АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/11/17
Провадження № 22-ц/792/774/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Задвірний В.І.,

з участю представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

В січні 2017 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з цим позовом до відповідача, вказував, що перебуває з відповідач в шлюбних відносинах проте через постійні суперечки стосовно фінансів, відповідачка звернулась до суду, який вирішив стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини заробітку починаючи з 09.10.2014 року. Після погіршення стосунків між сторонами позивач дізнався про те, що відповідачка передала виконавчий лист до виконання в виконавчу службу та наявну у нього заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 35054,11 грн. Просить суд звільнити його від сплати вищевказаної заборгованості, оскільки в період з 2014 по 2016 рік аліменти не платив через банк оскільки вони з відповідачкою проживали разом та вели спільне господарство

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.02.2017 року позов задоволено. Звільнено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 09.10.2014 року по жовтень 2016 року в розмірі 35054,11 грн., нарахованої Красилівським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області за виконавчим листом № 682/3323/14-ц від 02.12.2014 року виданим Славутським міськрайонний судом Хмельницької області.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. На її думку, суд не врахував, що позивач дії державного виконавця про нарахування заборгованості по аліментах не оспорив, погодився з таким нарахуванням та став добровільно її погашати. Окрім цього, при нарахуванні заборгованості не виявлено рахункової помилки. Під час розгляду справи позивач не спростував та не надав належних доказів про те, що в період, за який було нараховано заборгованість по аліментах, позивач надавав будь-які кошти на утримання дитини.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2014 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 09.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищевказаного рішення, яке набрало законної сили 17.11.2014 року, 02.12.2014 року відповідачці видано виконавчий лист для звернення рішення до примусового виконання.

Відповідно до довідки про доходи за період з жовтня 2014 року по вересень 2016 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 2005 року по 15 вересня 2016 року працював у ПАТ " Укртрансгаз", мав щомісячний дохід.

До серпня 2016 року сторони разом із сином постійно проживала по АДРЕСА_1, зазначена адреса є їх зареєстрованим місцем проживання.

05.09.2016 року ОСОБА_2 звернулася з заявою до Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області про звернення до примусового виконання рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.11.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та надала виконавчий лист.

06.09.2016 року державним виконавцем Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ в Хмельницькій області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 682/3323/14-ц виданого 02.12.2014 року на підставі рішення суду від 04.11.2014 року та нарахована ОСОБА_1 заборгованість по аліментам в сумі 35054,11 грн. за період з 09.10.2014 року по жовтень 2016 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 без поважної причини не пред'являла виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, сторони з жовтня 2014 року до серпня 2016 року проживали спільно однією сім'єю і в цей період ОСОБА_2 разом з сином перебували на повному утриманні позивача, ці обставини мають істотне значення і є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно ч. 3 ст. 197 ЦПК України суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок не пред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено рішення.

Доводи апеляційної скарги про неоскарження позивачем дій державного виконавця з нарахування заборгованості по аліментах та відсутність рахункової помилки не стосуються суті цього спору і тому не приймаються до уваги.

Сплата аліментів позивачем, починаючи з жовтня 2016 року, після звернення виконавчого листа до примусового виконання, не спростовує відсутність підстав для звільнення від їх сплати за попередній період.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів, що підтверджують надання позивачем коштів на утримання сина в добровільному порядку, колегія суддів приймає до уваги таке.

Сторони не заперечують, що з жовтня 2014 року до серпня 2016 року проживали спільно разом з дитиною по АДРЕСА_1 і вели спільне господарство. В цей же період сторони неодноразово виїздили на відпочинок, зокрема, і до моря разом з дитиною, що підтверджується змістом апеляційної скарги, матеріалами справи.

В цей період ОСОБА_2 не мала жодних джерел доходу.

В свою чергу ОСОБА_1 мав постійне місце роботи у ПАТ " Укртрансгаз", і стабільний щомісячний дохід, протягом 2016 року - близько 8-9 тис. грн. щомісячно.

Сам факт непред'явлення відповідачкою виконавчого листа до примусового виконання у період спільного проживання з позивачем свідчить про отримання нею належного утримання на сина від ОСОБА_1

Ця обставина підтверджується і фактом негайного звернення до примусового виконання цього виконавчого листа (05.09.2016 року) після припинення спільного проживання та у зв'язку з ненаданням позивачем коштів на утримання дитини в добровільному порядку.

В свою чергу посилання апелянта на те, що в цей період вона утримувала себе за рахунок заощаджень від продажу особистих речей та одягу та за кошти батьків, не ґрунтується на доказах.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: Зеленська В.І. Провадження № 22-ц/792/774/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 50