Провадження № 2-о/127/501/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2017 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно ч.4 Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати, зокрема, загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленими с.119 ЦПК України.

Форма і зміст позовної заяви визначені ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до ч.1 п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Оскільки позивач обєднав в заяві 2 вимоги (встановлення факту національності ОСОБА_2, встановлення факту національності ОСОБА_1М.), то ним судовий збір має бути сплачений в розмірі 640 гривень (320*2).

Проте заявником, в порушення ст.119 ЦПК України, сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Згідно зі ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до Листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, при визначенні кола заінтересованих осіб у встановлені факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме:

- тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обовязки;

- якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

В порушення зазначеного заявником не визначено заінтересовану особу.

Відповідно до ст.. 258 ЦПК України, в заяві про встановлення факту повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; докази, що підтверджують цей факт.

В порушення цієї норми, заявником в заяві не зазначено мету встановлення факту, не зазначено докази, що підтверджують цей факт.

Відповідно до ст.119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Статтею 42 ЦПК України чітко визначено перелік документів, якими мають бути посвідчені повноваження представників сторін, п.1 ч.1 вказаної статті повноваження представника мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи.

Згідно ч.3 ст.244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Заявник, висуваючи в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, вимогу щодо встановлення факту національності ОСОБА_2, не долучає до заяви документ, який би підтверджував його повноваження щодо представництва інтересів ОСОБА_2

Викладене є недоліками заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, які мають бути усунуті заявником.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до Листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, надавши заявнику строк пять днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення, зазначених в мотивувальній частині ухвали, недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: