Справа № 202/2274/17
Провадження № 2/202/1468/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 29 травня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення спільного проживання з відповідачем сторони не ведуть спільного господарства. Наразі дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному утриманні у матері. Відповідач не надає допомогу на утримання дитини, у звязку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2000,00грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав вказаних в позові.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав частково, та зазначив, що може сплачувати лише 1000,00грн. щомісячно.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У судовому засіданні встановлено, що 29 травня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ №310145 від 29 травня 2015 року, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис - 282.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №563478, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації народжень 16 грудня 2015 року зроблено відповідний актовий запис № 1261.

На даний час дитина проживає разом з позивачкою, що не оспорюється сторонами. Позивачка несе витрати по утриманню та вихованню дитини.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає. Іншого в судовому засіданні доведено не було.

Оскільки відповідач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з позивачкою, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю.

Враховуючи, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, є працездатним, може надавати допомогу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Разом з цим, суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки в силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,174, 212-215, п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_1), аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. 00 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 квітня 2017 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Повний текст рішення буде виготовлений до 20 травня 2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.