Справа № 396/1621/17
Провадження № 2/396/746/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого Шепетько Володимир Іванович

за участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, третя особа: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 09 червня 2015 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилось спадкове майно: житловий будинок, який розташований в с.Новоєгорівка Новоукраїнського району Кіровоградської області по вул. К.Лібкнехта,14-а (вул..Різдвяна,16). Вказаний житловий будинок належав ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 991345, виданого на підставі рішення сесії Новоєгорівської сільської ради від 21 липня 2009 року № 128, який на сьогоднішній день втрачено.

За життя ОСОБА_5 заповіту не складала, позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, тому 11 липня 201 року ОСОБА_6 звернулася до державного нотаріуса Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті мами ОСОБА_5 Однак в заяві було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 21, по вул. Гагаріна в с.Новоєгорівка.

Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, заперечень щодо позову не має.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 55,124 Конституції України та ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно посвідки про народження серія VII-УР №0485095, виданої 24 лютого 1965 року, позивач по справі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про одруження ОСОБА_6 ІІ-ВЛ №430515 ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Покорук»(а.с.11).

09 червня 2015 року помер батько позивачки ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області від 11 червня 2015 року (а.с.12).

17 грудня 2016 року померла мати позивачки ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції у Кіровоградській області від 20 грудня 2016 року (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно: житловий будинок, який розташований в м.Новоукраїнка Кіровоградської області по вул.К.Лібкнехта,14-а (вул.Різдвяна,16).

ОСОБА_4 за життя, а саме 28 вересня 2010 року склав заповіт, яким заповідав належну йому майно ОСОБА_1. Вказаний правочин було посвідчено приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 2153 (а.с. 13).

Відповідно копії спадкової справи №169/2015 до майна померлого ОСОБА_4 позивачкою було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, інші заяви в матеріалах спадкової справи відсутні, тому єдиним спадкоємцем за законом є позивач.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 23.12.2015 р. вбачається, що позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №14-а по вул. К.Лібкнехта м. Новоукраїнка Кіровоградської області у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.17).

Згідно рішення виконкому Новоукраїнської міської ради народних депутатів від 08.05.1958 р. №209 ОСОБА_4 надано 430 кв.м. для будівництва житлового будинку №14-а по вул. К.Лібкнехта в м. Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.18).

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 12.11.1958 р., ОСОБА_4 надано 600 кв.м. для будівництва житлового будинку №14-а по вул. К.Лібкнехта в м. Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.19).

Згідно технічного паспорту, будинок №14-а по вул. К.Лібкнехта в м. Новоукраїнка Кіровоградської області має загальну площу 673,50 кв.м., житлову площу 100,20 кв.м. і господарські будівлі, його оціночна вартість становить 35793 грн.(а.с.20-22).

Згідно акту обстеження житлового будинку № 1328/02/28 від 18.09.2017 р., житловий будинок №14-а по вул. К.Лібкнехта в м. Новоукраїнка Кіровоградської області є придатним для експлуатації, не має істотних порушень діючих будівельних, санітарних і протипожежних норм (а.с.25).

Згідно довідки № 53 від 07.09.2017 року виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області адресу житлового будинку по вул.. К.Лібкнехта,14-а було змінено на адресу вул..Різдвяна,16 (а.с.24).

Згідно архівної довідки № 461 від 18.09.2017 року, виданої начальником КП «БМТІ» ОСОБА_10 право власності на будинок по вул.Різдвяна (К.Лібкнехта,14-а), 16 не зареєстроване (а.с.23).

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно розяснень Мінюсту від 21.02.2005 р. № 19-32/319, в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується у судовому порядку.

Згідно правових позицій ВССУ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

На час будівництва спірного житлового будинку в 1964 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії ВР СРСР від 26.08.1948 р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», згідно якого кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Необхідність обовязкової реєстрації права власності на будинок була введена Інструкцією Міністерства комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., тобто після будівництва спірного житлового будинку.

Відповідно до вимог ст.ст. 25,328,346 ЦК України, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується у судовому порядку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин, суд вважає, що житловий будинок фактично належав на праві власності померлому ОСОБА_4, який збудував його згідно діючих на час будівництва норм і вимог, житловий будинок відповідає встановленим нормам і правилам, Новоукраїнська міська рада не висувала будь-яких претензій щодо його незаконності чи невідповідності встановленим нормам, а тому право на спадкування вказаного житлового будинку належить його спадкоємиці ОСОБА_1.

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у п.20 «…у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги».

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст.1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування на житловий будинок, який розташований за адресою: вул.Різдвяна,16 (кол.К.Лібкнехта,14-а) в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, що належав ОСОБА_4, який помер 09 червня 2015 року.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

.

Головуючий: В. І. Шепетько