Справа №359/8981/15-ц
Провадження №2/359/56/2017
26 вересня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,
за участю позивача ОСОБА_1,
за участю представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,
ОСОБА_5 не з'явився у судове засідання. Він неодноразово завчасно у вста-новленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обста-вина підтверджується довідкою про доставку відповідачу sms-повідомлення (а.с.113), телефонограмами (а.с.117, 119), копією витягу з журналу про відправлення відповідачу телефонограм (а.с.118), його особистим підписом в довідці з інформацією про час та місце розгляду цивільної справи (а.с.121), а також численною судовою кореспонденцією, направленою відповідачу (а.с.133, 135, 175, 187).
Представник ПрАТ «СК «Інкомстрах» також не з'явився у судове засідання. Він не-одноразово завчасно у встановленому порядку повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується телеграмою (а.с.26) та судовою корес-понденцією, направленою відповідачу (а.с.122, 123, 134).
На підставі ч.2 ст.224 ЦПК України суд постановив протокольну ухвалу про про-ведення заочного розгляду цивільної справи у відсутності обох відповідачів (а.с.188).
Вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши експерта, а та-кож дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до вис-новку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Saab 9-5», номерний знак НОМЕР_1. Ця обставина підтверджується копіями свідоцтва про реєс-трацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.98, 167).
Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.
Згідно з п.1 ч.2 ст.22 цього ж Кодексу майнова шкода полягає у втратах, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витратах, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
З копії постанови судді Дарницького районного суду від 2 грудня 2013 року (а.с.5) та протоколу огляду колісного транспортного засобу (а.с.162) вбачається, що 26 вересня 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин в м. Борисполі на вул. Новопрорізній сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача були спричинені механічні пошкодження.
З висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експер-тизи №1-13/04 від 13 квітня 2017 року (а.с.147-153) вбачається, що вартість віднов-лювального ремонту автомобіля марки «Saab 9-5», номерний знак НОМЕР_1, з ураху-ванням фізичного зносу деталей, що підлягають заміні, становить 245237 гривень 72 копійки.
З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_1 має право на відшкодування мате-ріальної шкоди в розмірі 245237 гривень 72 копійки.
В матеріалах цивільної справи міститься також звіт про оцінку вартості матеріаль-ного збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, №278/15-Z від 5 вересня 2015 року (а.с.6, 44-49), з якого вбачається, що розмір матеріального збитку, заподіяного позивача у зв'язку з пошкодженням його автомобіля, становить 212313 гривень 60 копі-йок. Крім того, з висновку експерта за результатами проведення судової автотоваро-знавчої експертизи №1264/16-54 від 27 липня 2016 року (а.с.84-89) вбачається, що вар-тість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Saab 9-5», номерний знак НОМЕР_1, з урахуванням зносу, що підлягають заміні, становить 104037 гривень 31 копійку.
Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім пере-конанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.3 цієї ж статті суд оцінює належність, допустимість, достовірність кож-ного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Встановлено, що достовірність звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, №278/15-Z від 5 вересня 2015 року та висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1264/16-54 від 27 липня 2016 року спростовується висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1-13/04 від 13 квітня 2017 року, а також показаннями експерта ОСОБА_6 Ці докази є послідовними та перебувають у тісному взаємному зв'язку в їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відпо-відній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Згідно з абз.2 п.12.1 ст.12 та п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страху-вання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страхо-вому полісі, відшкодовує шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Водночас, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
За правилом ч.1 ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відпо-відальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З копії постанови судді Дарницького районного суду від 2 грудня 2013 року (а.с.5) вбачається, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_5, який, керуючи автомобілем марки «Mazda 3», номерний знак НОМЕР_2, виїжджав з другорядної дороги та не надав перевагу в русі автомобілю позивача, що рухався по головній дорозі. На підставі ч.4 ст.61 ЦПК України ці обставини не потребують дока-зуванню.
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відпові-дачі добровільно відшкодували ОСОБА_1 матеріальну шкоду.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.22, ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, що полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч.1 ст.1167 цього ж Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридич-ній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
За правилом ст.261 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-право-вої відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує потерпілому моральну шкоду, заподіяну виключно у зв'язку з ушкодженням здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди.
Встановлено, що у зв'язку з пошкодженням автомобіля ОСОБА_1 зазнав душевні переживання. У такий спосіб йому була заподіяна моральна шкода. Ці обставини свідчать про те, що у ОСОБА_3 виник обов'язок відшкодувати позивачу моральну шкоду. Однак рішенням Апеляційного суду Київської області від 20 липня 2015 року (а.с.38-43) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вже стягнута моральна шкода в розмірі 5000 гривень.
З огляду на це суд вважає, що підстави для повторного стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача моральної шкоди відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги належить відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з ч.1 та п.4, п.6 ч.3 ст.79 цього ж Кодексу судові витрати складаються з судо-вого збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз, та ви-трати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача належить стяг-нути витрати на оплату судового збору в розмірі 1575 гривень 35 копійок (2129,14 : 100% х 73,99%), витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 310 гривень 76 копійок (420 : 100% х 73,99%) та витрати на проведення експер-тизи в розмірі 1988 гривень 85 копійок (2688 : 100% х 73,99%). Крім того, з ПрАТ «Інкомстрах» на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 393 гривень 25 копійок (2194,14 : 100% х 18,47%), витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 77 гривень 57 копійок (420 : 100% х 18,47%) та витрати на проведення експертизи в розмірі 486 гривень 47 копі-йок (2688 : 100% х 18,47%).
Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, ч.1 ст.218, ч.2 ст.224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 196237 гривень 72 копійок.
У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди ОСОБА_7 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 1575 гривень 35 копійок, ви-трати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 310 гривень 76 копійок та витрати на проведення експертизи в розмірі 1988 гривень 85 копі-йок.
Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в роз-мірі 393 гривень 25 копійок, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в розмірі 77 гривень 57 копійок та витрати на проведення експертизи в розмірі 486 гривень 47 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.
Відповідачі мають право подати лише заяви про перегляд заочного рішення в суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання його копії. У випадку відмови у задоволенні цих заяв відповідачі набудуть право оскаржити заочне рішення до Апеляцій-ного суду Київської області в загальному порядку.
Суддя
Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець