Справа № 444/2664/17
Провадження № 2/444/1235/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Будзан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2002 року уклав договір купівлі-продажу будинку рибака пл. 7,8 кв.м., та гідроспоруди., що знаходяться за адресою: Львівська область Жовківський район, с. Воля Гамелецька. по вул. Озерній, 6. Сплатив Продавцеві обумовлену у договорі суму коштів.

Зазначає, що з 2003 року використовує дану земельну ділянку на що оформив договір оренди земель водного фонду. Через необізнаність у законодавстві позивач не здійснював державної реєстрації права власності на майно. На сьогоднішній день це зробити не можливо через те, що угода не є нотаріально посвідчена, а попередній власник у якого купив будівлі припинив свою господарську діяльність.

Крім цього зазначає, що з 2002 року у нікого до позивача не виникало жодних претензій, щодо володіння згаданим майном.

Вказує, що згідно ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальницька давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальницькою давністю на нерухоме майно, траспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

У зв»язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог не заперечив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку напувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

У пункті 13 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зазначається наступне: Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15. 16 ЦК. а також частини четвертої етапі 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Пунктом 11 цієї Постанови передбачено, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2002 року позивач ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу будинку рибака пл. 7,8 кв.м., та гідроспоруди., що знаходяться за адресою: Львівська область Жовківський район, с. Воля Гамелецька. по вул. Озерній, 6. Сплатив Продавцеві обумовлену у договорі суму коштів.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК України, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Таким чином судом встановлено, що з 2003 року позивач використовує дану земельну ділянку на що оформив договір оренди земель водного фонду, однак через необізнаність у законодавстві позивач не здійснював державної реєстрації права власності на майно. На сьогоднішній день це зробити не можливо через те, що угода не є нотаріально посвідчена, а попередній власник у якого купив будівлі припинив свою господарську діяльність.

Окрім цього судом встановлено, що позивач протягом більше 10-ти років відкрито та безперервно володіє будинком рибака пл. 7,8 кв.м., та гідроспорудами, що знаходяться за адресою: Львівська область Жовківський район, с. Воля Гамелецька. по вул. Озерній, 6, а відтак може набути право власності на це майно за набувальною давністю.

За таких обставин суд прийшов до переконання що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10,11,57,60,88,208,209 ч.3,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, а саме будинок рибака «літ.К-1» площею 7,8 кв. м., що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, на території Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на гідротехнічні споруди ставкового господарства загальною площею 1,1916 га. за межами с.Воля-Гомулецька Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області ( греблі - 2шт., дамби-2 шт.),

Визнати за ОСОБА_1,право власності на гідротехнічні споруди ставкового господарства загальною площею 9,9620 га. за межами с.Воля-Гомулецька Грядівської сільської ради Жовківського району Львівської області ( греблі - 14 шт., дамби-14 шт.),

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.