Справа №591/6411/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1424/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого- Кононенко О. Ю.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Приватне ремонтно-будівельне підприємство «Рембуд», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 11350 грн. 20 коп. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди та 1102 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

При цьому зазначає, що суд не в повній мірі дослідив той факт, що ОСОБА_3 в квартирі № 23, будинку № 82 «а» по вул. Черепіна в м. Суми не проживав, будь - якими сантехнічними приладами не користувався, а тому не міг допустити будь - яку неуважність, а тим більше вчинити будь - які неправомірні дії чи допустити бездіяльність, яка б могла привести до залиття квартири позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника - адвоката ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_7, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2009 року належить квартира № 23 в будинку № 82 «а» по вул. Черепіна в м. Суми (а.с. 149-150).

В квартирі АДРЕСА_1 «а» в м. Суми зареєстрована та проживає ОСОБА_5, що підтверджується відміткою в паспорті (а.с. 9).

В ніч з 24 на 25 листопада 2015 року сталося залиття квартири позивача, про що працівниками ПРБП «Рембуд» складено акт № 833 від 27 листопада 2015 року, згідно з яким залиття сталося внаслідок неуважності мешканців квартири № 23 (а.с. 11-12).

Згідно з актом про залиття в квартирі № 19 позивача виникли такі пошкодження: у залі на стелі та стінах пошкоджені шпалери; наявні руді плями; у коридорі на стелі відшарувалася шпаклівка, на стінах, в окремих місцях відклеїлися шпалери; у середній спальні на стелі наявні руді плями по водоемульсійному фарбуванні, на стінах в окремих місцях відклеїлися шпалери; у ванній відшарувалася шпаклівка на стелі та стінах, в місцях, де облицьовано плиткою, остання відпадає на момент обстеження відпало близько 1,5 кв.м і продовжує відпадати; у малій спальні на стелі наявні руді плями на водоемульсійному фарбуванні, на стінах пошкоджені шпалери наявні руді плями та здуття (а.с. 11).

Відповідно до звіту про оцінку майна, розмір матеріального збитку, що виник внаслідок затоплення квартири, яка розташована в м. Суми, вул. Черепіна, буд. 82 «а», кв. 19, станом на 05 лютого 2016 року склав 9850 грн. 20 коп. (а.с. 14).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що залиття квартири сталося з вини відповідача та призвело до необхідності робити відновлювальний ремонт в квартирі, що спричинить понесення витрат. Також, позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до вимог ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частини 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, зокрема, у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди задано не з її вини.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 319, ст. 322 ЦК України, власність зобов'язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян; зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, зокрема, щодо того, що залиття квартири позивача сталось в результаті винних дій відповідача, оскільки останній доказів протилежного суду не надав.

При визначенні розміру відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції правильно врахував звіт про оцінку майна та вартість робіт фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 та визначив розмір відшкодування матеріальної шкоди у сумі 11350 грн. 20 коп.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що на час залиття квартири позивача він не проживав у своїй квартирі та не користувався сантехнічними приладами, не заслуговують на увагу колегії суддів та не є підставою для відмови позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Пояснення ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції стосовно того, що порив стався у внутрішньобудинковій системі холодного водопостачання, відповідальність за утримання якої в належному технічному стані несе надавач послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, не були предметом розгляду в суді першої інстанції і знаходяться поза межами доводів апеляційної скарги, тому, враховуючи принцип диспозитивності, колегія суддів не вправі робити висновки з приводу зазначених пояснень.

Щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно врахував, що в результаті залиття квартири позивач зазнала моральних страждань у виді негативних переживань, неспокою, роздратування, необхідності прикладання зусилля та коштів для відновлення своїх прав протягом тривалого часу, а відтак вірно визначив розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн.

За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про зобовязання відповідача відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі прямих витрат, необхідних для відновлюваного ремонту пошкодженої квартири, а також моральну шкоду, спричинену позивачу внаслідок пошкодження належного йому майна.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -