Ухвала

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Демяносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон», відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про визнання договору, непосвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 2 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 лютого 2008 року на прилюдних торгах з реалізації нерухомого майна він придбав за 341 044 грн належну державному підприємству «Машинобудівний завод «Оризон» (далі - ДП «Машинобудівний завод «Оризон») будівлю корпусу № АДРЕСА_1.

Позивач зазначав, що організатором проведення прилюдних торгів була Черкаська філія ТОВ «Стратег» з ініціативи державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції, під арештом якої знаходився вищезазначений об'єкт нерухомості. Згідно протоколу від 15 лютого 2008 року та виданого на його підставі акта від 21 лютого 2008 року про проведення прилюдних торгів з реалізації вищевказаного майна його було оголошено переможцем вказаного аукціону. У встановлений умовами протоколу термін він перерахував всі належні до виплати кошти. З наданим йому пакетом документів він звернувся до приватного та державного нотаріусів для оформлення свідоцтва про придбання з прилюдних торгів корпусу АДРЕСА_1, але отримав відмову.

Він також звернувся до відповідача, але потрібних документів не виявилось, оскільки ДП «Машинобудівний завод «Оризон» своєчасно не подав документи до БТІ для оформлення свідоцтва про право власності і на час проведення прилюдних торгів вказане свідоцтво не отримав.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просив суд визнати договір купівлі-продажу непосвідчений нотаріально дійсним та визнати за ним право власності на придбане з прилюдних торгів майно належне ДП «Машинобудівний завод «Оризон» - адміністративно-побутові та виробничі приміщення корпусу АДРЕСА_1 загальною площею 1419,8 кв. м, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2008 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано договір купівлі-продажу, за яким 15 лютого 2008 року ОСОБА_4 придбав з прилюдних торгів майно належне ДП «Машинобудівний завод «Оризон» будівлю корпусу АДРЕСА_1, дійсним. Визнано за ОСОБА_4 право власності на будівлю корпусу АДРЕСА_1 (адміністративно-побутові та виробничі приміщення) загальною площею 1419,8 кв. м, по АДРЕСА_1

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 2 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

У касаційній скарзіОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно (будівлю), посилаючись на неправильне застосування судом у цій частині норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання договору дійсним та визнання за ним права власності на нерухоме майно, оскільки у процесі розгляду справи судом було встановлено, що сторонами оспорюваного договору не було дотримано вимоги щодо його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, а тому у позивача у встановленому законом порядку не виникло право власності на вказану будівлю.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-162цс12.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Черкаської області від 2 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук М.В. Дем'яносов
О.В. Ступак

Колегія суддів: