У Х В А Л А

29 грудня 2017 року

м. Київ

справа № 295/604/17-ц

провадження № 61-430 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 листопада 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСибБаннк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Пунктом 11 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки до касаційної скарги не додано доказів на підтвердження повноважень представника.

Відповідно до положень статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи підтверджуються, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Так, згідно із ч. 3 ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до пп. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Із змісту касаційної скарги та доданих до неї копій оскаржуваних судових рішень убачається, що провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСибБаннк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розпочато після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відтак відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України представництво сторін у даній справі у суді касаційної інстанції відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України повинно здійснюватись виключно адвокатами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Однак із доданої до касаційної скарги копії довіреності не вбачається, що особа, яку уповноважено представляти інтереси довірителя, є адвокатом та має право представляти інтереси ОСОБА_1 у суді касаційної інстанції.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2, заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Своє клопотання заявник мотивував тим, що ОСОБА_1 на даний час не працює, відтак можливість сплати судового збору за подання касаційної скарги у неї відсутня.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначено статтею 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень указаної статті, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги належить відмовити, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження його майнового стану.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої цієї статті становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір у розмірі 320 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду підлягає внесенню або перерахуванню до УДКСУ Печерського району міста Києва, код ЗКПО 38004897, розрахунковий рахунок 0007, банк одержувача ГУДКУ у місті Києві, МФО 820019, ККДБ 22030102.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або докази звільнення від його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 26 січня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик