Провадження № 2/344/1262/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.,

при секретарі c/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування міста Івано-Франківська про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування міста Івано-Франківська про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

У позовній заяві зазначено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.10.2015 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено проживати з матірю. Враховуючи бажання позивача як батька дитини бачитись з сином, брати участь у його вихованні та спілкуватись з ним, просить про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві, просив визначити системні побачення з сином згідно поданого ним графіку.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, позовні вимоги заперечила, з мотивів викладених в письмовому запереченні, вказала, що позивач має можливість бачитись з сином, однак поведінка позивача негативно впливає на поведінку сина, на його виховання, розвиток, не заперечує в участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, однак просила врахувати бажання самої дитини.

Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не зявилась, надала суду висновок про встановлення порядку участі батька у вихованні сина.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 28 жовтня 2015 року, син ОСОБА_4, 09.11.2003 року проживає з матірю ОСОБА_3 в м. Івано-Франківську (7-9).

Позивач ОСОБА_2 працює лікарем-стоматологом-ортопедом госпрозрахункового відділення Коломийської стоматологічної поліклініки, що вбачається з довідки (а.с.10) та проживає в м. Коломия (а.с.11).

З довідки № 01-18/4 від 27.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_4, який є учнем 7 класу СШ №11 м. Івано-Франківська відвідує гурток «Аматори зеленої архітектури» на базі міської дитячої екологічної станції в середу і четвер (а.с.37).

Як вбачається із матеріалів справи згоди щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з сином сторони не можуть дійти.

Як вбачається із висновку №245 органу опіки та піклування МВК Івано-Франківської міської ради від 06.04.2017 року, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне встановити батькові ОСОБА_2 такий порядок участі у вихованні сина: перша та третя субота місяця з 17.00 до 19.00 год.; друга та четверта неділя з 18.00 год. до 20.00 год. за бажанням дитини; спілкування та спільний відпочинок, святкові дні, день народження хлопчика за бажанням дитини (а.с.51-54).

Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Під час вирішення спору береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Той з батьків, хто проживає з дитиною, у разі його ухилення від виконання договору зобов'язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану другому з батьків.

Статтями 15, 16 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд вважає, що часу визначеного у висновку органу опіки та піклування достатньо для того щоб син спілкувались з батьком, а батько міг впливати на його виховання. З огляду на вік дитини та здатність ним самостійно приймати рішення, побачення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 доцільно проводити за його згодою.

Як вбачається зі змісту ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 141, 153, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60 61 ЦПК України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_2 такий порядок участі у вихованні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: перша та третя субота місяця з 17.00 до 19.00 год.; друга та четверта неділя з 18.00 год. до 20.00 год. за бажанням дитини; спілкування та спільний відпочинок, святкові дні, день народження хлопчика за бажанням дитини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.