Справа № 524/7019/17
Провадження № 6/524/353/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2017 року м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Гладкої К.О.

розглянувши подання головного державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Кременчуцькому районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження, боржником по якому виступає ОСОБА_2. Боржником рішення суду не виконується, відомості про повне або часткове виконання зобовязання відсутні. Державним виконавцем були здійснені всі дії, передбачені ЗУ «Про виконавче провадження», спрямовані на примусове виконання рішення суду.

Посилаючись на вказані обставини, головний державний виконавець просив суд встановити боржнику ОСОБА_2, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

В судовому засіданні представник Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області, ОСОБА_3, подання головного державного виконавеця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1 підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Вислухавши пояснення представника Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, дослідивши матеріали подання, оцінивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням головного державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Відповідно до ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку не свідчить про ухилення його від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

На думку суду, подання головного державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області не містить доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_2 має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання, не виконавши зобовязання.

Крім того, суд не знаходить доказів, які б свідчили про доцільність обмеження виїзду за кордон боржника і що таке обмеження може призвести до належного виконання рішення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах подання відсутні будь-які обєктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник, ОСОБА_2, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють його виконання.

Таким чином, головним державним виконавцем не обґрунтовано та не доведено необхідності застосування до ОСОБА_2, такого заходу як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Кременчуцького районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.Д. Андрієць