"25" вересня 2017 р.
Справа № 642/4226/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 вересня 2017 р.

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Пашнєва В.Г.,

Секретаря Самотой М.Є.;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» про стягнення заборгованості з виплат на відрядження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з ТОВ «Харківенергоремонт» заборгованість з виплат на відрядження у розмірі 25 774,57 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щовін працював на посаді старшого мастера по ремонту парогазотурбин у ТОВ "ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ". За період знаходження на вказаній посаді, у зв'язку зі службовою необхідністю позивач виїжджав за межі України у службові відрядження.Так, згідно наказу від 05.01.2011 він був направлений у службове відрядження до Грузії (місто Ткібулі), у якому пробув з 08.01.2011 по 28.08.2011 та відповідно до наказу керівника Відповідача ОСОБА_2 до Соціалістичної Республіки В'єтнам, де пробув з 30.09.2011 по 03.02.2012.

31.03.2015 на підставі заяви згідно наказу № 36-к про припинення трудового договору позивач звільнений з роботи за власним бажанням

При звільненні з посади відповідачем не було проведений кінцевий розрахунок, а саме заборгованість Відповідача у зв'язку із відрядженням до Грузії складає 13 726,00 грн. та у зв'язку із відрядженням до СР В'єтнам складає 12 048,57 грн., що у загальній сумі становить 25 774.57 грн. (двадцять п'ять тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 57 копійок).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити, з підстав пропуску позивачем строків позовної дасності. Надав до суду заперечення, в яких заначив, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із ТОВ "ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ" у вказані в позовній заяві строки. Відповідачем не заперечуються і факти, наведені у позовній заяві щодо службових відряджень Позивача до Грузії та В'єтнаму, у результаті яких була сформована заборгованість на загальну суму 25 774,57 грн. (двадцять п'ять тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 57 копійок):13 726,00 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять шість гривень 00 копійок) - за результатами відрядження до Грузії та 12 048,57 грн. (дванадцять тисяч сорок вісім гривень 57 копійок) - за результатами відрядження до В'єтнаму. Проте, позивач 31.03.2015 року був звільнений із займаної посади, а тому у відповідності до ст. 233 КЗпП України, строк позовної давності сплинув 01.07.2015 року.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, працював на посаді старшого мастера по ремонту парогазотурбин у ТОВ "ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ".

Згідно посвідчення на відрядження № 05.01/04 від 05.01.2011, виданого на підставі наказу № 05.01/04 від 05.01.2011 ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у Грузії (місто Ткібулі), з 08.01.2011 по 28.08.2011.

Перебування позивача службовому відрядженні у Грузії (місто Ткібулі), з 08.01.2011 по 28.08.2011. підтверджується наступними документами: посвідчення про відрядження № 05.01/04 від 05.01.2011 із відмітками про вибуття, прибуття;авіаквиток «Харків-Тбілісі» від 08.01.11, авіаквиток «Тбілісі-Київ» від 27.08.11., посадковий талон Харків-Тбілісі від 08.01.11., посадковий талон Тбілісі-Харків від 27.08.11, копія закордонного паспорту ЕК 736834 з відмітками перетину кордону України та Грузії.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО- 0000924 від 29.08.2011, (відрядження до Грузії) розмір добових склав 9 781,20 доларів США, що на день складання звіту за курсом НБУ становило 77 963,01 грн.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО- 0000925 від 29.08.2011. (відрядження до Грузії) розмір витрат проїзд та добових склав 4 318,00 грн.

Загальна сума грошових коштів, що мала бути отримана ПОЗИВАЧЕМ у зв'язку із відрядженням до Грузії складає 82 281,49 грн.

Відповідачем виплачено позивачу 68 555,49 грн. у якості відшкодування витрат та компенсацій у зв'язку із відрядженням до Грузії.

Таким чином, заборгованість Відповідача у зв'язку із відрядженням до Грузії складає 13 726,00 грн. (тринадцять тисяч сімсот двадцять шість гривень 00 копійок).

Згідно посвідчення на відрядження № 27.09/02 від 27.09.2011, ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у Соціалістичній Республіці В'єтнам, з 30.09.2011 по 03.02.2012.

Перебування позивача службовому відрядженні у Соціалістичній Республіці В'єтнам, з 30.09.2011 по 03.02.2012. підтверджується наступними документами :посвідчення про відрядження № 27.09/02 від 27.09.2011 із відмітками про вибуття, прибуття;проїзний квіток Харків-Москва від 30.09.2011;авіаквиток «Москва-Москва-Ханой» від 27.09.2011;посадковий талон Москва-Ханой від 01.10.2011;посадковий талон Ханой-Москва від 01.02.2012;копія закордонного паспорту ЕК 736834 з відмітками перетину кордону СР В'єтнам.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО- 63 від 06.02.2012, (відрядження до СР В'єтнам) розмір витрат на проїзд склав 9 933,40 грн.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО- 63 від 06.02.2012, (відрядження до СР В'єтнам) розмір витрат на проїзд склав 2 126.80 російських рублів, що на день складання звіту за курсом НБУ становило 561,94 грн.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО- від 06.02.2012 р.. (відрядження до СР В'єтнам) розмір витрат на проживання та інші витрати склали 3 100,00 доларів США, що на день складання звіту за курсом НБУ становило 24 768.07 грн.

Згідно звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № АО- 63 від 06.02.2012 р.. (відрядження до СР В'єтнам) розмір витрат на проживання та інші витрати склали 5 919,83 Євро, що на день складання звіту за курсом НБУ становило 62 243,73 грн.

Загальна сума грошових коштів, що мала бути отримана ПОЗИВАЧЕМ у зв'язку із відрядженням до СР В'єтнам складає 97 507,15 грн.

Відповідачем до 12.08.2014 виплачено ПОЗИВАЧУ 85 458,58 грн. у якості відшкодування витрат та компенсацій у зв'язку із відрядженням до СР В'єтнам.

Таким чином, заборгованість Відповідача переді мною у зв'язку із відрядженням до СР В'єтнам складає 12 048,57 грн. (дванадцять тисяч сорок вісім гривень 57 копійок).

31.03.2015 аозивача згідно наказу № 36-к про припинення трудового договору звільнено з роботи за власним бажанням (стаття 38 Кодексу Законів про працю України).

Як вбачається з наданих відповідачем заперечень та доданого до них протоколу № 2 від 22 червня 2017 року засідання комісії ТОВ "ХАРКІВЕНЕРГОРЕМОНТ" відповідач визнав заборгованість перед ОСОБА_1 на загальну суму 25 774,57 грн. (двадцять п'ять тисяч сімсот сімдесят чотири гривні 57 копійок):13 726,00 грн. - за результатами відрядження до Грузії та 12 048,57 грн.) - за результатами відрядження до В'єтнаму. ( а.с. 49).

Статтею 117 КЗПП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 233 КЗПП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Позовні вимоги ґрунтуються на стягненні з відповідача добових за відрядження, виплата яких регулюється положеннями ст. 121 КЗПП України.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці » заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про оплату праці », входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина 3 статті 2 Закону України «Про оплату праці »).

Згідно з підпунктом 3.15 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 , не належать до фонду оплати праці витрати на відрядження: добові (у повному обсязі), вартість проїзду, витрати на наймання житлового приміщення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що заявлена позивачем сума невиплачених витрат на відрядження не входить до фонду оплати праці, 31.03.2015 року позивачу стало відомо про порушення свого права на отримання витрат на відрядження, з позовом він звернувся лише 21.08.2017 року, то у задоволенні позову необхідно відмовити у зв'язку з пропуском позивачем строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківенергоремонт» про стягнення заборгованості з виплат на відрядження - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: