У х в а л а

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Висоцької В.С., Фаловської І.М..

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум», третя особа - Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі Криворізького відділу Дніпропетровської регіональної філії, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнання права власності на земельну ділянку, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю

«СК Петроліум» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2008 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 20 липня 2007 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» (далі - ТОВ «СК Петроліум») у простій письмовій формі укладено договір купівлі-продажу, згідно з умовами якого він придбав у відповідача земельну ділянку несільськогосподарського призначення, площею 0,5414 га, що розташована по АДРЕСА_1 на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначеної для комерційного використання для обслуговування території автозаправної станції (далі - АЗС).

На підставі акта приймання-передачі від 20 липня 2007 року йому було передано зазначену земельну ділянку, за яку ним було сплачено 241 500 грн.

Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконує обов'язки, покладені на нього умовами договору, зокрема в частині його нотаріального посвідчення, тоді як згоди щодо усіх істотних умов договору між сторонами досягнуто, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20 липня 2007 року між ним та ТОВ «СК Петроліум», предметом якого є земельна ділянка, площею 0,5414 га, що розташована по АДРЕСА_1 на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначеної для комерційного використання для обслуговування території АЗС, визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпрпопетровської області від 14 липня 2008 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 20 липня 2007 року між ним та ТОВ «СК Петроліум», предметом якого є земельна ділянка, площею 0,5414 га, що розташована по АДРЕСА_1 на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначеної для комерційного використання для обслуговування території АЗС.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку, площею 0,5414 га, що розташована по АДРЕСА_1 на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційних скаргах заявники просять скасуватиоскаржуване рішення апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що в силу ст. 657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не міг бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України, тому, відповідно, відсутні й підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19 червня 2013 року у справі № 6-49цс13, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК Україниє обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що порушено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ФХК 20005» на спірну земельну ділянку, оскільки останньому на підставі свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 03 липня 2007 року належить право власності на комплекс автозаправної станції по АДРЕСА_1 у с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня

2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська