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 87 010 грн.85 коп. та судові витрати.

17 квітня 2009 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області видано виконавчий лист щодо виконання цього рішення (а.с.16).

Постановою державного виконавця ВДВС Южноукраїнського МУЮ від 28 лютого 2011 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного судового рішення про стягнення кредитної заборгованості.

11 березня 2011 року державним виконавцем ВДВС Южноукраїнського МУЮ складено акт опису й арешту майна, що належить боржнику - ОСОБА_7, до складу якого увійшов житловий будинок АДРЕСА_1

Після проведення оцінки майна, начальником ВДВС Южноукраїнського МУЮ подано заявку на реалізацію арештованого майна.

Згідно з протоколом проведення прилюдних торгів від 16 грудня 2011 року будинок було придбано покупцем ОСОБА_13 за 500 000 грн.

Однак ОСОБА_13 покупну ціну не сплатив у зв'язку з чим додатком до протоколу №11/423/11/і-423 від 16 грудня 2011 року переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_4

На підставі вищезазначеного додатку до протоколу від 06 січня 2012 року державним виконавцем Южноукраїнського МУЮ Личкань О.О. складено акт про реалізацію предмета іпотеки, за яким предмет іпотеки придбано ОСОБА_4 за суму 51 000 грн., які повністю сплачені покупцем.

27 січня 2012 року ОСОБА_4 видано свідоцтво про належність їй житлового будинку.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 грудня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 25 лютого 2015 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 08 червня 2006 року житлового будинку АДРЕСА_1 оскільки ОСОБА_5 його не підписував.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2015 року визнано недійсним договір іпотеки спірного будинку від 08 червня 2006 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час реалізації на прилюдних торгах спірного житлового будинку фактично реалізовувалось майно, яке належало ОСОБА_5, а тому було порушено порядок проведення торгів. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачі без поважних причин пропустили строк позовної давності, а тому відмовив у задоволенні позову саме з цих підстав.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що на торгах було реалізовано житловий будинок, який належав ОСОБА_5, ОСОБА_6, а не боржнику ОСОБА_7, оскільки договір купівлі-продажу спірного будинку судовим рішенням визнано недійсним, що свідчить про незаконність проведених торгів. А так як позивачі протягом тривалого часу відстоювали своє порушене право на будинок в судах і тільки 25 лютого 2015 року було визнано недійсним договір купівлі-продажу спірного будинку ОСОБА_7, то наявні підстави для поновлення строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції припустився порушень норм матеріального права, так як вона є добросовісним набувачем і що позивачами обрано невірний спосіб захисту свого права.

Однак ці доводи не дають підстав для скасування судових рішень з огляду на те, що предметом спору у даній справі є лише вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів, тобто позов про застосування наслідків недійсного правочину (ч.1 ст.216 ЦК) не заявлявся.

В той же час, відповідно до ст.215 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена не лише стороною правочину, а і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Крім того, заперечуючи на апеляційну скаргу представник позивачів зазначав, що на даний час позивачі безперешкодно користуються спірним будинком, вимог про застосування реституції (ч.1 ст.216 ЦК) ними не заявлялось і не буде заявлятись, а в разі необхідності буде пред'явлена вимога про його віндикацію.

Таким чином, відсутні підстави як для скасування рішення та додаткового рішення суду першої інстанції з наведених ОСОБА_4 підстав, так і для скасування рішення апеляційного суду.

Враховуючи те, що оскаржені рішення та додаткове рішення суду першої інстанції вже скасовані судом апеляційної інстанції як незаконні й необґрунтовані за апеляційною скаргою позивачів, то відсутня необхідність в повторному викладені в резолютивній частині тих самих висновків суду апеляційної інстанції при розгляді і даної апеляційної скарги.

При цьому за наслідками розгляду даної апеляційної скарги ухвалюється судове рішення, тому що при одночасному розгляді всіх апеляційних скарг саме така форма відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.307 ЦПК.

Керуючись ст.ст.303,307, 309,316,318 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: