Справа № 589/1064/17
Провадження № 2/589/654/17
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Курбанової А.Р.,
з участю: секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідачі, всупереч нормам ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, не виконують зобов'язання по оплаті послуг теплопостачання.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутності до суду не зверталися, заперечень не надали.
З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 27 вересня 2017 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» рішенням виконкому Шосткинської міської ради № 226 від 28.07.2006 року визначене виконавцем послуг з централізованого теплопостачання для опалення та підігріву питної води. Також рішенням виконкому Шосткинської міської ради за № 38 від 31.01.2011 року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 792 від 27.06.2014р, постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг № 146 від 17.10.2014р., № 1171 від 30.03.2015р., № 1101 від 09.06.2016р. були встановлені тарифи на послуги теплопостачання.
Судом встановлено, що відповідачі у справі є споживачами послуг позивача, оскільки вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.07.2017 року. Право спільної часткової власності на вищезазначене нерухоме майно було набуто відповідачами внаслідок спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 та належить їм на підставі свідоцтв про право на спадщину від 29.11.2016 за №1998 та №2000.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що відповідачі як співвласники квартири повинні нести тягар утримання квартири та сплачувати послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, який мають нести з часу відкриття спадщини з огляду на положення ч.5 ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору та інших правочинів, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Відповідно до п. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. В свою чергу відповідно до частини 1 статті 1 зазначеного Закону, споживачем - є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
А згідно з пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В свою чергу, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно з п. 18 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила) встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Таким чином, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачами у справі виникли взаємні права та обов'язки: у позивача по наданню послуг у строк та належної якості, у відповідачів по оплаті цих послуг та можливості оспорювати їх якість та ціну.
З позовної заяви та із заяви про збільшення розміру позовних вимог від 04.07.2017, доданих до неї документів вбачається, що відповідачі фактично отримували послуги з теплопостачання з 23 жовтня 2014 року по 30 червня 2017 року ( а.с. 32-33). Споживаючи фактично послуги по опаленню квартири, відповідачі не оспорювали їх ціни та якості. При цьому, матеріали справи не містять передбачених вимогами закону актів-претензій відповідачів - споживачів послуг, які надавались позивачем.
Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 18, 19, 20, 25,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, 625 ЦК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1/ та ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» судові витрати в загальній сумі 1640 (одна тисяча шістсот сорок) гривень: по 820 (вісімсот двадцять) грн. 00 коп. з кожного окремо.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шостинський міськрайонний суд Сумської області.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області А.Р.Курбанова