АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/2516/16-ц Головуючий в І інстанції Прохоренко В.В.
Номер провадження: №22-ц/791/1091/17 Доповідач Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 07 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір ЛТД», тертя особа : ОСОБА_3, про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Сапфір ЛТД» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог зазначив, що 31.01.2015 року у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Мітсубісі L 400, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_2 з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3

Згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2015 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_3

Посилаючись на те, що внаслідок ДТП йому спричинено матеріальні збитки у сумі 101234,38 грн, частину яких у розмірі 49652,43 грн відшкодувала ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна», позивач просив суд залишок збитків у сумі 51581 грн стягнути з ТОВ «Сапфір ЛТД», як володільця джерела підвищеної небезпеки, з яким ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах.

З урахуванням доповнення та уточнення позовних вимог, остаточно позивач просив суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 81098,86 грн, інфляційні втрати за період з січня 2015 року по 24.10.2016 рік в сумі 29516,91 грн, понесені витрати на пальне, пов'язані з явкою до суду в розмірі 7395,47 грн, а також втрату середньоденного заробітку в сумі 9600 грн, у відшкодування моральної шкоди просив стягнути з відповідача 20000 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн та витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Сапфір ЛТД» на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди 51581,95 грн, у відшкодування моральної шкоди 5000 грн, витрати пов'язані з явкою до суду в сумі 250 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2301,77 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні судових витрат, пов'язаних з явкою до суду, скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача понесені витрати у повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 31.01.2015 року о 12 годині 30 хвилин у м. Києві по проспекту Перемоги - вул.Ушакова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_2, з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3 та Мітсубісі L 400, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, власника зазначеного транспортного засобу.

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 27.02.2015 року винним у скоєнні зазначеного ДТП визнано ОСОБА_3

Оскільки на час скоєння правопорушення ОСОБА_3 виконував виробниче завдання ТОВ «Сапфір» ЛТД, з яким перебував у трудових відносинах, працюючи водієм товариства, та приймаючи до уваги, що ТОВ «Сапфір» ЛТД на підставі договору оренду від 02.02.2011 року володіє ДАФ, державний номерний знак НОМЕР_2 та напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_3, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності визначених ст.1172 ЦК України підстав для відшкодування товариством шкоди, завданої їхнім працівником.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит» від 09.02.2015 року вартість проведення відновлювального ремонту автомобіля Мітсубісі L 400, д.н. НОМЕР_1 складає 101234,38 грн.

20.03.2015 року ПрАТ Страхова компанія «ПЗУ Україна» відповідно до укладеного з відповідачем договору обов»язкового страхування цивільної відповідальності провела виплату позивачу страхового відшкодування у межах страхової суми 50000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 07.04.2017 року з ТОВ «Сапфір» ЛТД на користь ОСОБА_2 стягнуто у відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу залишок суми у розмірі 51581,95 грн, і судове рішення в наведеній частині сторонами не оскаржується та колегією суддів не переглядається.

Ухвалюючи рішення, суд, відповідно до вимог ст.ст.88,214,215 ЦПК має також вирішити питання розподілу судових витрат.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору, витрат на правову допомогу та витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 48 постанови № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що витрати на правову допомогу, граничний розмір яких визначений відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

З матеріалів справи вбачається, що згідно угоди про надання правової допомоги № 18/9-15 від 25 грудня 2015 року та ордеру серії ОД № 092542 від 02 лютого 2016 року інтереси ОСОБА_2 при розгляді даної справи представляв адвокат Парапір М.П. і, як вбачається з квитанції Саратської юридичної консультації від 08 лютого 2016 року, ОСОБА_2 сплачено 4000 грн витрат у зв'язку з наданням правової допомоги.

Приймаючи до уваги, що справа перебувала в провадженні суду понад 1 рік, адвокатом була складена позовна заява, а в ході розгляду справи заяви про збільшення позовних вимог, крім того подані численні заяви та клопотання як від імені адвоката, так і від імені позивача, адвокат приймав участь в судових засіданнях, сумарний час яких складає 1 годину 40 хвилин і з наданого суду апеляційної інстанції розрахунку вбачається, що розмір витрат на правову допомогу заявлений у межах розміру визначного ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року з подальшими змінами, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо безпідставності рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на правову допомогу.

Зважаючи на те, що витрати на правову допомогу підтверджені належним чином, з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України, колегія суддів вважає, що вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судом першої інстанції, які складають 56% у порівнянні із остаточно заявленими (56581,95 х 100 : 101098,86), у зв'язку із чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 2240 грн, що складає 56 % від задоволених позовних вимог (4000 х 56 : 100).

Крім того, доречними є доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для компенсації витрат на проїзд, однак при цьому їх розмір слід обраховувати з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави», якими визначено, що витрати, пов'язані з переїздом сторони (її представника) до іншого населеного пункту не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

П.6, 12 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.03.1998 № 59 (реєстрація в Мінюсті України від 31.03.1998 за № 218/2658), встановлено, що витрати на проїзд до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі). При цьому відрядженому працівникові відшкодовуються витрати на проїзд транспортом загального користування (крім таксі) до, зокрема, місцеперебування у відрядженні; відрядженому працівникові відшкодовуються також витрати на проїзд міським транспортом загального користування (крім таксі) відповідно до маршруту, погодженого керівником, та на орендованому транспорті за місцем відрядження (згідно з підтвердними документами).

Враховуючи зазначені норми права та відповідь на адвокатський запит директора Саратського автовокзалу, відповідно якої вартість проїзду з автовокзалу м.Сарата до м. Херсона в один кінець становить 250 грн, а також приймаючи до уваги, що саме позивач ніс витрати, пов»язані з проїздом до м.Херсона разом з адвокатом, то компенсації за рахунок відповідача підлягає 3360 грн з розрахунку: вартість проїзду двох осіб за один день в обидва боки автобусом складає 1000 грн х 6 судових засідань = 6000 грн х 56% (загальна сума задоволених позовних вимог з огляду на принцип пропорційності стягнення судових витрат, визначений ст.88 ЦПК України).

З огляду на положення ч. 2 ст. 85 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача також і добових, при цьому обґрунтовано застосував як норми ЦПК України, так і постанову Кабінету Міністрів України від 02.02.2011 року «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», яка підлягає застосуванню, хоча позивач і не є держслужбовцем, оскільки в наведеній постанові визначено граничний розмір витрат у разі, якщо розгляд справи пов'язаний з переїздом позивача до іншого населеного пункту.

Разом з тим, судом не враховано, що згідно матеріалів справи позивач приїжджав за викликом до суду не 5, а 6 разів, однак судове засідання 21.10.2016 року не відбулося у зв'язку з хворобою головуючого судді (а.с.62,64,80,90а-90б, 90в-90г,121,133,157), тому сума добових, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача підлягає збільшенню до 180 грн.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги в частині компенсації втраченого заробітку, оскільки у відповідності до положень ст. 85 ЦПК України компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку. Розмір втраченого заробітку підлягає доведенню у відповідності до вимог ст.10 ЦПК України.

Відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» компенсація за втрачений заробіток стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у зв'язку з явкою до суду обчислюється за кожну годину пропорційно до середньої заробітної плати особи, розрахованої відповідно до абзацу 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, відповідно якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних доказів про розмір середньомісячного заробітку за період часу розгляду справи, оскільки довідка про подану декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця містить інформацію про загальну суму отриманого доходу лише за період 2015 року, тоді як розгляд справи відбувався в період 2016-2017 років.

Крім того, зважаючи на те, що ОСОБА_2 є приватним підприємцем, при цьому під доходом від підприємницької діяльності слід розуміти і прибутки, отриманні від здачі об'єктів в оренду та інші доходи, не пов'язані з безпосередньою присутністю приватного підприємця, обґрунтовуючи втрату прибутку у зв'язку із викликами до суду, позивач не надав інформації про вид діяльності та докази того, що його відсутність у з'»язку з судовими засіданнями тягне за собою втрату прибутку.

Приймаючи до уваги, що в разі зміни рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції зміні підлягає і розподіл судових витрат на підставі п.5 ст.88 ЦПК України, у зв'язку і чим з ТОВ «Сапфір» ЛТДна користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційно до задоволених вимог, який становить 591,95 грн (2162,00 грн (судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги) : 27,38% (відсоток задоволених вимог судом апеляційної інстанції (20995 грн - сума заявлених вимог відповідно до апеляційної скарги, з якої визнано обґрунтовано вимоги щодо стягнення 5750 грн).

Керуючись ст.ст. 88,303,307,309,314ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 07 квітня 2017 року в частині відмови у стягненні судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, скасувати та ухвалити у цій частині нове.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір ЛТД» на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у загальному розмірі 6341 гривень 95 копійок.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська