ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1628/16-ц
Провадження 6/483/24/2017
У Х В А Л А

Іменем України

29 травня 2017 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Чаус Л.В.,

при секретарі Шилінскас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон особи, яка має невиконані зобовязання,

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2017 року до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло подання головного державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржниці ОСОБА_2 до виконання нею зобовязань за виконавчим документом. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що на виконанні відділу ДВС перебуває виконавчий лист, виданий Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 145344 грн. 91 коп. У ході примусового виконання вказаного виконавчого документу боржником судове рішення не виконується.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного.

Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області 11 січня 2017 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 145344 грн. 91 коп. в рахунок відшкодування боргу за письмовою розпискою.

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження, 20 січня 2017 року державним виконавцем відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрито виконавче провадження № 532558404 з виконання вказаного вище виконавчого листа. При цьому, підтверджень про отримання копії вказаної постанови боржником суду не надано.

В ході проведення виконавчих дій, у звязку із невиконанням в добровільному порядку боржником судового рішення, державним виконавцем встановлено, що за ОСОБА_2 не зареєстровано майна, на яке можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Відповідно до ст. ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України і може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом. Це право віднесено до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують її соціальне буття, і в силу приписів ч. 3 ст. 269 ЦК України фізична особа не може бути позбавлена цих прав.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року ( в редакції від 05 грудня 2013 року). Стаття 6 цього Закону передбачає, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого лише факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Тобто, у відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України державний виконавець зобовязаний довести не лише факт наявності невиконаного зобовязання, а й факт свідомого ухилення боржника від його виконання коли він має змогу виконати зобовязання повністю або частково, але не робить цього без поважних причин.

Положеннями ч. 2 ст. 10 ЦПК України встановлено, зокрема, що наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Поняття «ухилення від виконання зобовязань» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості.

Разом із тим, у поданні не наведено жодного обєктивного доказу того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на неї зобовязань та в чому саме полягає таке ухилення, а лише містяться посилання на наявність боргових зобовязань.

Крім того, державний виконавець обмежився приєднанням до подання копії письмових пояснень матері ОСОБА_2 про те, що остання з 2013 року перебуває за кордоном, не надавши доказів того, що ним вчинялись будь-які дії, направлені на перевірку цієї інформації, встановлення фактичного місця знаходження боржника та проведення виконавчих дій у відповідності з законодавством України та міжнародними нормами.

Проаналізувавши наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обмеження боржниці ОСОБА_2 у здійсненні нею передбаченого ст. 33 Конституції України права на свободу пересування, вільного вибору місця проживання та права вільно залишати територію України, а тому вважає подання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області на протязі пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги на ухвалу, а у разі подання апеляційної скарги відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: