Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4357/17 Головуючий у 1 інстанції: Карабак Л.Г.
Є.У. № 336/1357/16-ц Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, Шевченківського районного у м.Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, треті особи: Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, П'ята Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення батьківства та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року клопотання представника позивачки ОСОБА_6 про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заперечуючи проти призначення експертизи, апелянт зазначає, що у суду не було жодних підстав для призначення експертизи, а судом порушені як порядок призначення експертизи так і порядок вирішення питань пов'язаних з направленням на експертизу зразків біологічного матеріалу.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

У ч. 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч.ч. 1, 2 ст. 128 СК України).

Верховний Суд України у п. 8 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі - Постанова) роз'яснив судам, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Позивачем заявлено клопотання про проведення експертизи в межах прав, наданих ЦПК.

Жодних перешкод для проведення експертизи в тому числі з використанням біологічного матеріалу померлої особи, судова колегія не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не чітко визначений перелік об'єктів, які мають бути надані експертові, не є перешкодою для проведення експертизи. До того ж суд обмежився наявними в нього відомостями щодо наявності біологічного матеріалу, є одним чином не упереджаючи висновки у справі.

Апелянт непозбавлений у разі виявлення недоліків у проведенні експертизи , посилатися на них при наданні своїх заперечень з урахуванням того, що висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, оцінюються з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду насамперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає перешкод для проведення експертизи а відтак і зупинення провадження в справі на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 вересня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 26.12.2017 р.

Головуючий:

Судді: