Справа №265/954/16-ц
Провадження №2/265/28/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 міське управління юстиції Донецької області, про визнання незаконним рішення міської ради щодо надання у власність земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області із позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 міське управління юстиції Донецької області, про визнання незаконним рішення міської ради щодо надання у власність земельної ділянки. В обгрунтування позову зазначила, що земельна ділянка за №22, розташована по пров.Полєтаєва, 22 в Орджонікідзевському (нині Лівобережному) районі м.Маріуполя, площею 487 кв.м. була надана під забудову житлового будинку ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Орджонікідзевської ради депутатів від 26 вересня 1973 року. 17 листопада 1981 року рішенням Орджонікідзевського народного суду м.Жданова було встановлено порядок користування земельною ділянкою за №22 по пров.Полєтаєва в м.Маріуполі між співвласниками домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6. ОСОБА_4 була надана у користування земельна ділянка відповідно до його частки в зазначеному домоволодінні 51/100 - площею 248 кв.м., ОСОБА_6 відповідно до її частки 49/100 - площею 239 кв.м., з встановленням з пров.Полєтаєва на відстані 3,3 м., шириною 2,6 м. відповідно до схеми БТІ загального проходу.

На цей час, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 01 червня 2012 року, вона є власником 51/100 частки (що раніше належала ОСОБА_4В.) домоволодіння №22 по пров.Полєтаєва у м.Маріуполі. Власником 49/100 частини домоволодіння (що раніше належала ОСОБА_6К.) є ОСОБА_3

Вказувала, що у звязку із набуттям права власності на 51/100 частку домоволодіння за №22 по пров.Полєтаєва в м.Маріуполі до неї перейшло право користування земельною ділянкою, що було встановлено для попереднього власника - у розмірі 248 кв.м., а ОСОБА_7 - 239 кв.м. Однак, рішенням ОСОБА_2 міської ради за №6/28-3390 від 18.06.2013 року у власність ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 0,0105 га та площею 0,0128 га по пров.Полєтаєва, 22.

Із зазначеним рішенням ОСОБА_2 міської ради, вона не згодна, вважала його незаконним та необгрунтованим, оскільки під час приватизації земельної ділянки ОСОБА_3, не була виконана вимога про погодження меж ділянки з суміжними землекористувачами. Тобто з нею межі земельної ділянки ні яким чином не погоджувались і її права та інтереси враховано не було. Окрім того, наданням ОСОБА_3 у власність земельної ділянки в межах, в яких вона в теперішній час визначена рішенням міської ради, значною мірою порушуються границі встановлені рішенням суду та їх фактичним користуванням земельною ділянкою.

Вважала, що рішення виконкому ОСОБА_2 міської ради №6/28-3390 від 18.06.2013 р. було прийнято з порушенням встановленого порядку, а також порушило її права стосовно користування земельною ділянкою, а тому, має бути визнано недійсним.

Посилаючись, зокрема на ст.ст.116, 120, 152, 155 ЗК України, просила суд: 1) визнати недійсним рішення ОСОБА_2 міської ради №6/28-3390 від 18.06.2013 р. «Про надання громадянам України у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, які перебувають у їх користуванні» в частині надання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0105 та 0,0128 га по пров.Полєтаєва, 22 у м. Маріуполі; 2) визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_3 від 18.07.2013 року №6456615 на земельну ділянку 0,0128 га, кадастровий номер :01:023:0844, по провулку Полєтаєва, 22 в місті Маріуполі, видане реєстраційною службою ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області; 3) визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_3 від 18.07.2013 року №6531671 на земельну ділянку 0.0150 га, кадастровий номер:01:023:0843, по провулку Полєтаєва, 22 в місті Маріуполі, видане реєстраційною службою ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області; 4) скасувати рішення державного реєстратора відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції про реєстрацію права власності на імя ОСОБА_3 від 18.07.2013 року на земельну ділянку площею 0,0105 га, кадастровий номер:01:023:0843 та на земельну ділянку площею 0,0128 га, кадастровий номер :01:023:0844, по провулку Полєтаєва, 22 в місті Маріуполі.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду письмові заперечення проти позову, в обгрунтування яких зазначила, що земельну ділянку, площею 487 кв.м. було виділено за рішенням виконкому Орджонікідзевської районної Ради Маріуполя у 1973 році ОСОБА_4 під забудову житлового будинку. На зазначеній земельній ділянці ОСОБА_4В спільно зі своєю дружиною, ОСОБА_6 побудували житловий будинок. 07.04.1981 року шлюб між зазначеними особами було припинено. У зв'язку з розірванням шлюбу, ОСОБА_4В звернувся до суду з позовом про поділ будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. За рішенням Орджонікідзевського районного суду Маріуполя від 17.11.1981 р (справа №2-499/81) проведено розділ будинку між подружжям з виділом кожному з них частки в натурі: у власність ОСОБА_4В відійшла частина будинку літ.Г-1, що складається з коридору 1-1, коридору 1-2, житлової кімнати 1-3, комори 1-7, загальною площею -23,75 кв.м., прибудови літ А-1, майданчики, що становить 51/100 будинку. У власність ОСОБА_6К перейшла частина будинку літ Г-1, що складається з кімнат 1-5, 1-6, 1-4, загальною площею 42.6 кв.м., а також двох сараїв і майданчики, що становить - 49/100 будинку. Згідно із зазначеним судовим рішенням, був визначений порядок користування земельною ділянкою: у користуванні ОСОБА_4 була залишена земельна ділянка загальною площею -248 кв.м., у тому числі під забудовою 79 кв.м., ділянка загального користування - 55 кв.м. вільної площі, зайнятої під садом - 115 кв.м. розміром в кінці ділянки 12,9 кв.м., по ширині і довжині 10,0 м. з домоволодінням №24 та всередині ділянку 5,5 м., далі 4,5 м. Вагиній З.К. виділена ділянка загальною площею 239 кв.м. В тому числі під забудовою 64 кв.м., ділянка загального користування 55 кв.м. вільної площі, зайнятої під садом 120 кв.м. Цю ділянку з розмірами по ширині 113 м. по пров.Полєтаєва і по довжині всередині ділянки 11 кв.м. і з домоволодінням №20 - 7,25 м, а також по ширині 33 м. по пер.Полетаєва і по довжині по домоволодінню №24 - 18 м. Земельна ділянка, надана в користування ОСОБА_4К перейшла в користування наступним власникам, одним з яких стали ОСОБА_8 і ОСОБА_9, після смерті яких право власності в порядку спадкування на нерухоме майно у вигляді 51/100 і право користування земельною ділянкою ОСОБА_2 міської ради розміром 0,0118 га перейшло до ОСОБА_10 16.02.2012 року, який в свою чергу продав частку будинку позивачці ОСОБА_1 Частка ОСОБА_6К перейшла до ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом 18.02.2003 року.

Таким чином, на момент переходу права власності на 51/100 частку будинку по пров.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі - 01.06.2012 року до позивачки ОСОБА_1, змінився порядок користування земельною ділянкою, визначений рішенням суду від 1981 року і даний порядок користування змінений був за згодою власників і врахований при прийнятті рішень Орджонікідзевським райвиконкомом у 1983 р. при визнанні за ОСОБА_6 права на прибудову літ Г-1 в 1983 році та Орджонікідзевською адміністрацією в 2002 році про включення до складу домоволодіння ОСОБА_6 сараю літ Е-1, тамбура а-1, а також рішенням Орджонікідзевського суду Маріуполя від 16.05.2012 року про визнання за ОСОБА_10 3 права власності на житлову прибудову А1-1. Вважала, що всі ті юридичні дії, вчинені колишнім власником або користувачем землі є обов'язковими для нового власника і додаткової згоди від нього не вимагається. На момент приватизації нею землі, колишній землекористувач ОСОБА_10 дав свою письмову згоду на приватизацію нею землі згідно існуючого на той період порядку землекористування і воно є обов'язковим для подальшого землекористувача ОСОБА_1, і її згоди на приватизацію землі не потрібно. Посилаючись, зокрема на ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України, просила суд в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_11, що діє на підставі договору, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_12, що діє на підставі договору, в судовому засіданні заперечували проти позову, в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_13 та ОСОБА_14, що діють на підставі довіреності, в судовому засіданні також заперечували проти позову та в задоволенні позовних вимог просили відмовити.

Представник третьої особи - ОСОБА_2 міського управління юстиції в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що у будинку не проживає з 1999 року. План поділу земельної ділянки при продажу будинку був як і раніше. Він підписував погодження при приватизації ОСОБА_3 відповідно плану, тобто все як було, так і залишилося. Порядок користування земельною ділянкою не змінювався, люди самі домовилися, як ходити по двору. Про порядок користування земельною ділянкою, він повідомляв покупців при продажі будинку.

Також, під час судового розгляду, за клопотанням представника позивача ОСОБА_11, судом були витребувані та досліджені цивільна справи №2-499/81 та цивільна справа №0538/3026/2012 (провадження №2/0538/1236/2012), які перебували в архіві Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області.

Суд, заслухавши пояснення сторін та показання свідка, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі рішення Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів від 26.09.1973 року під будівництво житлового будинку була відведена земельна ділянка по пер.Полєтаєва, 22 у м.Жданові (нині Маріуполь), загальною площею 467 кв.м. (справа №0538/3026/2012, а.с.43).

Відповідно до рішення Орджонікідзевського народного суду м.Жданова від 17.11.1981 року у справі №2-499/81 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_15 про поділ домоволодіння, у власності ОСОБА_4 було залишено 51/100 частки жилого будинку Г-1 по пер.Полєтаєва, 22 у м.Жданові (нині Маріуполь), яка складалася з коридору 1-1, коридору 1-2, жилої кімнати 1-3, комори 1-7, усього загальної площі 23,75 кв.м., а також прибудови А-1, газифікації, майданчика. При цьому, в користуванні ОСОБА_4 була залишена частина земельної ділянки, загальною площею 248,0 кв.м., у тому числі: під забудовою 79,0 кв.м.; ділянка загального користування 55,0 кв.м. та ділянка вільної площі під сад, розміром 115 кв.м.

В той же час, відповідно до вищевказаного рішення суду, за ОСОБА_6 було визнано право власності на 49/100 частки жилого будинку Г-1 по пер.Полєтаєва, 22 у м.Жданові (нині Маріуполь), яка складалася з жилих кімнат 1-6, 1-5, 1-4, загальною площею 42,46 кв.м., а також сарай Е-1, майданчик, сарай ОСОБА_16 цьому, в користування ОСОБА_6 була надана частина земельної ділянки, загальною площею 239,0 кв.м., у тому числі: під забудовою 64,0 кв.м.; ділянка загального користування 55,0 кв.м. та ділянка вільної площі під сад, розміром 120 кв.м.

20.04.1983 року відповідно до рішення Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів №261, ОСОБА_6 була надана згода користування прибудовою Г-1 по пер.Полєтаєва, 22 у м.Жданові (нині Маріуполь) (а.с. 126).

21 серпня 1987 року, ОСОБА_8 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу №3361 набула у власність 51/100 частини жилого будинку по пер.Полєтаєва, 22 у м.Жданові (справа №0538/3026/2012, а.с.8 -9).

З матеріалів справи №0538/3026/2012 вбачається, що 24 травня 1989 року, ОСОБА_8 на підставі рішення Виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради народних депутатів №268/6, було надано дозвіл на будівництво прибудов, а саме: під житлову кімнату, під веранду та під ванну (справа №0538/3026/2012, а.с.10).

24 липня 2002 року рішенням засідання колегії Орджонікідзевської райадміністрації ОСОБА_2 міської ради №198, до складу домоволодіння ОСОБА_6, за згодою сусідів, було включено сараї Е-1 та тамбур (а.с.125).

При цьому, як вбачається з технічного паспорту на будинок по пер.Полєтаєва, 22 від 22.02.2012 року, будівництво цих споруд частково відбулося на земельній ділянці загального користування (справа №0538/3026/2012, а.с.12, справа №2-499/81, а.с.41).

Будь-яких доказів щодо наявності на той час заперечень від ОСОБА_8 та/або ОСОБА_6 з приводу будівництва прибудов на земельній ділянці по пер.Полєтаєва, 22 у м.Жданові (нині Маріуполь) та зміни у звязку з цим порядку користування земельною ділянкою суду не надано.

18 лютого 2003 року ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування №182 передала у власність ОСОБА_3 49/100 частини жилого будинку по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі (а.с.88-89).

09 квітня 2011 року ОСОБА_8 померла. Після смерті ОСОБА_8, право власності на 51/100 частини будинку по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі 16.02.2011 року перейшло до її сина ОСОБА_10 Станіславова (справа №0538/3026/2012, а.с.15 - 20).

В подальшому, рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16.05.2012 року по справі №0538/3026/2012 за ОСОБА_10 було визнано право власності в порядку спадкування, після смерті матері ОСОБА_8, проти якого ОСОБА_3 не заперечувала, на самовільно побудовану прибудову А-1-1, площею 18,0 кв.м., яка розташована на земельній ділянці по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі.

Будь-яких доказів щодо наявності заперечень від ОСОБА_3 з приводу будівництва ОСОБА_8 на той час прибудови А-1-1 на земельній ділянці загального користування та зміни у звязку з цим порядку користування земельною ділянкою суду також не надано.

При цьому, суду не надано доказів того, що після здійснення ОСОБА_8 будівництва прибудов до своєї частини будинку, розмір часток в спільній власності на будинок між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, а в подальшому ОСОБА_3 змінився.

Відповідно до ст.91 Земельного кодексу Української РСР, положення якого діяли до 15.03.1991 року, тобто протягом часу виникнення правовідносин щодо спільного користування спірною земельною ділянкою, особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов'язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок.

Будь-якої обовязкової форми, зокрема письмової, щодо угоди про порядок користування земельною ділянкою, законом на час виникнення правовідносин щодо спільного користування спірною земельною ділянкою, законом передбачено не було.

Таким чином, приймаючи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України від 25.10.2001 року щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення, та враховуючи зміни, що відбулися на земельній ділянці по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі внаслідок будівництва ОСОБА_8 та ОСОБА_6 прибудов до своїх частин будинку, у тому числі й на земельній ділянці загального користування, а також відсутності заперечень щодо такого будівництва, суд приходить до висновку, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_6, а в подальшому ОСОБА_3, було досягнуто згоди щодо зміни порядку спільного користування земельною ділянкою по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі, який до цього часу було встановлено рішенням Орджонікідзевського народного суду м.Жданова від 17.11.1981 року у справі №2-499/81.

З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2011 року, ОСОБА_10 розпочав підготовку технічної документації щодо присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі.

14 вересня 2011 року за участю ОСОБА_10 (пер.Полєтаєва, 22), ОСОБА_3 (пер.Полєтаєва, 22) та геодезиста було складено акт встановлення на місцевості та узгодження меж земельної ділянки для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі, площею 0,0118 га.

28.11.2011 року вказаній земельній ділянці, площею 0,0118 га було визначено відповідний кадастровий номер.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 30.03.2012 року, ОСОБА_3 розпочала підготовку документів щодо приватизації частини земельної ділянки по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі (а.с.83).

10 квітня 2012 року за участю ОСОБА_3 (пер.Полєтаєва, 22), ОСОБА_17 (по пер.Полєтаєва, 20), ОСОБА_18 (по пер.Полєтаєва, 19), представника Держкомзему та голови КСН «Дружба» було складено акт встановлення на місцевості та узгодження меж земельної ділянки, площею 0,0105 га по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі (а.с.95).

07 травня 2012 року за участю ОСОБА_3 (пер.Полєтаєва, 22), ОСОБА_10 (по пер.Полєтаєва, 22), ОСОБА_19 (по пер.Полєтаєва, 24), представника Держкомзему та голови КСН «Дружба» було складено акт встановлення на місцевості та узгодження меж земельної ділянки, площею 0,0128 га по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі (а.с.96).

18.10.2012 року вказаним земельним ділянкам, площею 0,0105 га та 0,0128 га були визначені відповідні кадастрові номери.

Відповідно до абз.12 ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Доказів того, що межі земельних ділянок з визначеними кадастровими номерами перетинаються або мається накладення їх меж, під час судового розгляду, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між користувачами земельної ділянки по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_3, а також суміжними користувачами, була остаточно досягнута згода щодо встановлення та узгодження на місцевості меж земельної ділянки по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі, яка фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3

01 червня 2012 року, право власності на 51/100 частини будинку по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_1, перейшло до останньої.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

При цьому, ч.2 цієї статті передбачає, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Доказів того, що між ОСОБА_8, а в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_6, а в подальшому ОСОБА_3, було встановлено інший порядок спільного користування земельною ділянкою по пер.Полєтаєва, 22 у м.Маріуполі, а також в інших межах, ніж це визначено актами встановлення на місцевості та узгодження меж земельної ділянки від 14 вересня 2011 року, від 10.04.2012 року, від 07 травня 2012 року, під час судового розгляду з боку позивача ОСОБА_20 суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки суд вважає, що до ОСОБА_1, як нового власника частини будинку по пер.Полєтаєва, 22 право користування земельною ділянкою перейшло на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_10

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 213-215, 218, 223 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_2 міське управління юстиції Донецької області, про визнання незаконним рішення міської ради щодо надання у власність земельної ділянки відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

3. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Щербіна