Справа № 296/8937/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О. П.,

при секретарі Галіцькій А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк в особі відділення у м. Житомирі № 580 про стягнення заборгованості за надані послуги та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітібілдком» про визнання правочину (договору) недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Короольовського районного суду м. Житомир з указаним позовом, в якому в його обґрунтування зазначив, що 04 липня 2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 був укладений агентський договір № 1 на здійснення дій щодо придбання обєкта нерухомого майна.

Згідно п.1.1 укладеного договору ОСОБА_2 (ОСОБА_3) доручив ОСОБА_1 (Агенту) здійснювати дії щодо пошуку та сприяння у придбанні відповідачем або його Доручителя у третьої особи обєкта нерухомого майна, який необхідний був відповідачу. Також позивач зобовязаний був сприяти відповідачу в оформленні необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна та забезпечити юридичний супровід даного договору.

ОСОБА_1 зазначив, що ним були у повному обсязі виконані взяті на себе договірні зобовязання і відповідачу ОСОБА_2 знайдено обєкт нерухомого майна, а саме, будівля навчального корпусу загальною площею 1 332,70 кв. м. по майдану Путятинському, 4 у м. Житомирі, підготовлено усі необхідні документи, здійснено юридичний супровід, що стало наслідком укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта нерухомого майна, де представником покупця був відповідач ОСОБА_2

За фактом надання агентських послуг за договором 04.08.2014 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був підписаний акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) за агентським договором. Згідно вказаного акту ОСОБА_2 підтвердив, що отримав від ОСОБА_1 у повному обсязі передбачені договором послуги і зобовязався виплатити винагороду за договором в сумі 3 348 800, 00 грн. Проте, оплату послуг позивача ОСОБА_2 не здійснив.

Позивач вважає, що відповідачі всупереч умов договору та вимог діючого законодавства порушили його права і просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 3 348 000, 00 грн. боргу за надані послуги та з ОСОБА_2 і ПАТ УкрСиббанк в солідарному порядку 3 000 000,00 грн. штрафу за порушення умов договору.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, та подала зустрічний позов про визнання договору недійсним, який прийнято судом до спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилався на те, що відповідно до агентського договору № 1 від 04.07.2014, а саме п.1.2 ОСОБА_4 (ОСОБА_3) діє в інтересах Доручителя Товариства з обмеженою відповідальністю «Сітібілдком», тобто не від власного імені, а за дорученням юридичної особи, у звязку з чим він є неналежним відповідачем по даній справі.

Крім цього, ОСОБА_2 зазначив, що укладаючи спірний договір він помилявся щодо його суті та наслідків. Зокрема, він вважав, що при його укладенні він діє виключно в інтересах ТОВ «Сітібілдком», як представник вказаної юридичної особи, тому всі зобовязання майнового характеру несе товариство, представником якого він був.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, суд частково задовольняє первісний позов та відмовляє у задоволенні зустрічного з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України закріплено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом достовірно встановлено, що 04 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений агентський договір № 1 на здійснення дій щодо придбання обєкта нерухомого майна.

Відповідно до п.1.1 укладеного договору ОСОБА_2 (ОСОБА_3) доручив ОСОБА_1 (Агенту) здійснювати дії щодо пошуку та сприяння у придбанні відповідачем або його доручителем у третьої особи обєкта нерухомого майна, який необхідний був відповідачеві.

Також позивач зобовязаний був сприяти відповідачу в оформленні необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу обєкта нерухомого майна і забезпечити юридичний супровід даного договору.

Позивачем були у повному обсязі виконані умови договору та його зобовязання, і відповідачу ОСОБА_2 знайдено обєкт нерухомого майна, а саме будівлю навчального корпусу загальною площею 1 332,70 кв. м. по майдану Путятинському, 4 у м. Житомирі, підготовлено усі необхідні документи, здійснено юридичний супровід, що стало наслідком укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта нерухомого майна, де представником покупця був відповідач ОСОБА_2 Це підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2014, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 і зареєстровано за № 2461 (т.1 а. с. 9-10).

За фактом надання агентських послуг за договором 04.08.2014 між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був підписаний акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) за агентським договором. Згідно вказаного акту ОСОБА_2 підтвердив, що Агентом ОСОБА_1 виконано роботи (надано послуги) щодо пошуку та сприяння укладення договору купівлі-продажу про придбання Доручителем ОСОБА_3 ОСОБА_2 ТОВ Сітібілдком обєкта нерухомого майна - будівлі навчального корпусу загальною площею 1 332, 70 кв. м. по майдану Путятинському, 4 у м. Житомирі, здійснено сприяння позивачем у оформленні необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу вказаного обєкта нерухомого майна та забезпечено юридичний супровід даного договору.

ОСОБА_2 підтвердив власним підписом в акті приймання виконаних робіт від 04.08.2014, що придбаний обєкт нерухомого майно відповідає параметрам, вказаним у пункті 1.1 Агентського Договору, позивачем виконані роботи у повному обсязі, претензій і зауважень ОСОБА_2 до ОСОБА_1 не має.

У звязку з цим ОСОБА_2 зобовязався сплатити позивачу обумовлену Агентським Договором від 04.08.2014 винагороду в сумі 3 348 000,00 грн. (т.1 а. с. 8).

Місце та порядок проведення розрахунку з позивачем відповідач ОСОБА_2 визначив наступним чином: ОСОБА_2 (ОСОБА_3) підтверджує, що сума в розмірі 3 348 800,00 грн. знаходиться в індивідуальному сейфі відповідача ПАТ УкрСиббанк, у його відділенні № 580 по вул. В. Бердичівська, 48 у м. Житомирі, згідно договору від 21.07.2014 ОСОБА_2 передає ОСОБА_1 ключі від вказаного банківського сейфу та зобовязується видати довіреність на право користування цим сейфом. Після видачі довіреності ОСОБА_2 підтверджує, що не має права самостійно користуватися вищевказаним банківським сейфом.

На виконання зобовязання, передбаченого ч.4 акту прийняття виконаних робіт від 04.08.2014, ОСОБА_2 04 серпня 2014 року видав ОСОБА_1 довіреність, якою надав йому повноваження користуватися індивідуальним банківським сейфом на підставі договору № 301 майнового найму, що знаходився у відділенні № 580 відповідача ПАТ УкрСиббанк по вул. В. Бердичівська, 48 у м. Житомирі. Довіреність була видана строком на 1 рік, за умови, якщо вона не буде скасована відповідно до вимог цивільного законодавства України (т. 1 а. с. 8).

Всупереч договору та погодженому порядку розрахунку ОСОБА_2 05 серпня 2014 року подав до відділення № 580 ПАТ УкрСиббанк у м. Житомирі заяву, якою відкликав повноваження позивача за довіреністю у доступі до індивідуального сейфу у банківському відділені. Того ж дня, 05.08.2014 ОСОБА_1 прийшов до відділення банку, щоб отримати обумовлені Агентським Договором та актом приймання виконаних робіт кошти із сейфу, проте не зміг їх забрати. Позивач не був допущений працівниками ПАТ УкрСиббанк та ОСОБА_2 до вказаного сейфа через відкликання останнім повноважень позивача на користування індивідуальним банківським сейфом № 48 шляхом подачі заяви від 05.08.2014, адресованої начальнику відділення ПАТ УкрСиббанк у місті Житомирі (а. с. 11-12).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 не отримав обумовлену Агентським Договором № 1 від 04.07.2014 та актом прийняття виконаних них робіт від 04.08.2014 винагороду за надані ним послуги з вини відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оп

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Всупереч зазначеним правовим нормам, відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе договірні зобовязання і не здійснив розрахунок з позивачем за отримані від нього послуги. Ці обставини підтверджуються Агентським Договором № 1 від 04.07.2014, актом приймання виконаних робіт від 04.08.2014, довіреністю від 04.08.2014., виданою на імя ОСОБА_1 на користування банківським індивідуальним сейфом, договором купівлі-продажу нерухомого майна від 04.08.2014 та заявою ОСОБА_2 від 05.08.2014, якою він, всупереч умов договору та акту приймання виконаних робіт, відкликав повноваження позивача на користування індивідуальним банківським сейфом, що унеможливило отримання останнім винагороди в розмірі 3 348 000,00 грн. за надані ним послуги.

Також, суд встановив на підставі достовірних доказів, що відповідач ОСОБА_2 умисно вчинив відносно позивача дії, які містять ознаки шахрайства, оскільки без встановленого порядку скасування або відкликання нотаріально посвідченої довіреності, обмежив доступ ОСОБА_1 до індивідуального банківського сейфу лише на підставі заяви, не довівши до відома банку про наявність у позивача прав на користування сейфом на підставі діючої станом на 04.08.2014 довіреності.

Факт вчинення шахрайства підтверджений самим відповідачем, який у п.4 акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014 зазначив, що у разі самостійного користування ним індивідуальним банківським сейфом або відкликання виданої позивачеві довіреності, він підтверджує, що вчинив шахрайство по відношенню до ОСОБА_1, у звязку з такими діями зобовязується сплатити штраф в сумі 3 000 000 (три мільйони) грн. 00 грн.

Отже, суд приходить до висновку, що права позивача були порушені діями відповідача ОСОБА_2, який не виконав договірні зобовязання в частині проведення розрахунку за отримані послуги, у звязку з чим, порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 3 348 000,00 грн.

Щодо вимоги про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ПАТ УкрСиббанк в особі відділення у м. Житомирі № 580 штрафу в розмірі 3 000 000,00 грн., то вона підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1 ст.510 ЦК України закріплено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ст.511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи.

Проаналізувавши встановлені обставини в системному звязку із зазначеним нормами суд встановив, що сторонами Агентського Договору від 04.07.2014 були позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

Після виконання договору та підписання акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014, позивач набув статусу кредитора, а відповідач статус боржника. У договорі від 04.07.2014 не вказано, що ПАТ УкрСиббанк чи його відділення також є стороною договору.

Крім цього, обовязок зі сплати штрафу у разі невиконання умов Агентського Договору від 04.07.2014, покладено на замовника послуг, тобто на відповідача ОСОБА_2, про що вказано в останньому реченні п.4 акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014, у якому відповідач особисто розписався.

Позивачем не доведено належними доказами, що відповідач ПАТ УкрСиббанк в особі відділення у м. Житомирі № 580, допустив порушення його прав і має нести за це цивільно-правову відповідальність. Предметом позову є спірні правовідносини, що виникли з Агентського Договору, сторонами якого є виключно ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Отже, відповідач ПАТ УкрСиббанк в особі відділення у м. Житомирі № 580, не несе відповідальності за договірними зобовязаннями перед позивачем, а отже вимога про стягнення штрафу ПАТ УкрСиббанк не підлягає задоволенню. Відповідно до умов договору вказаний штраф підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2

З урахуванням встановлених обставин та правовідносин, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає безпідставним посилання позивача за зустрічним позовом, на те, що стороною агентського договору був не ОСОБА_2, а ТОВ «Сітібілдком».

Так, в преамбулі агентського договору № 1 чітко зазначено, що він укладався між фізичною особою ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_2 В даному договорі не було зазначено, що його сторони - це ТОВ "Сітібілдком" в особі ОСОБА_2, який діє від імені даного підприємства та відсутні посилання на відповідну довіреність, яка б давала право ОСОБА_2 укладати агентський договір від імені ТОВ "Сітібілдком" чи іншого Доручителя (а. с. 7).

Крім цього, пункт 1.4. спірного договору передбачає, що за надані послуги виключно ОСОБА_3 (ОСОБА_2М.) зобов'язаний сплатити Агентові (ОСОБА_1О.) винагороду в сумі, яка вказується в акті приймання виконаних робіт. Пунктом 2.1 агентського договору також визначено, що саме ОСОБА_3, а не інша особа, зокрема, ТОВ "Сітібілдком", зобов'язується сплатити Агентові винагороду, встановлену п.1.4. цього Договору.

У п.2.3 договору вказано, що Агент залишається відповідальним саме перед ОСОБА_3, а не перед іншою особою чи Доручителем ОСОБА_3.

Частиною 4 акту приймання виконаних робіт від 04.08.2014 чітко зазначено та підписано ОСОБА_2, що розмір винагороди встановлений Сторонами (Агент та ОСОБА_3, а не ТОВ "Сітібілдком") в сумі 3 348 000,00 грн., яка сплачується саме ОСОБА_3 (ОСОБА_2 М.), а не ТОВ "Сітібілдком".

Користувачем банківського сейфу також зазначено у договорі фізичну особу ОСОБА_2, а не представника ТОВ "Сітібілдком". ОСОБА_3 ОСОБА_2, а не ТОВ "Сітібілдком" чи його інші уповноважені особи, видавав позивачу довіреність від 04.08.2014 на користування банківським сейфом, з якого він повинен був отримати свою винагороду.

Саме ОСОБА_2, як ОСОБА_3, визнав та підписався під тим, що уразі порушення ним умов розрахунку, він підтверджує, що вчинив відносно ОСОБА_1 шахрайство, а також зобов'язується сплатити на його користь, у зв'язку з цим, штраф в сумі 3 000 000,00 грн.

Також, суд вважає недоведеною обставину помилки ОСОБА_2 щодо суті на наслідків договору.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 за № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Так, послідовність дій ОСОБА_2, а саме укладення договору, підписання акту приймання виконаних робіт, де сторонами заначений він та ОСОБА_1, відкриття індивідуального сейфу в банку, надання довіреності позивачу на користування банківським сейфом, укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна 04.08.2017, в якому він виступив представником покупця. А також, подання заяви про відкликання повноважень ОСОБА_1 на доступ до сейфу, свідчать про усвідомлення відповідачем природи укладеного ним агентського договору (суті та наслідків) та бажання укласти саме такий договір та на таких умовах. Більш того, виключення можливості скористатися індивідуальним сейфом шляхом подання відповідної заяви, де за умовами договору повинні були знаходитись кошти в рахунок оплати за надані послуги, свідчить про прямий умисел ОСОБА_2 уникнути від оплати послуг за договором.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про безпідставність вимог ОСОБА_2 за зустрічним договором, у звязку з чим відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 6 890 гривень.

Керуючись ст.ст.11, 15, 16, 509-511, 526, 629, 901, 903, 203, 215 ЦК України та ст.ст.3, 10, 11, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги за агентським договором № 1 від 04 липня 2014 року в сумі 3 348 800 (три мільйони триста сорок вісім тисяч вісімсот) грн. 00 грн., штраф за порушення умов договору в сумі 3 000 000 (три мільйони) грн. 00 грн. та 6 890 грн. судових витрат, а всього 6 355 690 (шість мільйонів триста пятдесят пять тисяч шістсот девяносто) гривень.

У задоволенні позову в частині вимог до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відмовити за безпідставністю.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Сітібілдком» про визнання правочину недійсним - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський