Справа № 353/455/17
Провадження № 2/353/285/17
У Х В А Л А

08 червня 2017 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., ознайомившись з матеріалами справи за позовом ОСОБА_1 до Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності за набивальною давністю,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності за набивальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованими по вул. Центральна, 79 в с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області.

Перевіривши зазначену позовну заяву й додані до неї матеріали, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п.п.13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в усній формі було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який не був нотаріально посвідчений. Проте в порушення вищевказаних вимог, у позовній заяві не зазначено в якості відповідача ОСОБА_2, як попереднього власника майна, вказавши його прізвище, імя та по батькові, місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів зв'язку.

До цього ж, в порушення вимог, передбачених ч. 2 ст. 119 ЦПК України у позовній заяві не чітко вказано зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також відсутні посилання на докази, що підтверджують кожну обставину.

Зокрема відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Тобто у позовній заяві, відсутнє чітке обґрунтування позовних вимог стосовно того, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в усній формі договір купівлі-продажу житлового будинку не підлягає нотаріальному посвідченню та вважається дійсним правочином. Також у позовній заяві відсутні посилання на докази, стосовно того, що спірний житловий будинок до моменту укладення усного договору купівлі-продажу дійсно належав на праві власності ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позовна заява не відповідає вимогам передбаченим цивільно процесуальним законодавством, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку необхідного для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 208-210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності за набивальною давністю - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1, з часу отримання копії ухвали, пятиденний строк, для усунення недоліків.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Лущак