Справа № 456/3296/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 22-ц/783/5696/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийбудінвест» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюб» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийбудінвест», з участю третьої особи приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4, про визнання недійсним інвестиційного договору,-

встановила:

Позивач ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» в жовтні 2016 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 «Стрийбудінвест», з участю третьої особи приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4, про визнання недійсним інвестиційного договору, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати недійсним договір та встановити двосторонню реституцію повернення сторін до попереднього стану (а.с. 68-74).

Вимоги огрунтовані тим, що між ОСОБА_5 «Кінолюб», ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» 11.02.2016р. укладено Інвестиційний договір, посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований у реєстрі за № 105. Даний договір товариством укладено помилково, оскільки товариство мало намір укласти такий договір з ОСОБА_5 «Стрийбуд», яке має в регіоні якісно позитивну репутацію забудовника, володіє усіма необхідними документами, персоналом, спецтехнікою, технологіями, а не з ОСОБА_5 «Стрийбудінвест», яке утворене за два дні до підписання договору, при цьому представниками даних товариств були одні й ті ж особи, які проводили переговори від імені ОСОБА_5 «Стрийбуд» - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Проект даного договору готував та адресував позивачу на електронну пошту ОСОБА_6 за сприяння ОСОБА_7

ОСОБА_6 постійно наголошував, що його батько ОСОБА_8, колишній власник БМФ «Стрийбуд», будував цей кінотеатр, а він буде його реконструювати.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не були представниками ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» і не були уповноважені на проведення переговорів. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наголошували на тому, що представляють інтереси ОСОБА_5 «Стрийбуд», при цьому була організована зустріч з теперішнім директором (співвласником) БМФ «Стрийбуд» ОСОБА_9 щодо обговорення істотних умов, які мали б знайти відображення у майбутньому інвестиційному договорі.

Відповідно до пункту 1 протоколу № 2 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюб» від 05 лютого 2016р. заслухано учасника ОСОБА_10, яка доповідала присутнім про наявність переговорного процесу та укладення попередньої домовленості з керівництвом БМФ «Стрийбуд» щодо можливості спільної реалізації інвестиційного проекту реконструкції будівлі під багатофункційний торгівельно-розважальний комплекс. Отже дійсна спрямованість волі позивача, як співвласника майнового комплексу кінотеатру ім. Хмельницького, була на укладення інвестиційного договору з партнером БМФ «Стрийбуд», а не з ОСОБА_5 «Стрийбудінвест».

Фірма ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» створена за три дні до укладення Інвестиційного договору та не володіє ліцензією на будівництво, власним статутним капіталом, обіговими коштами, будівельним обладнанням, спецтехнікою, навченим персоналом для належного виконання Інвестиційного договору. ОСОБА_11 є ЄДРЮО ФОП ОСОБА_12, відповідно до статуту ОСОБА_5 «Стрийбудінвест», є особою яка одноосібно має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори. Позивач не вів жодних переговорів з ОСОБА_12 та учасниками ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» на предмет укладення з ними інвестиційного договору, тому покликаючись на вимоги ч. 1ст. 202, ч. 3 ст. 203, та ст. 229 ЦК України, а саме, що у випадку коли особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин є не дійсним.

Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним Інвестиційний договір про реконструкцію будівлі від 11.02.2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кінолюб», ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стрийбудінвест», який посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 105, який вчинено під впливом помилки.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінолюб» про винесення окремої ухвали про порушення приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4 вимог законодавства України при посвідченні Інвестиційного договору про реконструкцію будівлі від 11.02.2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кінолюб», ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стрийбудінвест» відмовлено.

Встановлено двосторонню реституцію повернення сторін до первісного стану у відповідності до вимог ст. 216 ЦК України.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_5 «Стрийбудінвест», вважає рішення таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, висновок суду про подібність назв відповідача ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» та ПАТ «Будівельно монтажна фірма «Стрийбуд», зроблений без відсутності будь-якого дослідження та необхідної для цього психологічної або лінгвістичної експертизи.

Крім цього, не відповідає фактичним обставинам справи твердження позивача про відсутність будь яких домовленостей між ним та директором відповідача ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» ОСОБА_12 стосовно предмету Інвестиційного договору.

Про наведене свідчать довіреності від 11.02.2016 року (як безоплатні договори доручення) посвідчені приватним нотаріусом ОСОБА_13, зареєстровані в реєстрі за № 106 та № 109 про представництво інтересів позивача ОСОБА_5 «Кінолюб» - ОСОБА_12 та ОСОБА_7 щодо виконання інвестиційного проекту реконструкції будівлі.

Таким чином, крім укладення інвестиційного договору мало місце ще й укладення договору доручення, який безпосередньо пов'язаний із предметом Інвестиційного договору, що також спростовує доводи позивача про відсутність перемовин останнього з ОСОБА_12 Зазначений факт не спростовується позивачем.

Також, на момент укладення договору керівник позивача знаходився разом із директором ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» ОСОБА_12 та бачив, що остання підписує договір від імені фірми інвестора.

Звертає увагу на те, що необхідний обсяг дієздатності відповідач ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» на дату укладення спірного договору мав та жодних порушень вимог закону в момент укладення договору не відбувалось.

ОСОБА_11 протоколу № 2 Загальних зборів учасників ОСОБА_5 «Кінолюб» від 05.02.2016 року міститься загальна згода товариства на передачу належного йому обєкту під реконструкцію на інвестиційних засадах.

Крім цього, на думку апелянта помилка, яка мала місце згідно пояснень представника позивача та полягала не у природі самого договору, прав та обовязків які ним встановлювались, а стосувалась вибору контрагента, не носить істотного характеру, тому не може слугувати підставою для визнання договору недійсним.

Покликаючись на інші судові рішення за участю позивача ОСОБА_5 «Кінолюб» зазначає, що позивач свідомо укладав спірний договір та відстоював таку позицію у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 «Кінолюб», ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» про усунення порушень прав споживача, визнання несправедливими та недійсними умов інвестиційного договору.

Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2017 рокута ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 «Кінолюб» відмовити. Судові витрати покласти на позивача.

Представник позивача ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечили, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача ОСОБА_5 Стрийбудінвест» будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 276), в судове засідання апеляційної інстанції не прибув, не повідомив суд про причину неявки.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_4викликалася в судове засідання та не з»явилася, повідомлення про вручення поштового відправлення повернулось в суд за закінченням терміну зберігання (а.с. 279).

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з»явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 на заперечення доводів скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи із такого.

ОСОБА_11 із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

ОСОБА_11 із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Звертаючись з позовними вимогами позивач ОСОБА_5 «Кінолюб» покликався на те, що під час укладення спірного договору мала місце помилка в частині сприйняття суб»єкта (сторони договору), тобто неправильне сприйняття стороною фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, крім цього жодних переговорів з ОСОБА_12 та учасниками ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» на предмет укладення з ними інвестиційного договору позивач не проводив, тому враховуючи вимоги ч. 1ст. 202, ч. 3 ст. 203, та ст. 229 ЦК України, вважали, що такий правочин є недійсним, оскільки особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, і такі не надано суду відповідачами, які б свідчили про проведення відповідних переговорів щодо умов спірного Інвестиційного договору до його підписання між сторони цього договору ОСОБА_5 «Кінолюб» та представником ОСОБА_5 «Стрийбудінвест».

Про відсутність таких переговорів свідчить також те, що ОСОБА_5 «Стрийбудінвест», згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстроване 08.02.2016 р., тобто за три дні до укладення оспорюваного Інвестиційного договору, що фізично виключає участь представника ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» у переговорах та підготовці проекту договору, оскільки в цей час такої юридичної особи не існувало.

Більше того, ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» зареєстроване 08.02.2016р. через три дні після загальних зборів ОСОБА_5 «Кінолюб» та за три дні до укладення інвестиційного договору 11.02.2016 р.

Крім цього, рішенням загальних зборів учасників ОСОБА_5 «Кінолюб», на яких учасники вирішили питання участі ОСОБА_5 «Кінолюб» у спільній реалізації інвестиційного проекту по реконструкції кінотеатру саме з ОСОБА_5 «Стрийбуд», підтверджує обґрунтування позивача про намір укласти договір із підприємством, що має назву «Стрийбуд».

Відтак, суд дійшов висновку про підставність тверджень позивача про допущення помилки при укладенні оспорюваного договору, оскільки обставини наведені позивачем, досліджені та перевірені у судовому засіданні, знайшли своє підтвердження а саме: подібна назва товариств «Стрийбуд» та «Стрийбудінвест»; проведення попередніх переговорів з особою, яка працює у БМФ «Стрийбуд»; одинакові прізвища учасників та працівників товариств «Лобойко»; історія діяльності ПАТ БМФ «Стрийбуд», що здійснює свою діяльність з 30.11.1995р.; проведення переговорів у службовому приміщенні БМФ «Стрийбуд»; ведення переговорів з особою, що не є представником сторони договору в час, коли не існувало юридичної особи, що є стороною договору, - є такими, що вказують на те, що позивач при укладенні оспорюваного договору помилився щодо укладення договору із субєктом правочину, що має істотне значення щодо подальшого виконання даного договору та реалізації наслідків виконання договору, оскільки він є співвласником будівлі.

Суд відмовив у постановленні окремої ухвали з приводу порушень чинного законодавства допущених, на думку позивача, приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_4, оскільки суд беззаперечно встановив, що ніхто сторонам договору не чинив перешкоди в ознайомленні, підписанні спірного договору, що підтвердила свідок ОСОБА_10, повноваження сторін договору в частині їх правоздатності та дієздатності нотаріусом були перевірені.

Виходячи з наявних матеріалів справи, вимог закону та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується із оскаржуваним рішенням враховуючи таке.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

В силу ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

11.02.2016 р. між ОСОБА_5 «Кінолюб», від імені якого на підставі статуту діяв директор ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 «Стрийбудінвест», від імені якого на підставі статуту діє директор ОСОБА_12, укладено Інвестиційний договір, який посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 105.

Договором встановлюються правовідносини, засади співробітництва та правила взаємодії Сторін в процесі реалізації Проекту (інвестиційного проекту як сукупності намірів, практичних дій та інвестиційних вкладень сторін щодо реконструкції обєкта (будівлі, яка знаходиться за адресою по вул. Б.Хмельницького, 4 у м.Стрию, і належить замовникам на праві спільної часткової власності) з метою спорудження сучасного торгово-розважального центру), а також порядок розподілу між Сторонами окремих приміщень ТРЦ після його введення в експлуатацію (а.с. 5-10).

ОСОБА_11 актів передавання-приймання (делегування) прав та обовязків (функцій) замовника будівництва від 11.02.2016 р., ОСОБА_5 «Кінолюб» та ОСОБА_3 передали, а ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» прийняв права та обовязки (функцій) Замовника проекту будівництва реконструкції 76/100 частин та 24/100 частин будівлі відповідно, яка знаходиться за адресою по вул. Б.Хмельницького, 4 у м. Стрию.

Вищенаведені акти передавання-приймання (делегування) прав та обовязків (функцій) замовника будівництва від 11.02.2016 р., згідно із умовами п. 3.1, 4.5.1 Інвестиційного договору повинні були бути нотаріально посвідчені, однак в цій частині умови договору дотримані не були.

Зазначені обставини встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 28.11.2016 р. По справі за позовом ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» до ОСОБА_5 «Кінолюб» та ОСОБА_5 «Боревітер», яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 11.04.2017 року.

Більше того, господарським судом встановлено, що акти передавання-приймання будівлі під реконструкцію від 11.02.2016 р. (додатки до Інвестиційного договору) не підписані ОСОБА_3 та не містять підпису та печатки ОСОБА_5 «Кінолюб».

ОСОБА_11 із частиною 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, обставини встановлені рішенням Господарського суду Львівської області від 28.11.2016 р, а не їх правова оцінка мають значення для розгляду даної справи та носять преюдиційний характер.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» до ОСОБА_5 «Кінолюб», ОСОБА_5 «Боревітер» про визнання договору недійсним, господарський суд виходив з того, що

додаток № 1 до Інвестиційного договору, який відповідно до умов пункту 4.5.1 Інвестиційного договору підлягав нотаріальному посвідченню, через відсутність нотаріального посвідчення є неукладеним, відтак як юридичний факт, не відбувся та прийшов висновку про те, що і сам Інвестиційний договір не породжує для його сторін цивільних прав та обовязків, на досягнення яких було спрямовано їх волевиявлення при його оформленні.

В свою чергу, під час розгляду справи встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» зареєстроване 08.02.2016 р. Директором товариства обрано ОСОБА_12 Учасниками товариства відповідно до Статуту є «ОСОБА_1 холдинг», ОСОБА_14 та ОСОБА_15.

В свою чергу, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «БМФ Стрийбуд» зареєстроване 30.11.1995р. власником товариства є ОСОБА_16, особи які уповноважені представляти юридичну особу без довіреності - ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_5 «Кінолюб» зареєстроване 05.07.2005р. Директором товариства обрано ОСОБА_10

ОСОБА_11 протоколу № 2 загальних зборів Учасників ОСОБА_5 «Кінолюб» від 05.02.2016р., учасники вирішили питання перо участь Товариства у реалізації проекту реконструкції будівлі із керівництвом ОСОБА_5 «Стрийбуд» та надали директорові товариства ОСОБА_10 повноваження укладати відповідний договір з інвестором-генпідрядником від імені товариства, передання йому обєкта під реконструкцію та надання останньому повноважень, передбачених інвестиційним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

ОСОБА_11 із ст. 215 ЦК України недійсним є той правочин, що не відповідає вимогам закону, а саме вимогам ст. 203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ст. 203 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

ОСОБА_11 із роз'ясненнями, викладеними у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст. 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Частиною 1 ст. 229 ЦК України встановлено, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Ураховуючи викладене, особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку, - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, і що ця помилка дійсно була і має істотне значення.

Як зазначено вище, оспорюваний Інвестиційний договір про реконструкцію будівлі від 11.02.2016р. укладений на виконання протоколу № 2 загальних зборів учасників ОСОБА_5 «Кінолюб» від 05.02.2016р., згідно якого прийнято рішення щодо участі товариства в реалізації проекту з ОСОБА_5 «Стрийбуд», що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_10

Наведене підтверджує про намір укласти договір із підприємством, що має назву «Стрийбуд».

В свою чергу, ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» зареєстроване 08.02.2016 р., тобто через три дні після загальних зборів ОСОБА_5 «Кінолюб», доказів які б свідчили про проведення відповідних переговорів щодо умов спірного Інвестиційного договору до його підписання між сторонами цього договору ОСОБА_5 «Кінолюб» та представником ОСОБА_5 «Стрийбудінвест», суду не надано.

Крім цього, колегія суддів погоджується з констатацією місцевим судом факту реєстрації ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» 08.02.2016р., тобто за три дні до укладення оспорюваного Інвестиційного договору, що фізично виключає участь представника ОСОБА_5 «Стрийбудінвест» у переговорах та підготовці проекту договору, окільки в цей час такої юридичної особи не існувало.

Позовна заява містить посилання, що враховано судом першої інстанції, на те, що позивач помилявся щодо природи спірного договору, а саме в сприйнятті субєкта договору через схожі назви товариств, проведення попередніх переговорів з особою, яка працює у БМФ «Стрийбуд», історії діяльності ПАТ БМФ «Стрийбуд», що здійснює свою діяльність з 30.11.1995р., проведення переговорів у службовому приміщенні БМФ «Стрийбуд», що має істотне значення щодо подальшого виконання даного договору та реалізації наслідків виконання договору, тому відповідні висновки місцевого суду є обґрунтовані, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Щодо розвязання проблеми розмежування випадків застосування двохсторонньої реституції як наслідку недійсності правочину та витребування майна від добросовісного набувача як способу захисту прав власника, порушених незаконним відчуженням цього майна, Верховний Суд України надав відповідні розяснення у постанові Пленуму від 6.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

У п.10 цієї постанови зазначено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст.216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У звязку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції, може бути предявлена тільки стороні недійсного правочину. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрийбудінвест» залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2017 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_17