Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2017

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Білик Н.В.

секретаря судових засідань Хижук Л.І.

за участю сторін: позивач за первісним/відповідач за зустрічним позовом

ОСОБА_2., відповідач за первісним/позивач за зустрічним

позовом ОСОБА_3, представників- адвокатів Павенського Б.В., Шевчука А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Літинського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, про визнання права власності на майно набуте за час спільного проживання, поділ спільного майна та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, встановлення факту придбання будинку внаслідок спільної праці та поділ майна, що є спільною сумісною власністю.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на майно, набуте за час спільного проживання та поділ майна. В позові зазначає, що 19 березня 1990 року вона, ОСОБА_2, зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. 30 січня 1991 року, вони з відповідачем фактично припинили жити однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась донька ОСОБА_7. 19 березня 1993 року шлюб між ними було розірвано. Протягом цього часу разом не проживали. Починаючи,з 15 травня 1995 року вони знову стали проживати однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. 17 жовтня 2001 року у них народився син ОСОБА_8. Фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені в жовтні 2013 року. Таким чином, сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 15 травня 1995 року по жовтень 2013 року.

За час проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства та побуту, спільними зусиллями та із коштів спільного бюджету було придбано наступне майно:

1.У 1997 році був придбаний та оформлений на ім'я ОСОБА_3 трактор колісний ЮМЗ - 6, 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_8 від 14.10.1997 р., свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_7 від 22.08.2003 року, вартістю 80 000 грн.;

2.У 1997 році куплено битономішалку об'ємом на 0,5 тон, вартістю 10 000 грн.;

3. У 2002 році поставили у с. Микулинці, Літинського району. Вінницької області - малу архітектурну форму (вагончик) розміром 3x6 м.,який згодом був поставлений на добудований фундамент та збільшений в розмірах 6 X 12 м., який використовували як магазин, його вартість складає 20 000 грн.;

4. У 2004 році сторонами, за рахунок грошей спільного бюджету, куплено у колишніх членів КСП «Дружба» с. Микулинці Літинського району Вінницької області, - майнові паї на загальну суму 47 974 грн.; Микулинецькою сільською радою на ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво на право власності на майновий пай члена КСП «Дружба» на суму 47 974 грн. за № 637, серії НОМЕР_9; Загальними зборами спілки громадян співвласників КСП «Дружба» на заяву ОСОБА_3 про виділення йому майна на суму 46 717, 19 грн., - прийняли рішення про передачу нерухомого майна на зазначену суму та передали у власність ОСОБА_3 наступне майно, ринкова вартість якого на сьогоднішній день складає: 4.1 - Приміщення свинарника, вартістю 800 000 грн.; 4.2 - Приміщення теляті вартістю 750 000 грн.; 4.З.- Приміщення вівчарника, вартістю 800 000 грн.; артезіанська свердловина, вартістю 120 000 грн.; 4.5.- приміщення кормокухні вартістю 50 000 грн.; 4.6.- два трактори Т-150, вартістю одного 120 000 грн., - разом 240 000 грн.; 4.7.- причеп ПСС-20, вартістю 12 000 грн.; 4.8 - розкидач ПССФ 12,5 , вар 15 000 грн.; 4.9 - культиватор, вартістю 10 000 грн.; 4.10 - Приміщення млина з гаражем, вартістю 450 000 грн. грн.; 4.11 - глибинний електронасос, вартістю 5 000 грн.; 4.13 - водонапірна башта, вартістю 50 000 грн.; 4.14 - сівалка, вартістю 12 000 грн.

5.У 2004 році було придбано автомобіль ВАЗ 21043, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_10, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11, видане 05.11.2004 року, вартістю 60 000 грн.

6.У 2005 році придбано стрічкова пилорама, вартістю 65 000 грн.

7.У 2005 році було куплено 4-х метрові диски для дискування поля, вартістю 45 000 грн.

8.У 2005 році було куплено сівалку сільськогосподарську вартістю 16 000 грн.

9.У 2005 році було куплено сільськогосподарський оприскувач для поля, вартістю 19 000 грн.

10. У 2005 році було куплено сільськогосподарський розкидач міндобрива для поля вартістю 30 000 грн.

11. У 2005 році було куплено комбайн «Нива», вартістю 150 000 грн.

12. У 2005 році було куплено згортувач сіна сількогосподарський, вартістю 6000 грн.

13. У 2010 році було куплено нову роторну сільськогосподарську косилку, вартістю 21 000 грн.

14. У 2012 році було придбано Трактор Т-16, вартістю 65 000 грн.

15.У 2012 році було побудовано житлову прибудову-будинок до млина, який не здано в експлуатацію. В будинку зроблено водяне опалення, вартістю30 000 грн.; зроблена каналізація з пластикових труб, витрачено 200 м. труб, вартість одного метра складає 35 грн., загальна вартість пластикових труб 7000 грн. ; вартістю робіт 12 000 грн., загальна сума витрат на каналізацію складає 19 000 грн.; куплена кахельна плитка, вартістю 9 800 гр.,- куплено пластикові вікна на суму 3 401 грн.; - на побудову будинку витрачено 850 блоків з ракушняка, вартість одного - 10 грн, загальна 8 500 - на будівлю витрачено 5 т. цементу, вартістю одного мішка в 25 кг.- 45 грн., разом 9 000 грн.; - зроблено теплі поли в коридорі площею 45 кв. м. загальною вартістю 15 000 грн.; також зроблено теплі поли в ванні кімнаті, 16 кв. м., вартістю 6 000 грн.;- стіни в кімнаті на першому поверсі обшиті гіпсокартоном, - 30 кв. м. - витрачено 25 листків гіпсокартону, вартість одного - 100 грн., загальна - 2 500 грн., вартість робоги 2500 грн., загальна - 5 000 грн. Всього витрачено при будівництві зазначеного будинку матеріали, найом робітників загальну суму 105 701 грн. спільних коштів.

16.У 2012 році було придбано у магазин «Продукти» в с. Микулинці нові стелажі на суму 9 800 грн.; -холодильник, вартістю-3 800 грн.; кондиціонер, вартістю 4 800 грн.

17. У 2012 році куплено для сина ОСОБА_9 комп'ютер стаціонарний, монітор, принтер , загальною вартістю 10 000 грн. Вартість всього майна складає 4 035 101 грн.

Тому, просить встановити факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 15 травня 1995 року по 31 жовтня 2013 року . Визнати право спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на майно, зазначене в позовній заяві , на загальну суму 4 035 101 грн., яке набуте ними внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства , побуту, спільними зусиллями та із коштів спільного бюджету за час спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 15 травня 1995 року по 31 жовтня 2013 року. Здійснити поділ спільного майна, що набуте за час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 15 травня 1995 року по 31 жовтня 2013 року, внаслідок спільної праці ведення спільного господарства та побуту, спільними зусиллями та спільного бюджету та виділити ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на ? частину спільного майна, а саме :

1. - приміщення свинарника, вартістю 800 000 грн.;

2. - приміщення кормокухні, вартістю 50 000 грн.;

3. - приміщення млина, з гаражем, вартістю 450 000 грн. грн.;

4. - житлову прибудову-будинок до млина, розташованого с. Ріжок, який не здано в експлуатацію, загальною вартістю робіт, використаних матеріалів на побудову будинку 105 701 грн.

5. - битономішалку об'ємом на 0,5 тон, вартістю 10 000 грн.;

6. - малу архітектурну форму (вагончик) розміром 6x12 м., в якій розташували магазин продукти, розташовану у с. Микулинці, Літинського району. Вінницької області, вартістю 20 000 грн.;

7. - артезіанську свердловину, вартістю 120 000 грн.;

8. - водонапірну башту, вартістю 50 000 грн.;

9. - трактор колісний ЮМЗ - державний номерний знак НОМЕР_8 від 14.10.1997 р., свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_7 від 22.08.2003 року, вартістю 80 000 грн.;

10. - комп'ютер стаціонарний, монітор, принтер загальною вартістю 10 000 грн.;

11. - нові стелаж;і у магазині «Продукти» в с. Микулинці вартістю 9 800 грн.; холодильник вартістю 3 800 грн.; - кондиціонер, вартістю 4 800 грн.

Всього на загальну суму 1 714 101 грн.;

4.) Виділити ОСОБА_3 та визнати за ним право власності на ? частину спільного майна, а саме :

1. - Приміщення вівчарника, вартістю 800 000 грн.;

2. - Приміщення телятника, вартістю 750 000 грн.;

3. - два трактори Т-150, вартістю одного 120 000 грн. разом - 240 000 грн.;

4. - причеп ПСС-20,вартістю 12 000 грн.;

5. - розкидач ПССФ 12,5 , вартістю 15 000 грн.;

6. - культиватор 10 000 грн.;

7. - глибинний електронасос, вартістю 5 000 грн.;

8. - сівалка, вартістю 12 000 грн.;

9. - автомобіль ВАЗ 21043, 2004 року випуску,державний номер НОМЕР_1, кузов .НОМЕР_10, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11, видане 05.11.2004 року, вартістю 60 000 грн.

10. - стрічкова пилорама, вартістю 65 000 грн.;

11. - 4-х метрові диски для дискування поля, вартістю 45 000 грн.;

12. - сівалку сільськогосподарську вартістю 16 000 грн.;

13. - сільськогосподарський оприскувач для поля, вартістю 19 000 грн.;

14. - сільськогосподарський розкидач міндобрива для поля, вартістю 30 000 грн.;

15. - комбайн «Нива», вартістю 150 000 грн.;

16. - згортував сіна сільськогосподарський, вартістю 6 000 грн.;

17. - нову роторну сільськогосподарську косилку, вартістю 21 000 грн.;

18. - Трактор Т-16, вартістю 65 000 грн.

Всього на загальну суму 2 321 000 грн.

ОСОБА_10 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2. В якому зазначає, що дійсно у 1990 році він, ОСОБА_10 , зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 ( прізвище після шлюбу - ОСОБА_10) ОСОБА_11. Який було розірвано у 1993 році. Потім, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу із 01.09.1994 року по 31.12.2012 року. В ході розгляду справи уточнив, що вони проживали однією сім'єю з 01.09.1994 по 31.01.2013.

За час проживання однією сім'єю, внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства та побуту, спільними зусиллями та із коштів спільного бюджету було придбано наступне майно:

1. 28 квітня 1998 року відповідно до договору купівлі-продажу від 28 квітня 1998 року, за рахунок коштів сімейного бюджету, внаслідок його та відповідача спільної праці придбано 12/25 частин будинку , що знаходиться АДРЕСА_1.

2.08 грудня 2006 році відповідно до облікової картки приватного транспортного засобу № НОМЕР_2, автомобіль марки «Daewoo» модель «Matiz» державний номерний знак № НОМЕР_2.

3. 11 серпня 2010 року, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 та облікової картки приватного транспортного засобу № НОМЕР_3 - автомобіль марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3, модель «Т4», тип «ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В» .

4.22 березня 2012 році, відповідно до картки реєстрації приватного Транспортного засобу № НОМЕР_5 - автомобіль марки «Great Wall» модель «НЗ», державний номерний знак № НОМЕР_5.

Оскільки між сторонами панувала любов та довіра, все майно, що придбавалося за час їхнього спільного проживання однією сім'єю, реєструвалося на праві приватної власності за ОСОБА_2 Позивач проти цього факту не мав жодних заперечень, оскільки на момент купівлі майна жодних фактів, що б свідчили про розірвання фактичних шлюбних відносин в майбутньому, не було. Зокрема, що стосується автомобілів, то за ОСОБА_3 було зареєстровано лише право керування вказаними транспортними засобами.

Тому, просить встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період з 01 вересня 1994 року по 31 січня 2013 року (включно). Встановити факт придбання 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Поділити майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наступним чином: визнати за ОСОБА_3 право власності на 6/25 часток житлового будинку та відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; Визнати за ОСОБА_2 право власності на 6/25 часток будинку та відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz» державний номерний знак № НОМЕР_2, 1/2 частки автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3, модель «Т4», тип «ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В» , 1/2 частки автомобіля марки «Great Wall» модель «НЗ», державний номерний знак № НОМЕР_5. Крім того визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_13, загальною площею 0,1426 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на яку виданий державний акт на право власності на земельну діяльну серії НОМЕР_14, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №07.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала, зустрічний позов не визнала. Суду пояснила, що дійсно з 1995 року по 2013 рік вони із ОСОБА_3 проживали однією сім'єю. У них часто виникали конфлікти, відповідач зловживав алкогольними напоями, не дбав про сім'ю. Тому, їй доводилося самостійно заробляти кошти на утримання сім'ї. Вона, разом із мамою ОСОБА_6, займалися підприємницькою діяльністю, а саме виготовляли та реалізовували м'ясну продукцію на ринках України та за кордоном. Потім, було придбано магазин в с.Микулинці, де вона самостійно закуповувала товар та була продавцем магазину. Натомість, ОСОБА_3 ніякої допомоги їй не надавав. Житловий будинок та автомобілі вона придбавала за власні кошти . Крім того вкладала свої грошові кошти у придбання майна ОСОБА_3

В період спільного проживання вони, за спільні кошти, скуповували майнові паї у мешканців села Микулинці. Потім, в рахунок даних паїв, їм була виділена сільгосптехніка та приміщення ферми. Частину сільськогосподарської техніки, зазначеної у позовній заяві, вони докуповували за спільні кошти, а також робили добудови до приміщень. ОСОБА_3 виготовив технічну документацію на дане, на власне ім'я. Однак, вищезгадане майно є їх спільною сумісною власністю та підлягає поділу.

В 1998 році, після чергової сварки із ОСОБА_3, вона з дітьми перейшла проживати до своєї мами ОСОБА_6 Мати, в свою чергу, запропонувала, за власні кошти, придбати для неї будинок. Вони, разом із мамою, вибрали будинок в АДРЕСА_1. Мати домовлялася із продавцем та повністю оплатила вартість будинку, за власні кошти. Оскільки вона мала намір придбати будинок саме для дочки, тому і договір купівлі-продажу був оформлений на ім'я ОСОБА_2

Що стосується придбання трьох автомобілів, щодо яких виник спір, то усі автомобілі вона придбала за власні кошти, в кредит, який самостійно погашала. ОСОБА_3 жодного для придбання автомобілів не зробив. Тому, дане майно є виключно її власністю і не підлягає поділу.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні позов ОСОБА_2 не визнав, зустрічний позов підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що він не є власником сільськогосподарської техніки та приміщень ферми. Його мати та відчим, мали власні майнові паї, а також придбали паї у односельців, тому його мати є власником даного майна.

Що стосується житлового будинку, земельної ділянки та трьох автомобілів, вважає, що дане майно придбане в період спільного проживання. В цей час, він постійно працював, мав заробіток, тому дане майно є спільною власністю та підлягає розподілу порівну.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є мамою позивачки. Підтвердила, що вони вдвох, разом вибрали будинок в АДРЕСА_1 для купівлі. ОСОБА_6 повністю розрахувалася, власними коштами із ОСОБА_12, яка діяла від імені продавця. Потім, договір купівлі-продажу було оформлено на ім'я ОСОБА_2. Вона бачила, що з боку ОСОБА_3 було погане ставлення до дочки, тому вона вирішила придбати для неї будинок, щоб захистити її майбутнє.

Свідок ОСОБА_13 зазначила, що вона є дочкою сторін. Пояснила, що була присутня як мама та бабуся оглядали будинок, який планували придбати. Із їхньої розмови зрозуміла, що бабуся має намір для мами купити будинок. Крім того, зазначила,що між мамою та батьком постійно були погані відносини. Мати змушена була весь час працювати, щоб утримувати сім'ю. Батько, натомість, фінансово сім'ю не підтримував.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що на прохання чоловіка здійснювала продаж будинку покійної свекрухи. Про продаж будинку по АДРЕСА_1 із нею особисто домовлялась ОСОБА_6 Вона повністю розрахувалася за будинок. При цьому, пояснила, що придбаває будинок для дочки. Пізніше, між її чоловіком та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу. ОСОБА_3 жодного відношення до купівлі будинку не мав.

Свідок ОСОБА_14 зазначила, що вона є рідною сестрою відповідача. Суду пояснила, що з другої половини 1994 року і до 2013 року ОСОБА_3 проживав із ОСОБА_2 однією сім'єю. Вони разом, за спільні кошти купили хату у АДРЕСА_1 . Її мати з батьком скуповували майнові паї, а ОСОБА_3 жодного відношення до купівлі вказаних паїв немає.

Свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 суду пояснили, що вони певний час товаришували із ОСОБА_3 Зазначили, що знають, що відповідач разом проживав із ОСОБА_2 у шлюбі. Потім , вони розійшлися та певний період проживали окремо, згодом знову зійшлися. У них були відносини як однієї сім'ї. Тому, свідки вважають, що будинок та інше спірне майно придбавалося за спільні кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Дослідивши докази, які є у справі, урахувавши позиції сторін,покази свідків, суд вважає, що позови підлягають до часткового задоволення в частині встановлення факту спільного проживання. Позови в частині визнання майна спільною сумісною власністю та його поділі не підлягають задоволенню.

Факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні показами свідків,актами обстеження матеріально-побутових умов,а також визнанням даного факту сторонами. Однак, із урахуванням того, що ОСОБА_3 перебував у іншому шлюбі , шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_19 було розірвано 09 серпня 1995 року, тому факт спільного проживання слід встановити після даної дати. За положеннями чч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Що стосується первісного позову. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 зазначає про придбання наступного майна в період спільного проживання: 1.У 1997 році був придбаний та оформлений на ім'я ОСОБА_3 трактор колісний ЮМЗ - 6, 1982 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_8 від 14.10.1997 р., свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_7 від 22.08.2003 року, вартістю 80 000 грн.;

2.У 1997 році куплено битономішалку об'ємом на 0,5 тон, вартістю 10 000 грн.;

3. У 2002 році поставили у с. Микулинці, Літинського району. Вінницької області - малу архітектурну форму (вагончик) розміром 3x6 м.,який згодом був поставлений на добудований фундамент та збільшений в розмірах 6 X 12 м., який використовували як магазин, його вартість складає 20 000 грн.;

4. У 2004 році сторонами, за рахунок грошей спільного бюджету, куплено у колишніх членів КСП «Дружба» с. Микулинці Літинського району Вінницької області, - майнові паї на загальну суму 47 974 грн.; Микулинецькою сільською радою на ім'я ОСОБА_3 видано свідоцтво на право власності на майновий пай члена КСП «Дружба» на суму 47 974 грн. за № 637, серії НОМЕР_9; Загальними зборами спілки громадян співвласників КСП «Дружба» на заяву ОСОБА_3 про виділення йому майна на суму 46 717, 19 грн., - прийняли рішення про передачу нерухомого майна на зазначену суму та передали у власність ОСОБА_3 наступне майно, ринкова вартість якого на сьогоднішній день складає: 4.1 - Приміщення свинарника, вартістю 800 000 грн.; 4.2 - Приміщення телятника вартістю 750 000 грн.; 4.З.- Приміщення вівчарника, вартістю 800 000 грн.; артезіанська свердловина, вартістю 120 000 грн.; 4.5.- приміщення кормокухні вартістю 50 000 грн.; 4.6.- два трактори Т-150, вартістю одного 120 000 грн., - разом 240 000 грн.; 4.7.- причеп ПСС-20, вартістю 12 000 грн.; 4.8 - розкидач ПССФ 12,5 , вар 15 000 грн.; 4.9 - культиватор, вартістю 10 000 грн.; 4.10 - Приміщення млина з гаражем, вартістю 450 000 грн. грн.; 4.11 - глибинний електронасос, вартістю 5 000 грн.; 4.13 - водонапірна башта, вартістю 50 000 грн.; 4.14 - сівалка, вартістю 12 000 грн.

5.У 2004 році було придбано автомобіль ВАЗ 21043, 2004 року випуску, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_10, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11, видане 05.11.2004 року, вартістю 60 000 грн.

6.У 2005 році придбано стрічкова пилорама, вартістю 65 000 грн.

7.У 2005 році було куплено 4-х метрові диски для дискування поля, вартістю 45 000 грн.

8.У 2005 році було куплено сівалку сільськогосподарську вартістю 16 000 грн.

9.У 2005 році було куплено сільськогосподарський оприскувач для поля, вартістю 19 000 грн.

10. У 2005 році було куплено сільськогосподарський розкидач міндобрива для поля вартістю 30 000 грн.

11. У 2005 році було куплено комбайн «Нива», вартістю 150 000 грн.

12. У 2005 році було куплено згортувач сіна сількогосподарський, вартістю 6000 грн.

13. У 2010 році було куплено нову роторну сільськогосподарську косилку, вартістю 21 000 грн.

14. У 2012 році було придбано Трактор Т-16, вартістю 65 000 грн.

15.У 2012 році було побудовано житлову прибудову-будинок до млина, який не здано в експлуатацію. В будинку зроблено водяне опалення, вартістю30 000 грн.; зроблена каналізація з пластикових труб, витрачено 200 м. труб, вартість одного метра складає 35 грн., загальна вартість пластикових труб 7000 грн. ; вартістю робіт 12 000 грн., загальна сума витрат на каналізацію складає 19 000 грн.; куплена кахельна плитка, вартістю 9 800 гр.,- куплено пластикові вікна на суму 3 401 грн.; - на побудову будинку витрачено 850 блоків з ракушняка, вартість одного - 10 грн, загальна 8 500 - на будівлю витрачено 5 т. цементу, вартістю одного мішка в 25 кг.- 45 грн., разом 9 000 грн.; - зроблено теплі поли в коридорі площею 45 кв. м. загальною вартістю 15 000 грн.; також зроблено теплі поли в ванні кімнаті, 16 кв. м., вартістю 6 000 грн.;- стіни в кімнаті на першому поверсі обшиті гіпсокартоном, - 30 кв. м. - витрачено 25 листків гіпсокартону, вартість одного - 100 грн., загальна - 2 500 грн., вартість робоги 2500 грн., загальна - 5 000 грн. Всього витрачено при будівництві зазначеного будинку матеріали, найом робітників загальну суму 105 701 грн. спільних коштів.

16.У 2012 році було придбано у магазин «Продукти» в с. Микулинці нові стелажі на суму 9 800 грн.; -холодильник, вартістю-3 800 грн.; кондиціонер, вартістю 4 800 грн.

17. У 2012 році куплено для сина ОСОБА_9 комп'ютер стаціонарний, монітор, принтер , загальною вартістю 10 000 грн. Вартість всього майна складає 4 035 101 грн.

На підтвердження своєї позиції, вона надала лише список сільгосптехніки, обладнаня та будівель ,які ніби то були виділені ОСОБА_3 на підставі майнового паю. Серед них: приміщення свинарника, телятника, вівчарика, кузні, скважини, кормокухні, тракторів Т-150 , причепа, розкидача, культиватора, кормодробілки, електронасоса, водонапірної башні та сівалки. Перелік даного майна свідчить що це є нерухомість та транспортні засоби.

Відповідно до статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно право власності на нерухоме майно та транспортні засоби має бути підтверджено відповідними свідоцтвами. Свідоцтво про право власності на вказане майно відсутнє.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. При визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів. Згідно ст . 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до Порядоку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств затвердженого Наказом МАП N 62 від 14.03.2001 п. 15 передбачено, що виділення майнових паїв у натурі окремим особам, які виявили бажання отримати свої майнові паї в індивідуальну власність, проводиться підприємством - користувачем майна із переліку майна, виділеного на ці цілі. При виділенні майна в натурі конкретному власнику підприємство- правонаступник (користувач) одночасно з підписанням акта приймання-передавання майна робить відмітку про виділення майна в натурі у Свідоцтві про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства , що засвідчується підписом керівника підприємства та печаткою. Свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт приймання-передавання майна можуть бути підставою для оформлення прав власності на зазначене майно в установленому порядку.

Таким чином, у даному випадку порушений порядок передачі майна в натурі і відсутні документи , які посвідчують право власності на вказане майно. Тому на даному етапі майно не може бути визнано спільним майном подружжя та не може бути розподілено.

Що стосується решти майна , зазначеного позивачкою як спільно придбаного, то у матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази на підтвердження існування такого майна.

Відповідно до ППВС України" Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя " п 23передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Позивачка не довела факту придбання зазначеного нею майна, не довела наявність такого майна на час припинення спільного ведення господарства . Тому позов у цій частині не підлягає до задоволення.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_3, то він просив визнати спільним майном подружжя та розділити порівну будинок , що знаходиться АДРЕСА_1, земельну ділянку біля будинку, автомобіль марки «Daewoo» модель «Matiz» державний номерний знак № НОМЕР_2, автомобіль марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3, модель «Т4», тип «ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В» , автомобіль марки «Great Wall» модель «НЗ», державний номерний знак № НОМЕР_5.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28 квітня 1998 року, ОСОБА_2 придбано 12/25 частин будинку , що знаходиться АДРЕСА_1. Як встановлено в судовому засіданні із показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_12 про придбання будинку домовлялась ОСОБА_6 Вона особисто сплатила гроші за будинок. При цьому, пояснила, що придбаває будинок для дочки. ОСОБА_3 жодного відношення до купівлі будинку не мав. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пояснили, що обставини придбання будинку їм не відомі, про те, що будинок придбаний за кошти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 це їх припущення. На підтвердження участі у придбанні будинку ОСОБА_3 надано довідку про отриману ним заробітну плату в МКП "Газмонтаж". Відповідно до даної довідки встановлено, що заробіток ОСОБА_3 за 1997 рік , що передував року придбання будинку становив 272грн., а за січень-квітень 1998року він отримав 651 грн. в той час, як вартість будинку відповідно до договору купівлв-продажу становила 9525грн. Таким чином, ОСОБА_3 жодним доказом не довів своєї участі у придбанні будинку. Відповідно до відмітки про реєстрацію, ОСОБА_3 навіть не зареєстрований у даному будинку.

Правові позиції , що викладені в судових рішеннях ВСУ від 24 липня 2013 року у справі № 6-19562св13, від 18 березня 2013 року у справі № 6-44349св12, від 29 лютого 2012 року у справі № 6-250св12. зводяться до того, що відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" (у редакції, яка була чинною на момент спірних правовідносин), спори про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають вирішуватися згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України від 7 лютого 1991 року № 697-XII "Про власність" , відповідних норм Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та з урахуванням пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності". Правила статей 22, 28, 29 КпШС України в цих випадках не застосовуються. Так, згідно зі статтею 17 Закону України "Про власність", який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі. Частиною другою статті 112 ЦК УРСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток (аналогічне положення містить і частина перша статті 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) . За змістом пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 29 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), розглядаючи позови, пов'язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (статті 16 Закону України "Про власність", статті 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (пункту 1 статті 17, статті 18, пункту 2 статті 17 Закону України "Про власність"), тощо.

Отже, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб, як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У зв'язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого до 1 січня 2004 року особами, які проживали однією сім'єю, але не перебували в зареєстрованому шлюбі, необхідно було встановити не лише обставини щодо спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно придбавалось сторонами внаслідок спільної праці. Тобто сам факт спільного проживання сторін у справі не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін. Частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожного зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним із подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання майна вкладені, крім спільних коштів, кошти, що належали одній зі сторін, то частка в цьому майні, відповідно до розміру внеску, є її власністю.

Тільки в разі встановлення цих фактів та обставин положення частини першої статті 24 КпШС України, частини першої статті 17 Закону України "Про власність" вважається правильно застосованим із дотриманням рекомендацій, які містяться в постановах Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" та від 22 грудня 1995 року № 29 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності".

Щодо визнання земельної ділянки біля будинку об'єктом права спільної власності та її розподіл, то слід зазначити наступне.

Відповідно до технічної документації на земельну ділянку по АДРЕСА_1 встановлено, що відповідно до рішення Літинської селищної ради від 17.04.2009року ОСОБА_20 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку розміром 0,1426 га для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 16 грудня 2015 року розглянув справу № 6 - 2017 цс 15, предметом якої був спір про поділ майна подружжя зробив наступний висновак, що земельна ділянка, приватизована одним із подружжя у період шлюбу для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя.

Разом з тим, у разі будівництва подружжям на такій земельній ділянці житлового будинку, право спільної сумісної власності на який виникає в обох з подружжя, відповідне право в обох з подружжя виникає і на земельну ділянку, відведену для будівництва будинку.

Як уже зазначалось вище , право спільної сумісної власності на будинок у ОСОБА_3 не виникло.

Аналогічно щодо придбання автомобілів. Судом встановлено відповідно до реєстраційних посвідчень , що 8 грудня 2006 року ОСОБА_2 придбала автомобіль марки «Daewoo» модель «Matiz» державний номерний знак № НОМЕР_2, 11 серпня 2010 року автомобіль марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3, модель «Т4», тип «ФУРГОН МАЛОТОНАЖНИЙ-В» , 22 березня 2012 році, автомобіль марки «Great Wall» модель «НЗ», державний номерний знак № НОМЕР_5. ОСОБА_3 лише надано право на керування даними транспортними засобами.

На підтвердження участі у придбанні наведених транспортних засобів ОСОБА_3 надав суду довідки про отриманий ним дохід у даний період. Однак, про обставини придбання транспортних засобів він не зазначав, про суму коштів, які він надавав для придбання автомобілів , не зазначає. Твердження ОСОБА_2 про придбання нею автомобілів за кошти отримані в кредит та самостійне погашення кридитів, він не спростував. Таким чином , для визнання майна спільною власністю та його розподіл , ОСОБА_3 вважає достатнім доведення того факту, що транспортні засоби придбані в період спільного проживання і те, що в цей період він мав самостійний дохід. Однак така позиція не узгоджена із позицією ВСУ.

Правова позиція з даного приводу висловлена в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-211цс14.

Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;

2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного, для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Таким чином , ОСОБА_3 довів факт набуття спірного майна за час проживання з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, однак не довів факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця , з цієї підстави позов не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що обом сторонам відмовлено у задоволені їх позовів, судові витрати не компенсуються іншою стороною.

Керуючись ст. 10,11, 59, 60, 213-215 ЦПК України , ст. 57, 60, 74 СК України суд,

ВИРІШИВ:

Первісний та зустрічний позови задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу в період після 09 серпня 1995 року по 31 жовтня 2013 року.

У визнанні права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на майно зазначене у позовній заяві на загальну суму 4035101 грн., здійснення поділу вказаного майна та виділення ОСОБА_2 і визнанні права власності за нею на ? частину майна - відмовити.

У встановленні факту придбання 12/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами внаслідок спільної праці ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також у поділі майна: житлового будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1; земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_13, площею 0,1426 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; автомобіля марки «Daewoo» модель «Matiz», реєстраційний номер - НОМЕР_2; автомобіля марки «Volkswagen» модель «Т4», реєстраційний номер НОМЕР_3 автомобіля марки «Creat Wall» модель «НЗ», реєстраційний номер НОМЕР_6 та у визнанні за ОСОБА_10 права власності на ? вищепереліченого майна - відмовити.

Арешт накладений на майно ОСОБА_2, відповідно до ухвали суду від 16.06.2014 року - зняти.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна