Номер провадження 2/331/1050/2017
У Х В А Л А

25.05.2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Олександрівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, ПАТ «Укрсиббанк» про зняття арешту.

Суддя вважає, що у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до п.1, ч.2, ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкриті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Порядок та підстави для заміни виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову визначені ст. 154 ЦПК України, зокрема частинам 3, 5 передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, питання про яке вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Як розяснено п. 9 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03.06.2016 р., заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).

Отже, приймаючи до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 ставить питання про зняття арешту з майна в межах цивільної справи, в якій щодо нього було вжито заходи забезпечення позову, він не може предявляти такий позов, оскільки у вказаному судовому процесі є відповідачем. В даному випадку законом для нього встановлений інший порядок вирішення спірного питання, тобто в порядку визначеному ст.154 ЦПК України, шляхом звернення до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в межах справи по якій вжито такий захід.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що позивачу слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням сторони ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги.

Згідно із п. п. 16, 17 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, державне мито повертається фінансовим органом того району чи міста, до бюджету якого воно надійшло, на підставі поданої платником заяви на протязі одного року з дня зарахування суми в бюджет.

Керуючись ст. 122 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про зняття арешту.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Олександрівському районі міста Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1, сплачений за квитанцією № пн5388 від 20.10.2016 року, судовий збір у розмірі 551,21 гривень та сплачений за квитанцією № ПН1102 від 19.05.2017 року, судовий збір у розмірі 88,79 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Світлицька