АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 678/405/16-ц
Провадження № 22-ц/792/940/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Пастощука М.М., Талалай О.І.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за апеляційною скаргою Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року,

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області (далі - Відділ освіти) про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_1 зазначила, що з 1 вересня 1994 року вона працювала на посаді директора Козачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Наказом Відділу освіти № 243-к від 31 жовтня 2016 року її звільнено з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці. Це звільнення є незаконним, оскільки реорганізація школи не спричинила зміну в організації виробництва та праці, а позивачку як депутата Летичівської районної ради звільнено з роботи без відповідного письмового повідомлення цієї ради про таке звільнення.

Отже ОСОБА_1 просила суд скасувати наказ Відділу освіти № 243-к від 31 жовтня 2016 року, поновити її на посаді директора Козачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів і стягнути з Відділу освіти на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1 листопада 2016 року та по день поновлення на роботі.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року позов задоволено. Скасовано наказ Відділу освіти від 31 жовтня 2016 року № 243-к «Про звільнення». Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Козачківської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів Летичівської селищної ради. Стягнуто з Відділу освіти на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 1 листопада 2016 року до 20 березня 2017 року в сумі 26 429 грн 59 коп. без утримання податків та інших обов'язкових платежів. Допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 проведено відповідачем з порушенням вимог закону, тому позивачка має бути поновлена на роботі, а з Відділу освіти на її користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі Відділ освіти просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Представник Відділу освіти, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до апеляційного суду не з'явився.

Повідомлені представником Відділу освіти Стецьковою-Бондар Л.Ф. причини неявки у судове засідання (зайнятість в іншій справі) не є поважними, тому в силу ст.ст.169, 304, 305 ЦПК України апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що з 1 вересня 1994 року ОСОБА_1 працювала на посаді директора Козачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів.

ОСОБА_1 є депутатом Летичівської районної ради Хмельницької області сьомого скликання.

Рішенням Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області від 26 липня 2016 року № 4 припинено Козачківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів шляхом її приєднання до Летичівського навчально-виховного комплексу № 1 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів».

26 серпня 2016 року Відділ освіти видав наказ № 93 «Про зміну істотних умов праці», яким попереджено про зміну умов оплати праці з 30 серпня 2016 року вчителів 5-11 класів Козачківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів у зв'язку з відсутністю повної ставки згідно штатного розпису або педагогічного навантаження за два місяця.

30 серпня 2016 року ОСОБА_1 було попереджено про зміну істотних умов праці. Одночасно відповідач запропонував їй іншу роботу на посаді вчителя математики (9 годин викладання) на період перебування працівника у відпустці по догляду за дитиною. Від цієї роботи ОСОБА_1 відмовилася.

Наказом Відділу освіти від 31 жовтня 2016 року № 243-к ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці.

В силу ч.ч. 3, 4 ст. 32 КЗпП України у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП при відмові працівника від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці може бути визнане обґрунтованим, якщо зміна істотних умов праці при провадженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою викликана змінами в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо).

Таким чином, зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки в тому випадку, якщо буде доведена наявність змін в організації виробництва праці.

Зміна істотних умов праці, передбачена ч. 3 ст. 32 КЗпП України, за своїм змістом не тотожна звільненню у зв'язку із зміною організації виробництва і праці, скороченням чисельності або штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу, оскільки передбачає продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, але за новими умовами праці.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 23 березня 2016 року (справа № 6-2748цс15), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами при застосуванні вказаних норм права.

Докази у справі достовірно вказують на те, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, реорганізація навчальних закладів, унаслідок якої припинено Козачківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів. У свою чергу, це потягло за собою зміну штатів і скорочення посади директора вказаної школи, яку обіймала ОСОБА_1

ОСОБА_1 не могла продовжити роботу за тією ж посадою, тому зміна істотних умов праці, передбачена ч. 3 ст. 32 КЗпП України, не відбулася, отже, Відділ освіти не вправі був звільняти позивачку на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Натомість, відповідач завуалював вивільнення ОСОБА_1 іншою підставою припинення трудового договору сторін.

Окрім того, всупереч вимог ч. 3 ст. 33 Закону України від 11 липня 2002 року № 93-ІV «Про статус депутатів місцевих рад» Відділ освіти не повідомив Летичівську районну раду Хмельницької області про звільнення ОСОБА_1, хоча вказана норма не встановлює неможливість звільнення депутата без згоди відповідної місцевої ради.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно керувався тим, що звільнення ОСОБА_1 проведено відповідачем з порушенням вимог закону, тому позивачка має бути поновлена на роботі, а з Відділу освіти на її користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Розмір втраченого ОСОБА_1 заробітку визначений судом згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Посилання Відділу освіти на законність звільнення ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам справи.

Не спростовують висновків суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділу освіти, молоді та спорту Летичівської селищної ради Хмельницької області відхилити.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/ М.М. Пастощук

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Ходоровський І.Б.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 54