Справа №345/1444/16-ц
Провадження № 2/345/29/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Сухарник І.І.

секретаря судового засідання Мостової Ю.З.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради Калуського району ІваноФранківської області та ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішень органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності, суд

встановив:

що ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання незаконним і скасування рішень органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на земельну ділянку та скасування запису про державну реєстрацію права власності мотивуючи позов тим, що 11.01.2014р. помер її чоловік ОСОБА_6 з яким вона перебувала у шлюбі з 09.02.1964р. Із часу перебування у шлюбі їм належало домогосподарство за адресою по вул. Луги, 64 в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області, головою якого був її чоловік ОСОБА_6, яке на даний час є обєктом спадкування за нею, як спадкоємицею першої черги за законом та дочкою ОСОБА_4 за заповітом. У 2008р. на дане домоволодіння проведено реєстрацію права власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.02.2008р. Також, у їхньому із чоловіком користуванні перебували земельні ділянки площею 1,32 га для ведення особистого сільського господарства та 0,15 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, які були відведені їм із чоловіком, як подружжю для господарювання та будівництва житлового будинку, що підтверджується відомостями із погосподарських книг ОСОБА_5 сільської ради. Рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 07.08.1997р. ОСОБА_4 виділено земельну ділянку площею 0,15 га в с. Завій по вул. Данила Галицького по сусідству із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд за рахунок присадибної ділянки чоловіка ОСОБА_6 Рішенням від 15.09.2015р. ОСОБА_5 сільська рада Калуського району вирішила надати ОСОБА_4 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Завій, по вул. Данила Галицького, Калуського району площею 0,15 га. Однак, дані рішення не оспорюються.

Цим же рішенням сільської ради від 15.09.2015р. ОСОБА_5 сільською радою надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району площею 0,3143 га.

Рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 27.11.2015р. надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості, призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району ІваноФранківської області по вул. Данила Галицького площею 0,3143 га та надання їй у приватну власність ОСОБА_4.

Відповідно, 15.12.2015р. за ОСОБА_4 було зареєстровано право приватної власності на дану земельну ділянку площею 0,3143 га кадастровий номер № :01:001:0250 на підставі Свідоцтва про право власності № 51359027 від 31.12.2015р., що підтверджується відомостями з інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57607464.

Вважає, що дану земельну ділянку ОСОБА_4 було надано сільською радою в порушення вимог чинного законодавства та Конституції України, ОСОБА_5 сільська рада вийшла за межі своїх повноважень, так як без її згоди, як законного землекористувача, без її участі у сесіях сільської ради, в односторонньому порядку прийняла дані незаконні рішення, якими порушені її права на вільне користування земельними ділянками, що належали їй із чоловіком на праві постійного користування та відповідно видала незаконне свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 0,3143 га На незаконності прийнятті сільською радою даних рішень наголошує на тому, що заяву про передачу в запас земель сільської ради земельної ділянки площею 0,3143 га вона не писала, як і не давала згоди на вилучення в неї даної земельної ділянки. Також, вважає, що при прийнятті даних рішень вона не була присутня і не були враховані всі обставини та спірні правовідносини між нею та ОСОБА_4 та не зазначено, де саме знаходиться земельна ділянка.

З наведених підстав ОСОБА_1 звернулася із позовом до суду про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради Калуського району від 15.09.2015р. про надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району ІваноФранківської області по вул. Данила Галицького площею 0,3143 га; про визнання незаконним і скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 27.11.2015р. про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району ІваноФранківської області по вул. Данила Галицького площею 0,3143 га та надання її у приватну власність ОСОБА_4; про визнання незаконним і скасування Свідоцтва про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3143 га № 51359027, видане 31.12.2015р. на імя ОСОБА_4, кадастровий номер № :01:001:0250, що зареєстрований в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю № 28; про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,3143 га, розташовану по вул. Данила Галицького в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області та стягнути судові витрати..

Від відповідачки ОСОБА_4 до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якій, не погоджуючись із зазначеним позовом зазначає, що 11.01.2014р. помер її батько ОСОБА_6 з яким вона проживала в житловому будинку по вул. Луги, 46 в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області. Твердження позивачки, що дане домоволодіння є обєктом спадкування не відповідає дійсності, оскільки рішенням Калуського міськрайонного суду від 12.04.2016р. за нею, як спадкоємицею за заповітом, було визнано 7/16 частин спадкового даного будинковолодіння, а за позивачкою 9/16 частин. Вважає, що жодні права позивачки на спірну земельну ділянку не порушені, оскільки із записів у погосподарських книгах ОСОБА_5 сільської ради слідує, що землекористувачем земельної ділянки площею 1,32 га був її батько ОСОБА_6, а не позивачка спільно із ним, що підтверджується листом ОСОБА_5 сільської ради № 42 від 22.02.2016р., адресований адвокату позивачки. Окрім того, у даному листі зазначено, що протягом десяти останніх років позивачці ОСОБА_1 у користування або у приватну власність земельні ділянки не надавалися. Також вважає, що посилання ОСОБА_1 про те, що вона не давала згоди та не писала заяви на вилучення у неї та передачу в запас земель сільської ради земельної ділянки площею 0,3143 га не заслуговують на увагу, оскільки законним землекористувачем земельної ділянки був саме її батько ОСОБА_6 і тому за заявою батька, рішеннями 13-ї сесії від 04.11.1997р. їй законно було передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,40 га та земельну ділянку площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарського виробництва. ОСОБА_8 спірна земельна ділянка знаходиться біля її земельної ділянки площею 0,15 га, яка була виділена під будівництво житлового будинку в урочищі «Хащі», що підтверджується листом ОСОБА_5 сільської ради № 70 від 25.03.2016р., іншої землі у неї немає ні в користуванні ні у приватній власності. Тому вважає, що оскаржувані рішення були прийняті в межах компетенції сільської ради, згідно чинного законодавства тому не суперечать вимогам ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. ст. 81, 116 Земельного кодексу України. З підстав наведеного просить у задоволенні позову відмовити.

В подальшому, доповнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 в мотивацію позову зазначає, що рішенням ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. ОСОБА_4 передано у постійне користування 0,40 га землі за заявою її батька ОСОБА_6, а також рішенням цієї ж сільської ради від 04.11.1997р. ОСОБА_4 передано земельну ділянку площею 0,32 га для ведення с/г виробництва. Вважає, що дане рішення лягло в основу виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку площею 0,3143 га і як наслідок стало підставою для видачі реєстрації права власності на дану земельну ділянку. Про незаконність зазначених рішень свідчить їх відсутність у документації ОСОБА_5 сільської ради за 1997р. та в архівному відділі Калуської РДА. Однак, предявлена відповідачкою ОСОБА_4 копія зазначеного рішення від 04.11.1997р., яке лягло в основу виникнення у неї права приватної власності на земельну ділянку розміром 0,3143 га. на сесії не приймалося. Оскільки ні відповідачка ні представник ОСОБА_5 сільської ради належно завіреної копії такого рішення не надали, а надане не містить підпису голови сільської ради та печатки на час його прийняття. У рішенні від 04.11.1997р. про розгляд заяви ОСОБА_6 «Про передачу землі у постійне користування дочці ОСОБА_9В.», яким вирішено передати у постійне користування 0,40 га землі не зазначено, яку саме земельну ділянку передати, її місце розташування та цільове призначення, що свідчить про незаконність даного рішення.

З наведених підстав ОСОБА_1 просить поновити їй строк звернення до суду із вищенаведеними доповненим позовним вимогами, як пропущений із поважних причин, визнати незаконним та скасувати рішення 13-ї сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність жителям сіл Завій та Грабівка» в частині розгляду заяви ОСОБА_9 про надання у приватну власність земельної ділянки 0,32 га для ведення сільськогосподарського виробництва; визнати незаконним і скасувати рішення 13-ї сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. «Про розгляд заяви ОСОБА_6 про передачу землі у постійне користування дочці ОСОБА_9 0,40 га землі».

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, вважають, що сільська рада незаконно прийняла оскаржувані рішення про виділення та надання у право приватної власності відповідачці ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,3143 га, оскільки вона, як землекористувач, не писала заяви та не давала згоди на вилучення із її земельної ділянки, якою вона користувалася із чоловіком у землі запасу сільської ради та надання її відповідачці. Також, вважають, що оскаржувані рішення сільської ради від 04.11.1997р. є незаконними, так як не приймалися на сесії сільської ради, оскільки не містять підпису голови сільської ради та печатки. З підстав наведених у позовній заяві та доповненнях до неї, просять позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила проти позовних вимог ОСОБА_1, оскільки оскаржувані рішення сесії сільської ради про виділення їй даної земельної ділянки та надання їй у право приватної власності є законними, так як законним землекористувачем земельної ділянки площею 1,32 га був її батько ОСОБА_6, тому ОСОБА_5 сільська рада в межах повноважень та на законних підставах прийняла рішення про надання їй земельної ділянки площею 0,3143 га для ведення особистого селянського господарства, оскільки це не потребувало згоди позивачки та її заяви. З підстав наведених у запереченні просить у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що сільська рада в межах повноважень приймала оскаржувані рішення, якими надала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,3143 га, оскільки дана земельна ділянка була надана із землі, якою законно користувався батько ОСОБА_4 ОСОБА_6, а не позивачка. Відповідно від ОСОБА_6 надійшла заява про виділення дочці земельної ділянки площею 0,40 га для ведення особистого селянського господарства і сільська рада відповідно розглянула цю заяву та задовольнила її, надавши дану земельну ділянку відповідачці ОСОБА_4 Вважає, що даний позов є безпідставний, тому просить у його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши доводи позивача, його представника, заперечення відповідача та представника відповідача, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно рішення Калуського міськрайонного суду від 12.04.2016р. за відповідачкою ОСОБА_4, як спадкоємицею за заповітом визнано 7/16 частин спадкового будинковолодіння за адресою по вул. Луги, 46 в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області, а за позивачкою 9/16 частин (а.с. 62-65).

Рішенням сесії ОСОБА_5 сільської ради Калуського району від 15.09.2015р. надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) призначеної для ведення особистого сільського господарства в с. Завій Калуського району ІваноФранківської області по вул. Данила Галицького площею 0,3143 га (а.с. 10). Рішенням сесії ОСОБА_5 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 27.11.2015р. затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району ІваноФранківської області по вул. Данила Галицького площею 0,3143 га та надано її у приватну власність ОСОБА_4 (а.с. 13).

Рішенням 13-ї сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. «Про розгляд заяви ОСОБА_6 про передачу землі у постійне користування дочці ОСОБА_9 0,40 га землі» заяву ОСОБА_6 задоволено та вирішено передати 0,40 га землі у постійне користування дочці ОСОБА_9 (а.с. 66). Рішенням 13-ї сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність жителям сіл Завій та Грабівка» передано у приватну власність ОСОБА_9 земельні ділянки площею 0,47 га в тому числі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 0,32 га для ведення особистого селянського виробництва (а.с. 67).

Оскаржуючи дані рішення, позивачка посилається на їхню незаконність з підстав того, що вони прийняті із порушенням вимог чинного законодавства, вважаючи, що сільська рада всупереч вимогам ст. ст. 131, 149 Земельного кодексу України без її заяви та згоди, як законного землекористувача вилучила у неї спірну земельну ділянку площею 0,3143 га та незаконно надала її у право приватної власності відповідачці ОСОБА_4 для ведення особистого сільського господарства. Таким чином сільська рада діяла всупереч ст. 19 Конституції України, вийшовши за межі своїх повноважень. Також вважає, що рішення 13 сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. лягли в основу надання відповідачці у приватну власність земельної ділянки площею 0,3143 га, однак вони взагалі не приймалися сільською радою, оскільки на них відсутні підпис голови сільської ради та печатка сільської ради.

Судом встановлено, що згідно записів облікової картки обєкта погосподарського обліку на 2011-2013р.р. слідує, що покійному батькові відповідачки ОСОБА_4 односібно належало право користування земельної ділянки площею 1,32 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 33).

Із листів ОСОБА_5 сільської ради № 42 від 22.02.2016р. та № 70 від 25.03.2016р. слідує, що згідно погосподарського обліку в господарстві ОСОБА_6 числиться земельна ділянка 1,32 га з яких 0,10 га під будівництвом та обслуговуванням житлового будинку та господарських будівель. Із цієї землі рішенням 23 сесії сільської ради від 15.09.2015р. надано згоду дочці ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3143 га, яка знаходиться біля забудови ОСОБА_4 в урочищі «Хащі» (а.с. 32, 36).

Згідно переліку обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути № 05-12/8- від 11.11.2015р. слідує, що земельна ділянка площею 0,3143 га розташована в с. Завій на території ОСОБА_5 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, а також обмежень та обтяжень прав на дану земельну ділянку немає (а.с. 114).

Згідно Довідки форми № 6 зем (гектарів) вбачається, що ОСОБА_4 надано у користування земельну ділянку площею 0,3143 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 103).

Відповідно до вимог ст. 81 ч. 1 п. б Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до вимог ст. 116 ч. 1 п. 1 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Із оскаржуваного рішення сільської ради від 04.11.1997р. слідує, що батько ОСОБА_4 ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_5 сільської ради із заявою про передачу своїй дочці ОСОБА_9 земельної ділянки 0,40 га у постійне користування, яка цим же рішенням була задоволена, що дає підстави суду прийти до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 і відмови у задоволенні позову про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Отже, встановлені судом факти спростовують твердження позивачки про те, що у її з чоловіком користуванні перебувала земельна ділянка площею 1,32 га для ведення особистого селянського господарства.

Також, суд не бере до уваги посилання позивачки на те, що оскаржувані рішення ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. є незаконними, так як взагалі не приймалися, оскільки на них відсутні реквізити, проте це не відповідає дійсності та спростовується самим рішенням.

Як вбачається із копії рішення 13 сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. (а.с. 66) на ньому міститься підпис голови сільської ради із печаткою сільської ради та затвердження копії підписом начальника архівного відділу.

Згідно Свідоцтва про право власності від 31.12.2015р. ОСОБА_4 належить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3143 га (а.с. 94).

Згідно кадастрового плану та акту встановлення та погодження зовнішніх меж землекористування вбачається, що спірна земельна ділянка площею 0,3143 га, яка належить ОСОБА_4 знаходиться по вул. Данила Галицького і межує з ОСОБА_10, а з інших сторін знаходяться землі загального користування. (а.с. 111, 112). Також, згідно даних документів слідує, що дана спірна земельна ділянка знаходиться біля її земельної ділянки площею 0,15 га, яка була виділена під будівництво житлового будинку, знаходиться зовсім по іншій вулиці і позивачка не є межівником ОСОБА_11

Таким чином суд вважає, що позивачкою не надано доказів того та не доведено у ході розгляду справи, що у неї була земельна ділянка у спільному користуванні із чоловіком площею 1,32 га і з цієї земельної ділянки ОСОБА_5 сільська рада всупереч вимогам чинного законодавства без її згоди вилучила земельну ділянку площею 0,3143 га та незаконно надала у приватну власність ОСОБА_4

Відповідно до ст. 26 ч. 1 п. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваних рішень сільська рада діяла в межах повноважень та нормах чинно законного законодавства, тому позовні вимоги щодо визнання Свідоцтва про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3143 га № 51359027, видане 31.12.2015р. на імя ОСОБА_4, кадастровий номер № :01:001:0250, що зареєстрований в книзі записів реєстрації актів на право власності на землю № 28 та скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,3143 га, розташовану по вул. Данила Галицького в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області також не підлягають задоволенню.

На підставі Конституції України ст. ст. 81, 116 Земельного кодексу України, ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та керуючись ст. ст. 209, 213-215 України, суд

вирішив:

у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5 сільської ради Калуського району ІваноФранківської області та ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради Калуського району від 15.09.2015р. про надання дозволу ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району ІваноФранківської області по вул. Данила Галицького площею 0,3143 га; про визнання незаконним і скасування рішення ОСОБА_5 сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 27.11.2015р. про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості призначеної для ведення особистого селянського господарства в с. Завій Калуського району ІваноФранківської області по вул. Данила Галицького площею 0,3143 га та надання їй у приватну власність ОСОБА_4; про визнання незаконним і скасування Свідоцтва про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,3143 га № 51359027, видане 31.12.2015р. на імя ОСОБА_4, кадастровий номер № :01:001:0250, що зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 28; про скасування запису про державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,3143 га, розташовану по вул. Данила Галицького в с. Завій Калуського району Івано-Франківської області; про визнання незаконним і скасування рішення 13-ї сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність жителям сіл Завій та Грабівка» в частині розгляду заяви ОСОБА_9 про надання у приватну власність земельної ділянки 0,32 га для ведення сільськогосподарського виробництва; про визнання незаконним і скасування рішення 13-ї сесії ІІ демократичного скликання ОСОБА_5 сільської ради від 04.11.1997р. «Про розгляд заяви ОСОБА_6 про передачу землі у постійне користування дочці ОСОБА_9 0,40 га землі» та поновити строк на звернення до суду - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу проголошення.

Головуючий: