№ 336/2890/17
пр. № 2/336/1719/2017
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію за належну позивачеві ? частку в спільній сумісній власності на автомобіль Hyundai Accent, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, в сумі 83120 гривень, а також визнати за ОСОБА_1 прав власності на частку квартири АДРЕСА_1.

При вивченні позовної заяви суд дійшов висновку, що вона за своїм змістом не в повній мірі відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В позовній заяві позивач не вказує на яку саме частину квартири просить визнати за ним право власності.

Позивачем в позовній заяві вказано ціну позову у 346274 гривень, на підтвердження чого надано копії звіту про оцінку квартири та довідки про вартість автомобілю.

Натомість, вивчивши вказані копії документів, суд вважає, що вони не можуть бути належним підтвердженням дійсної вартості майна, оскільки не є висновком експерта. Крім того, позивачем не додано документа на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_3 має право в установленому законом порядку здійснювати оцінку майна, а довідка про вартість автомобілю свідчить про те, що експертом безпосередньо автомобіль, який є предметом спору, не оглядався та не оцінювався, тож вказана довідка не може бути підтвердженням вартості саме автомобілю, щодо якого позивачем заявлено вимогу.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно дійсною вартістю майна.

Враховуючи, що позивачем заявлено про визнання прав власності на половину чотирикімнатної квартири та стягнення компенсації вартості автомобілю, суд вважає, що зазначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості майна.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 08.07.2011 року ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, оскільки визначена позивачем ціна позову явно не відповідає дійсній вартості майна, щодо якого заявлено вимоги, тож, виходячи з вимог ст. 6 ч. 2 Закону України «Про судовий збір», суд попередньо визначає розмір судового збору у розмірі чотирьох прожиткових мінімумів станом на 01.01.2017 року (6400 гривень), що підлягає сплаті позивачем. З урахуванням вже сплаченого позивачем судового збору, доплаті підлягає 2937,26 гривень.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити позовні вимоги, вказавши розмір частки квартири, на яку просить визнати за ним право власності, доплатити судовий збір відповідно до розміру, попередньо визначеного судом (2937,26 гривень), надати суду оригінал платіжного документу на підтвердження сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, стягнення компенсації та визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк