Справа № 229/4603/17
Провадження №2-о/229/347/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про встановлення факту смерті,

зацікавлена особа: Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

заявник звернулася до суду із заявою, в якій зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер рідний брат ОСОБА_2 ОСОБА_4 у с.Сміле Слов'яносербського району Луганської області через вогнепальне кульове, сквозне поранення голови, осколкового перелому кісток зводу і основ черепу.

Брат загинув на тимчасово окупованій території України. Вона бажає, щоб реєстрація смерті відбулася в Україні. Вона зверталась до Дружківського міського відділу ДРАЦС, однак їй було відмовлено.

Встанволення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть та отримання державної допомоги на поховання, а також успадкування майна померлого.

Просить встановити факт смерті ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Сміливе, Слов'яносербського району Луганської області.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

В судовому засіданні ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 підтримала вимоги з підстав зазначених в заяві. Просить заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу ДРАЦС (а.с.30)

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності заявника ОСОБА_2 та представника зацікавленої особи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є сестрою померлого ОСОБА_4 (а.с.14,16,17,18).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Сміле Слов'яносербського району Луганської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 67, виданим 11.05.2017 року в Луганській області Слов'яносербським районним відділенням бюро судово-медичної експретизи, свідоцтвом про поховання та фотографіями з місця поховання (а.с. 31,32,33).

Судом встановлено, що у реєстрації смерті ОСОБА_4 ОСОБА_1 було відмовлено оскільки останньою для підтвердження факту смерті Дружківському міському відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/1324 (а.с. 19).

Даючи оцінку допустимості лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_4 як документам, що видані установами на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто лікарське свідоцтво про смерть № 67, видане 11.05.2017 року в Луганській області Слов'яносербським районним відділенням бюро судово-медичної експретизи - на території тимчасово не підконтрольній Україні, не створюють правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті ОСОБА_4 для реалізації майнових та особистих немайнових прав ОСОБА_2 суд, як виняток, приймає до уваги надане лікарське свідоцтво про смерть, і досліджує його в сукупності зі свідоцтвом про поховання та фотографіями з місця поховання, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_4 в с.Сміле Слов'яносербського району Луганської області, Україна, що надасть можливість заявникові отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_4 відповідно до законодавства України.

Керуючись ст.ст. 259,264,265,268,273,315,317, 319,430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Дружківка Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, і який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Сміле Слов'яносербського району Луганської області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т.Л.Панова