справа № 664/1004/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді Заславець Н.В.

за участю секретаря Брустман О.М.

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 64096,20 гривень станом на квітень 2016 року.

У позові зазначила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, який був зареєстрований 23.03.1985 року у відділі ДРАЦС Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 26. Від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Рішенням Цюрупинського районного суду від 31.08 2011р. з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2011р. і до досягнення сином повноліття, щомісячно. Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на виконанні Олешківського районного відділу державної виконавчої служби, але починаючи з вересня 2013 року відповідач зовсім не сплачує аліменти, тому вона просить стягнути з нього пеню за прострочення їх сплати. Під час розгляду справи позивач зменшила та уточнила розмір позовних вимог і просила стягнути з відповідача 6456,23 грн. пені за період з серпня 2013 року по квітень 2017 року. Заявила клопотання про забезпечення позову, яке ухвалою по справі від 25.11..2016р. було задоволено судом частково.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_6 заявлений позов підтримали. Представник позивача суду пояснив, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12.05.2015р. шлюб сторін розірвано. Зазначив, що у серпні 2013 року відповідач частково не у повному обсязі виплатив стягувачу аліменти, а з вересня 2013 року їх виплату припинив, і до звернення з цим позовом до суду свідомо ухилявся від їх сплати, що завдає істотної шкоди інтересам сина позивача і внаслідок чого утворилася заборгованість по сплаті аліментів в сумі 22759,83 гривень станом на 01.05.2017 року. При цьому відповідач державним виконавцем був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів. Позивач зверталася до правоохоронного органу про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за такі дії, однак вона отримала незначну суму аліментів за період розгляду справи в суді у розмірі 160,00 гривень.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 проти задоволення позову заперечили, посилаючись на поважність причин несплати аліментів, якими є стан здоров'я відповідача, що обмежує можливість фізичних навантажень і перешкоджає можливості працевлаштування і отриманню відповідного доходу, перебування на обліку як безробітного у центрі зайнятості населення, необхідності участі в утриманні нової сім'ї, відсутності повідомлень від державної виконавчої служби про необхідність сплати та розмір щомісячних аліментних платежів, перешкоди з боку позивача в доступі до належної йому присадибної земельної ділянки, з якої він за рахунок вирощування та продажу урожаю міг би сплачувати аліменти. Також на думку відповідача проживання відповідача з їх сином в його будинку і є формою участі в утриманні сина замість грошового утримання. Наголошує на частковому погашенні заборгованості у травні, липні та листопаді 2016р. в сумах відповідно 50, 60 та 50 грн.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного кодексу України та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 22 постанови № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів; відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, зареєстрованому 23.03.1985р. відділом ДРАЦС Цюрупинського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 26. Від шлюбу з відповідачем, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1, виданим відділом РАЦС Цюрупинського районного управління юстиції Херсонської області, має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12.05.2015р. шлюб розірвано, а рішенням Цюрупинського районного суду від 31.08 2011р. з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2011р. і до досягнення сином повноліття. (а.с.7-9). Виконавчий лист про стягнення аліментів знаходиться на виконанні Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Херсонської області(а.с.7-9); згідно довідки-розрахунку якого за період з серпня 2013 р. по 01.05.2017р. заборгованість відповідача по сплаті аліментів складає 22759,83 грн. Вказаною довідкою також підтверджується факт часткового погашення заборгованості у травні, липні та листопаді 2016р. в сумах відповідно 50, 60 та 50 грн.(а.с.112).

Тому оцінюючи доводи відповідача, суд не вважає наведені ним обставини і причини несплати аліментних платежів поважними чи такими, що виникли внаслідок незалежних від нього чинників, що свідчить про наявність його вини у виникненні заборгованості.

Натомість, суд погоджується з доводами позивача, що саме з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, виникла заборгованість, що також узгоджується з розрахунком державного виконавця. Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження - копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, адресованого відповідачу виклику до державного виконавця, в якому повідомлено про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату відповідача від 17.10.2011 року були надіслані та отримані останнім рекомендованим листом, а після цього виконавчий лист знаходився за місцем його роботи і після звільнення останнім з ПАТ «Херсонгаз» за власним бажанням станом на 23.08.2013 року заборгованості по аліментах не було(а.с 64-83). Виходячи з цього суд вважає, що відповідачеві було достеменно відомо про виконавче провадження по стягненню з нього аліментів, але свої обов*язки після звільнення з роботи утримувати неповнолітнього сина останній ігнорував. Разом з тим, подаючи до суду позов про розірвання шлюбу, за яким ухвалено рішення 12.05.2015 року, відповідач зазначив, що на утримання сина він сплачує аліменти(а.с.7), хоча з довідки державного виконавця вбачається, що станом на травень 2015 року він не сплачував аліменти вже протягом одного року семи місяців. У відповідача немає інших утриманців, в центрі зайнятості на облік він став лише у 2016 році, висновок ЛКК про погіршення стану здоров*я також видана у 2016 році вже після звернення позивача до суду з цим позовом (а.с.22-23,45). Разом з тим, ставши на облік у центрі зайнятості відповідач відомостей до відділу ДВС не надав, і на дату ухвалення судового рішення відсутні дані про його працевлаштування(а.с.86). Тому суд дійшов висновку, що вина відповідача в тривалій несплаті аліментів ( 3 роки 7 місяців) доведена, права позивача порушені, і вона відповідно до ст. 196 СК України має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Також суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що позивач з дитиною проживає в його будинку по АДРЕСА_1, вирощує в теплицях ранні овочі на присадибній ділянці, то це є його допомога дитині. Жодних доказів на підтвердження наявності будь-яких домовленостей між сторонами стосовно зарахування боргу по аліментах за рахунок користування будинком та земельною ділянкою судом не встановлено. Крім того, наданим актом обстеження земельної ділянки встановлено, що позивач займає лише її частину (а.с.36,37).

Як зазначено у постанові від 11.09.2013р. по справі № 6-81цс13 Верховний Суд України дійшов правового висновку про те, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові в справі № 6-94цс-15 від 01.07. 2015р., де зазначено, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

З урахуванням наведеного розрахунок пені здійснюється наступним чином. Перевіривши правильність складання, суд погоджується з розрахунком пені за період з вересня 2013р. по серпень 2016р., наданим в матеріали справи представником відповідача ОСОБА_4, на підставі якого позивачем уточнено заявлені вимоги, згідно якого розмір пені за вказаний період складає 4978,44 грн.

За період з вересня 2016р. по квітень 2017р. розрахунок пені наступний:

-вересень 2016р. /486,82 х 1% х 30 днів = 146,10 грн;

-жовтень 2016р. / 486,82 х 1% х 31день = 150,97 грн;

-листопад 2016р. / 486,82 х 1% х 30 днів = 146,10 грн;

-грудень 2016р. / 687,81 х 1% х 31 днів = 213,22 грн;

-січень 2017р. / 705,01 х 1% х 31 день = 218,55 грн;

-лютий 2017р/ 705,01 х 1% х 28 днів = 197,40 грн;

-березень 2017/ 705,01 х 1% х 31 день = 218,55 грн;

-квітень 2017 / 705,01 х 1% х 30 днів = 211,50 грн.

Всього: 1502,39 грн.

Загальний підсумок нарахованої пені, яка підлягає стягненню з відповідача за період з вересня 2013р. по квітень 2017р. становитиме: 4978,44 грн. + 1502,39 грн. = 6480,83грн.(а.с. 84-85), - на підставі довідки державного виконавця про розмір заборгованості по аліментах( а.с.112).

Таким чином ,з відповідача на користь позивача належить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 6480, 83 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмір 551,20 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.180, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст.546, 549, 551 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, ч.3 ст.209, ст..ст. 212- 215, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку ( пеню ) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2013 року по квітень 2017 року включно в сумі 6456, 23 гривень та витрати у справі в сумі 551,20 гривень, а всього стягнути 7007,43 гривень.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя: підпис Н.В.Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.