Справа № 686/6807/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 травня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в місті Хмельницькому в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

07 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі по 1/4 частці заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дітей. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дітей, ухиляється від їх утримання, добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, згідно наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 18.09.2002 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданим повторно 23.02.2006 року серія 1-БВ № 014754.

Від даного шлюбу у них народилися діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1БВ № 034717, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1БВ № 138982, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії ІБВ № 284502.

Малолітні діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживають та зареєстровані разом із матірю за адресою: м. Хмельницький, вул. Підгірна, 53, що підтверджується довідкою № 1305 від 06.04.2017 року, виданою Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати дітей до досягнення ними повноліття, принципу законності, та враховуючи, що позивач не надала до суду доказів наявності у відповідача постійного доходу, тому суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн. щомісячно (половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), на утримання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 грн. щомісячно (половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), на утримання малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 713 грн. щомісячно (половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), оскільки встановлений законом прожитковий мінімум не потребує додаткового обґрунтування, тому що дана сума, гарантована законом, є мінімально необхідною для утримання дитини відповідного віку, починаючи з 07.04.2017 року і до повноліття дітей.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько дітей, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 174, 212-215, 224-225, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 888 грн. 50 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 07.04.2017 року і до повноліття дітей, та на утримання дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі по 713 грн. на дитину щомісячно, починаючи з 07.04.2017 року і до повноліття дітей.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) 320 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя