Справа № 686/4620/17
УХВАЛА

23 травня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

за участю представника заявника - ОСОБА_1,

за участю представника заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, посилаючись на те, що 02.12.2009 р. Хмельницьким міськрайонним судом було прийнято рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання синів: Владислава, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Дінасія, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття.

25.01.2010 р. органом державної виконавчої служби було розпочато примусове виконання вищевказаного рішення суду (стягнення періодичних платежів), у зв'язку з чим відкрито виконавче провадження ВП №17016493.

Відповідно до довідки державного виконавця від 02.02.2017 р. загальна заборгованість за судовим рішенням складає 9523,48 грн., яка виникла за період із жовтня 2010 року по 02 лютого 2017 року та не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на даний час стягнення вказаної заборгованості по аліментах проводиться щомісячно, одночасно із поточним стягненням аліментів (до 50% ) за місцем роботи ОСОБА_3, тобто шляхом зверненням стягнення на заробітну плату.

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2017 р. вбачається факт наявності обтяження (арешту) на АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, накладеного постановою державного виконавця від 09.04.2010 року. Зі змісту такої постанови державного виконавця, вбачається, що арешт (обтяження) накладався на вище вказану квартиру, у зв'язку із наявністю заборгованості по аліментах, яка сформувалась за попередні періоди (щомісячні аліментні платежі) і була не погашена станом на 09.04.2010 р.

10.02.2017 р. ОСОБА_3 звернувся органу Державної виконавчої служби заявою про зняття арешту квартири, у зв'язку із погашенням заборгованості по аліментах за періоди до 09.04.2010 року, що була підставою для накладення арешту.

23.02.2017 р. органом ДВС було повідомлено про відмову у знятті арешту.

Заявник неодноразово звертався до державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький щодо скасування арешту з нерухомого майна ОСОБА_3,

Державним виконавцем першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький не вжито заходів щодо скасування арешту з нерухомого майна ОСОБА_3

ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області під час виконання судового рішення щодо незадоволення вимоги заявника про скасування обтяження (арешт) на АДРЕСА_2 накладеного постановою державного виконавця від 09.04.2010 р., яка належить ОСОБА_3 неправомірною;

Зобов'язати старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області скасувати обтяження (арешт) на АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3, накладеного постановою державного виконавця від 09.04.2010 року.

У судове засідання представник заявника , просить задовольнити скаргу, з підстав, викладених у скарзі.

У судовому засіданні представник першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області проти скарги заперечила, пояснивши, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, частини першої статті 12, частини четвертої Закону "Про виконавче провадження" право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, що вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.12.2009 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання синів: Владислава ІНФОРМАЦІЯ_1 та Дінасія ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2009 року і до досягнення дітьми повноліття.

25.01.2010 р. органом державної виконавчої служби було розпочато примусове виконання вищевказаного рішення суду (стягнення періодичних платежів), у зв'язку з чим відкрито виконавче провадження ВП №17016493.

Відповідно до довідки державного виконавця від 02.02.2017 р. загальна заборгованість за судовим рішенням складає 9523,48 грн., яка виникла за період із жовтня 2010 року по 02 лютого 2017 року та не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

Стягнення вказаної заборгованості по аліментах проводиться щомісячно, одночасно із поточним стягненням аліментів (до 50% ) за місцем роботи ОСОБА_3, тобто шляхом зверненням стягнення на його заробітну плату .

Постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 09.04.2010 р. накладено обтяження (арешт) на АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2017 р.

Судом встановлено, що арешт (обтяження) накладався на означену квартиру у зв'язку із наявністю заборгованості по аліментах, яка сформувалась за попередні періоди (щомісячні аліментні платежі) і була не погашена станом на 09.04.2010 р.

10.02.2017 р. ОСОБА_3 звернувся органу Державної виконавчої служби заявою про зняття арешту квартири, у зв'язку із погашенням заборгованості по аліментах за періоди до 09.04.2010 року, що була підставою для накладення арешту.

23.02.2017 р. органом ДВС було повідомлено про відмову у знятті арешту.

Суд приходить до висновку що слід зобов'язати старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області скасувати обтяження (арешт) на АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3, накладеного постановою державного виконавця від 09.04.2010 р.

Підстави для визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області під час виконання судового рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02.12.2009 р. відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, 1 ст. 18, ч. 1 ст. 48, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив:

скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області задовольнити частково.

Зобов'язати старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області скасувати обтяження (арешт) на АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3, накладеного постановою державного виконавця від 09.04.2010 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Логінова С.М.