Номер провадження: 22-ц/785/441/17
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, за участю третіх осіб Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, садівничого кооперативу «Дорожник-2», відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору іпотеки, скасування заборони відчуження земельної ділянки, зобов'язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 4 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 15 квітня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що на підставі рішення СК «Дорожник-2» 1 березня 1989 року був прийнятий в члени кооперативу з наданням йому земляної ділянки НОМЕР_1 площею 0,06 га для ведення садівництва. Рішенням виконавчого комітету Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 23 березня 1994 року №50 земельну ділянку передано у приватну власність для ведення садівництва, 26 грудня 1994 року видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,052 га, розташовану на території Прилиманської сільської ради. 8 травня 2014 року подав заяву до Держземагенства в Овідіопольському районі для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру, однак отримав відмову у зв'язку з перетином ділянки з земельними ділянками з кадастровими номерами НОМЕР_2; НОМЕР_3. В ході з'ясування обставин відмови було встановлено, що його земельна ділянка НОМЕР_1 розпорядженням Овідіопольської державної районної адміністрації від 14 грудня 2007 року №1686 була передана у приватну власність ОСОБА_5 для ведення садівництва, надалі ОСОБА_5 27 грудня 2007 року отримала державний акт та на підставі нотаріально посвідченого 29 грудня 2007 року договору купівлі-продажу в особі діючого від її імені представника ОСОБА_7 продала земельну ділянку ОСОБА_6 , останній провів відчуження земельної ділянки ОСОБА_4, яка 18 квітня 2008 року передала земельну ділянку в іпотеку ВАТ «Морський транспортний банк» (правонаступник ПАТ «Марфін Банк»). Посилаючись на порушення права власності на землю, вибуття земельної ділянки з його володіння не з його волі, а саме шляхом видання неправомірного розпорядження Овідіопольської державної районної адміністрації Одеської області від 14 грудня 2007 року №1686 та як результат видання на його підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4 від 27 грудня 2007 року та подальших протиправних дій щодо передачі земельної ділянки третім особам, позивач ОСОБА_3 після уточнення 16 травня 2016 року вимог просив:

визнати незаконним та скасувати розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 14 грудня 2007 року №1686 в частині передачі у власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,06 га цільового призначення «для ведення садівництва», кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_4, зареєстрований 27 грудня 2007 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02, виданий на ім'я ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,06 га цільового призначення «для ведення садівництва», кадастровий номер НОМЕР_5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

визнати недійсним укладений між представником ОСОБА_7, діючим від імені ОСОБА_5, та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу в Одеській області Мазаратій А.В. 29 грудня 2007 року за реєстровим №230 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,06 га цільового призначення «для ведення садівництва» кадастровий номер НОМЕР_5, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,06 га цільового призначення «для ведення садівництва» кадастровий номер НОМЕР_5, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 повернути земельну ділянку у власність ОСОБА_3

визнати право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,052 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна, укладений між ОСОБА_4 та ВАТ «Морський транспортний банк» 18 квітня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Горбань М.В. за реєстровим №335 та скасувати державну реєстрацію іпотеки земельної ділянки площею 0,06 га цільового призначення «для ведення садівництва» кадастровий номер НОМЕР_5, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

скасувати заборону відчуження земельної ділянки площею 0,06 га кадастровий номер НОМЕР_5 цільового призначення «для ведення садівництва», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 реєстраційний номер обмеження 7055985;

зобов'язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області скасувати запис у Поземельній книзі стосовно власника земельної ділянки ОСОБА_4 площею 0,06 га кадастровий номер НОМЕР_5 цільового призначення «для ведення садівництва», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3

відшкодувати судові витрати (т.1 а.с.3-14, 87-90, пояснення, а.с.112-116).

Відповідач ПАТ «Марфін Банк» позов не визнав (т.1 а.с.59-62).

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області пояснень, заперечень суду першої інстанції не надали.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 4 жовтня 2016 року позов задоволено (т.1 а.с.216-220).

В апеляційній скарзі ПАТ «Марфін Банк» просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Рішенням садового кооперативу «Дорожник-2» від 1 березня 1989 року №90 «Про передачу земельної ділянки в користування для індивідуального садівництва» ОСОБА_3 прийнято в члени садового кооперативу «Дорожник-2», передано в користування ОСОБА_3 земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,06 га для ведення індивідуального садівництва. ОСОБА_3 видано членську книжку садовода. ОСОБА_3 користується ділянкою, сплачує членські внески та комунальні платежі (т.1 а.с.17, 18, 23, 24).

Рішенням виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від 23 березня 1994 року №50 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність безоплатно для ведення індивідуального садівництва» ОСОБА_3 надано право користування земельною ділянкою площею 0,06 га садового кооперативу «Дорожник-2», передано ОСОБА_3 у приватну власність для ведення індивідуального садівництва земельну ділянку площею 0,06 га з видачею державного акту на право приватної власності на землю (т.1 а.с.19).

На підставі вказаного рішення виконкому ради від 23 березня 1994 року №50 встановлено актом від 23 червня 1994 року межі ділянки в натурі та визначено, що на місцевості така має розмір 0,052 га; зі схеми ділянки вбачається, що на ділянці площею 0,035га розміщені сади, на ділянці площею 0,017 га розміщений двір та будівля (т.1 а.с.20-21).

На підставі рішення виконкому Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 23 березня 1994 року №90 ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_6, яким посвідчено право приватної власності на земельну ділянку площею 0,052 га цільового призначення «для ведення садівництва», розташовану на території Прилиманської сільської ради. Державний акт видано 26 грудня 1994 року Прилиманською сільською радою, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_9 (т.1 а.с.22).

8 травня 2014 року ОСОБА_3 подав Державному кадастровому реєстратору заяву про державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0524 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 Рішенням №РВ-014 від 20 травня 2014 року Державного кадастрового реєстратора відділу Держземагенства в Овідіопольському районі відмолено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав перетину 1) з ділянкою НОМЕР_7, ФОП ОСОБА_10, 2) з ділянкою НОМЕР_5, «Приват сервіс+», 3) з ділянкою НОМЕР_8 «Приват сервіс+» (т.1 а.с.25, 26).

Розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 14 грудня 2007 року №1686 «Про безоплатну передачу у власність громадянам України земельних ділянок в СК «Дорожник-2» на території Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області (за межами населених пунктів)» передано безоплатно у власність громадянам України земельні ділянки загальною площею 0,247 га (рілля) для ведення садівництва в СК «Дорожник-2» на території Прилиманської сільської ради (за межами населених пунктів) згідно зі списком (додається), зокрема, до списку включено ОСОБА_5 на земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,06 га (т.1 а.с.94).

На підставі розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області від 14 грудня 2007 року №1686 Овідіопольською районною державою адміністрацією Одеської області на ім'я ОСОБА_5 видано Державний акт серія НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,06 га цільового призначення «для ведення садівництва», кадастровий номер НОМЕР_5, розташовану за адресою: АДРЕСА_9 (т.1 а.с.150).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_7, діючим на підставі нотаріально посвідченої 27 грудня 2007 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Віницьким Б.В. та зареєстрованої в реєстрі за №1732 довіреності від імені ОСОБА_5, та ОСОБА_6, представником продавця передано, а покупцем прийнято у власність земельну ділянку площею 0,06 га кадастровий номер НОМЕР_5 цільового призначення «для ведення садівництва», розташовану за адресою: АДРЕСА_4 Договір купівлі-продажу земельної ділянки посвідчено 29 грудня 2007 року приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій А.В., зареєстровано в реєстрі за №230. Договір зареєстровано в Книзі реєстрації договорів по Прилиманській сільській раді 10 січня 2008 року (т.1 а.с.30, 148,149, 147-175).

Згідно іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ «Морський транспортний банк», посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В. 18 квітня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі за №335, для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №00971/RO від 18 квітня 2008 року про надання кредиту в сумі 53143,45 доларів США на строк до 17 квітня 2028 року на придбання земельної ділянки площею 0,06 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5, та сплату страхових платежів передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,06 га, цільового призначення «для ведення садівництва», кадастровий номер НОМЕР_5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. Приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області 18 квітня 2008 року на підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням іпотечного договору накладено заборону відчуження земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_6, яка стане власністю у майбутньому гр.ОСОБА_4, до припинення іпотечного договору (а.с.78-80).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на дату запиту 21 грудня 2015 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_5 цільового призначення «для ведення садівництва» площею 0,0596 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (т.1 а.с.31).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка належить ОСОБА_3, що право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку у відповідності до положень частини 5 статті 116 ЗК України рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування не припинялося. Пославшись на набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку в порядку, визначеному законом, непорушність права приватної власності, можливості позбавлення права власності не інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, суд задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право власності є непорушним.

Статтею 323 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку площею 0,052 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_7 на підставі рішення Прилиманської сільської ради від 23 березня 1994 року №50. Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку посвідчено Державним актом серії НОМЕР_6 від 26 грудня 1994 року, виданим та зареєстрованим Прилиманською сільською радою із внесенням запису в Книгу записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_9. Ні рішення Прилиманської сільської ради від 23 березня 1994 року №50, ні Державний акт серії НОМЕР_6 від 26 грудня 1994 року ніким не оскаржені, не скасовані, земельна ділянка у ОСОБА_3 в установленому законом порядку не вилучена, його право власності на земельну ділянку не припинено, відтак, земельна ділянка залишається у володінні та користуванні ОСОБА_3

Дії третіх осіб щодо розпорядження земельною ділянкою, а саме щодо передачі земельної ділянки Овідіопольською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 14 грудня 2007 року №1686 ОСОБА_5 без припинення права власності ОСОБА_3 на ділянку, відповідно, дії ОСОБА_5 по переданню ділянки ОСОБА_6, а ним по переданню ОСОБА_4, яка заставила ділянку в іпотеку банку, є протиправними.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «Марфін Банк» не спростовують право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,052 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_8. Апелянтом не надано доказів того, що земельна ділянка ОСОБА_3 та земельна ділянка, що визначена як предмет іпотеки в укладеному між ОСОБА_4 та ВАТ «Морський транспортний банк» договорі іпотеки від 18 квітня 2008 року, є різними земельними ділянками.

Кредитний договір між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_4 укладено 18 квітня 2008 року. Згідно пояснень представника ПАТ «Марфін Банк» в суді апеляційної інстанції кредитний договір не виконується ОСОБА_4 взагалі, відтак, постає питання чому майже на протязі десяти років банк не вжив жодних заходів для стягнення заборгованості, в тому числі й шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

ПАТ «Марфін Банк» вважає, що підстави для задоволення позову в частині вимог щодо іпотечного договору з огляду на положення частини 5 статті 3, абзацу 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» відсутні, оскільки дійсність кредитного договору №00971/RO від 18 квітня 2008 року як основного зобов'язання забезпеченого іпотечним договором від 18 квітня 2008 року спричиняє дійсність останнього, а перехід права власності на предмет іпотеки під час дії договору не тягне визнання договору іпотеки недійсним, так як Законом України «Про іпотеку» передбачено, що в такому разі до нового власника переходять всі права і обов'язки іпотекодавця.

Дана позиція не відповідає обставинам справи, оскільки в даному випадку ніякого переходу права власності на предмет іпотеки під час дії договору іпотеки не відбулося. ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з 1994 року, ОСОБА_3 як власник земельної ділянки не вчиняв жодних дій по відчуженню земельної ділянки будь-кому. Оскаржуване ОСОБА_3 розпорядження Овідіопольської районної адміністрації від 14 грудня 2007 року №1686 про передачу земельної ділянки ОСОБА_5, видача їй державного акту 27 грудня 2007 року, відчуження ОСОБА_5 в особі представника 29 грудня 2007 року ділянки ОСОБА_6 мали місце до укладення між ВАТ «Морський транспортний банк» та ОСОБА_4 кредитного договору та іпотечного договору.

Більш того, за змістом кредитного договору №00971/RO від 18 квітня 2008 року ОСОБА_4 отримала кредит для придбання саме ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 За змістом іпотечного договору від 18 квітня 2008 року в іпотеку передано земельну ділянку, що буде в майбутньому належати ОСОБА_4, а саме земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_4

Таким чином, фактом є те, що предметом іпотеки значиться земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_9, яка з 1994 року належить на праві приватної власності ОСОБА_3, яка ним як власником не відчужувалась та не передавалась в іпотеку. ОСОБА_3 не є особою, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки під час дії договору іпотеки, як то вважає ПАТ «Марфін Банк».

Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Тобто, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (правова позиція, викладена в постанові ВСУ від 6 червня 2012 року в справі №6-64ц12).

ОСОБА_3 не є стороною іпотечного договору, але є заінтересованою особою, яка має право оспорювати іпотечний договір, оскільки даний договір порушує його законні права та інтереси як власника земельної ділянки, що в іпотечному договорі зазначена як предмет іпотеки. Земельна ділянка ОСОБА_3 не могла бути предметом іпотеки, оскільки він не проводив відчуження ділянки, не передавав таку в іпотеку, право власності ОСОБА_3 на ділянку в установленому законом порядку не припинялось.

ПАТ «Марфін Банк» в апеляційній скарзі фактично посилається лише на один довід для скасування рішення суду, а саме на перехід предмета іпотеки від іпотекодавця до іншої особи. Дане обґрунтування безпідставне, так як ніякого переходу предмета іпотеки від ОСОБА_4 до ОСОБА_3 чи іншої особи після 18 квітня 2008 року не відбулося, ОСОБА_3 є законним власником земельної ділянки з 1994 року.

Іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом (ст.1 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, нерухоме майно може бути витребувано з чужого незаконного володіння іпотекодавця, в даному випадку ОСОБА_4, що суд і зробив, а не від іпотекодержателя ПАТ «Марфін Банк», так як передане в іпотеку нерухоме майно залишається у володінні та користуванні іпотекодавця.

Визнання недійсним іпотечного договору не має наслідком припинення зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, забезпечення виконання цих зобов'язань має бути проведено в інший спосіб.

Правові підстави для скасування рішення суду за апеляційною скаргою ПАТ «Марфін Банк» відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 4 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, за участю третіх осіб Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, садівничого кооперативу «Дорожник-2», відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору іпотеки, скасування заборони відчуження земельної ділянки, зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Н.Д.Плавич