АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

02 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Левенець Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року позовні вимоги ПАТ «ФІДОБАНК» по справі за позовом ПАТ «ФІДОБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості залишено без розгляду в частині стягнення суми заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_2 та в частині звернення стягнення на кошти та майно ОСОБА_4 в межах процедури виконавчого провадження. (т.5 а.с.23)

Не погодившись з ухвалою районного суду, 10 липня 2017 року ОСОБА_2 направила по пошті апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. (т.5 а.с.96-99)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 була обізнана зі змістом оскаржуваної ухвали, оскільки 30 березня 2017 року направляла до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року, однак заявою від 10 квітня 2017 року відкликала подану апеляційну скаргу. (т.5 а.с.75-83, 87-88)

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 21 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року повернуто скаржнику. (т.5 а.с.89)

На обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку апелянт зазначила, що пропущення строку на апеляційне оскарження відбулось з поважних причин, оскільки про існування оскаржуваної ухвали вона дізналася лише 29 березня 2017 року (т.5 а.с.98), однак доводи апелянта про неможливість своєчасно подати апеляційну скаргу у строк передбачений ч. 2 ст. 294 ЦПК України не можуть бути визнані поважними.

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року залишено без руху, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 297 ЦПК України. (т.5 а.с.102-104)

Копії ухвали судді Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року направлялась на зазначену в апеляційній скарзі адресу ОСОБА_2, однак 15 вересня 2017 року та 26 вересня 2017 року поштові конверти повернулись до Апеляційного суду міста Києва без вручення. (т.5 а.с.107, 108)

Станом на 02 жовтня 2017 року ОСОБА_2 вимог ухвали судді Апеляційного суду міста Києва від 10 серпня 2017 року не виконала, заява про усунення недоліків в частині сплати судового збору, а також заява про поновлення строку на оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин його пропуску до суду не надходили, тому є підстави для застосування вимог ст. 297 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо недоліки заяви не усунуто, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та, з огляду на положення Конвенції, щодо обов'язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Таке судове рішення не перешкоджає апелянту подати до суду належним чином оформлену апеляційну скаргу, разом із додатками та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 08 грудня 2016 року повернути апелянту.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь в справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з часу її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя _________________ Б.Б.Левенець

Справа № 22-ц/796/9549/2017

Унікальний номер 2-452/11

Головуючий у першій інстанції - Юзькова О.Л.

Доповідач Левенець Б.Б.