Справа № 214/7306/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення збитків, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до СПД ОСОБА_3, ОСОБА_2, уточнивши який просить: стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» збитки в розмірі 19 178 грн. 25 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» збитки в розмірі 6 415 грн. 50 коп.

В обґрунтування позову навів наступне. Між ПАТ КБ «Приватбанк» (далі - банк) та СПД ОСОБА_3 укладено договір на поставку меблів від 04.12.2013р. № 01/12.

Відповідно до накладних від 18.12.2016р. №№ 474,475,476 нібито було здіснено постачання наступних меблів за ціною: крісло конференц - 4 шт. х 2480,00 грн. = 9920 грн.; диван - 1 шт. х 4700,00 = 4700 грн.; крісло офісне - 1 шт. х 2400 = 2400 грн.; крісло для персоналу - 2 шт. х 865 грн. = 1730 грн.

Відповідно до п.5.1. договору, пеня за останній рік складає = 18750 х 0,1% х 365 днів = 6843 грн. 75 коп. Разом : 25593 грн. 75 коп.

Фактично вищеперелічені меблі не були поставлені банку. Доказом невиконання умов договору є: пояснювальна записка представника банка щодо приймання меблів ОСОБА_4; акт відсутності майна від 03.11.2016р.; договір № 1 від 01.02.2014р., відповідно до якого СПД ОСОБА_3 передав обов'язок поставки непоставленого товару своїй дружині ОСОБА_2; розписка ОСОБА_2 без дати про зобовязання поставити перелічені меблі до 04.12.2016р.

На теперішній час меблі банку не поставлені. Банк сплатив вартість зазначених меблів в повному обсязі. ОСОБА_2 розпискою взяла на себе зобов'язання за договором.

Відповідно договору і розписки ОСОБА_2 надала письмову згоду виконати зобов'язання за договором в межах: крісло конференц - 4 шт. х 2480 грн. = 9920 грн.; крісло офісне - 1 шт. х 2400 = 2400 грн.; крісло для персоналу - 2 шт. х 865 грн. = 1730 грн. Разом -14050 грн. Пеня за 365 днів 14050 х 0,001 х 365 = 5128 грн. 25 коп. Борг складає = 14050 грн. 00 коп. + 5128 грн. 25 коп. = 19178 грн. 25 коп.

Банк вважає, що відповідачі несуть солідарний обов'язок перед банком про сплату боргу в розмірі 19 178 грн. 25 коп.

Вважає, що договір, розписка, роздруківка смс - переписки між працівником банку ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є письмовим договором поруки.

Вважає, що договір, розписка, роздруківка смс - переписки між працівником банку

ОСОБА_4 і ОСОБА_2 не є переведенням боргу, бо банк не дає свою згоду на зміну боржника.

Борг ОСОБА_3 - диван - 1 шт. х 4700 грн. = 4700 грн. Пеня за 365 днів 4700 х 0,001 х 365 = 1715 грн. 50 коп. Борг складає = 4700 + 1715 грн. 50 коп. = 6415 грн. 5 коп.

Щодо строку позовної давності, накладні підписані банком 18.12.2013 (дата коли банк зобов'язаний був дізнатися про невиконання зобов'язання). Банк подав позов - 13.12.2016 року, в межах 3 років.

Відповідно до правової позиції ВСУ по справі № 6-125цс13, яка викладена в постанові від 04.12.2013р., у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Відповідно до ст. 612 (прострочення боржника) ЦК України банк має право вимагати відшкодування збитків, зокрема в розмірі оплачених, але не поставлених меблів.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 2 березня 2017 року позов не визнала та пояснила, що договір та розписку вона бачить вперше, її підпису в названих документах немає. З ОСОБА_5 знайома. В жовтні, листопаді та грудні 2016 року з представником банку не спілкувалася з приводу поставки меблів. З ОСОБА_5 з цього питання взагалі не спілкувалася, в тому числі, шляхом передачі смс повідомлень. Меблі возили з фабрики «Діал» за договорами. Ці меблі надійшли в грудні 2013 року в магазин по вул. Косіора. Вони відображені в документах на постачання. Товар збирав громадянин на прізвище Стрюцький, товар перевозили на автомобілі, на якому саме не памятає. В подальшому в судові засідання відповідачка не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавала, від якої не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні дав показання з яких вбачається, що відповідачку знає, стосунки нормальні. За своїми посадовими обовязками займається розслідуванням нестачі. При проведенні розслідування встановив, що у 2013 році ОСОБА_3 не поставив частину меблів, які були оплачені банком. Тому зателефонував ОСОБА_3, але до банку прийшла ОСОБА_2, яка визнала, що меблі не були допоставлені та пообіцяла меблі поставити. При ньому, свідку, відповідачка поставила підпис в розписці і передала договір.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні дала показання з яких вбачається, що обох відповідачів знає. Вона, свідок, займалася закупівлею меблів для банку. Вона повірила відповідачці ОСОБА_2 та підписала накладні про постачання меблів, на підставі накладних була проведена оплата. Відповідачка насправді привезла лише три одиниці меблів. В подальшому вона, свідок, просила довезти непоставлені меблі, але відповідачка цього не зробила. Під час перевірки була виявлена нестача меблів, знов просила відповідачку довезти меблі. На аркуші справи № 6, підпис належить їй, свідку. Поставила підпис, так як довіряла відповідачці.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні дав показання з яких вбачається, що відповідачку ОСОБА_2 знає, стосунки нормальні. В 2013 році був укладений договір на поставку меблів та були оплачені меблі на підставі накладних. Якщо б накладні не були підписані, то оплата проведена б не була. Після того як була виявлена нестача меблів, відповідачка обіцяла, що довезе їх, але цього не зробила. Крім того, остання обіцяла під час бесіди погасити нестачу. При підписанні договору на аркушах справи № 14-15, присутнім не був.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: договір (а.с.4-5), накладні (а.с.6,8,10), рахунок (а.с.7,9,11), пояснення (а.с.12), акт (а.с.13), договір (а.с.14), розписка (а.с.15), платіжне доручення (а.с.16,17,18), свідоцтво (а.с.19), довідка (а.с.20), смс переписка (а.с.43-45).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

4 грудня 2013 року між відповідачем СПД ОСОБА_3, як виконавцем, та позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк», як замовником, укладений договір № 01/12 поставки меблі. Відповідач ОСОБА_3 є фізичною особою підприємцем. Згідно укладеного договору, відповідач ОСОБА_3 зобовязався у строк 30 календарних днів з моменту оплати здійснити поставку товару. За порушення строків поставки товару за договором, відповідач ОСОБА_3 сплачує ПАТ КБ «ПриватБанк» пеню у розмірі 0,1 % від вартості меблів за кожен день просрочки. Позивач здійснив оплату товару: 19 грудня 2013 року в сумі 8830 грн. 00 коп. згідно договору № 1/12 від 04.12.2013р., рахунок № 355 від 06.12.2013р., за накладною № 474 від 18.12.2013р.; 24 грудня 2013 року в сумі 9920 грн. 00 коп. згідно договору № 1/12 від 04.12.2013р., рахунок № 357-1 від 06.12.2013р., за накладною № 475 від 18.12.2013р.; 24 грудня 2013 року в сумі 9900 грн. 00 коп. згідно договору № 1/12 від 04.12.2013р., рахунок № 354 від 06.12.2013р., за накладною № 476 від 18.12.2013р.

1 лютого 2014 року відповідачка ОСОБА_2 зобовязалась перед позивачем в строк до 4 грудня 2016 року виконати за договором № 01/12, укладеним 4 грудня 2013 року між відповідачем СПД ОСОБА_3, як виконавцем, та позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк», як замовником, поставку меблів, а саме: крісла керівника 1 шт., крісел для персоналу 2 шт., конференц крісел 4 шт.

Відповідачі до даного часу усі меблі не поставили, а саме: за договором № 01/12, укладеним 4 грудня 2013 року не поставлені наступні меблі: диван - 1 шт. х 4700 грн. = 4700 грн. ; крісло конференц - 4 шт. х 2480 грн. = 9920 грн.; крісло офісне - 1 шт. х 2400 = 2400 грн.; крісло для персоналу - 2 шт. х 865 грн. = 1730 грн.

Пеня за 365 днів 4700 х 0,001 х 365 = 1715 грн. 50 коп. Борг складає = 4700 + 1715 грн. 50 коп. = 6415 грн. 5 коп.

Пеня за 365 днів 14050 х 0,001 х 365 = 5128 грн. 25 коп. Борг складає = 14050 грн. 00 коп. + 5128 грн. 25 коп. = 19178 грн. 25 коп.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень представника позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, та письмових доказів: договору (а.с.4-5), накладних (а.с.6,8,10), рахунків (а.с.7,9,11), акту (а.с.13), договору (а.с.14), розписки (а.с.15), платіжних доручень (а.с.16,17,18), свідоцтва (а.с.19), смс переписки (а.с.43-45).

Заперечення відповідача ОСОБА_2 про те, що меблі нею були поставлені, спростовується сукупністю показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів».

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою, укладений, передбачений ст. 712 ЦК України, договір поставки. Відповідно до вимог ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до вимог ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Суд приходить до переконання, що відповідно до договору, розписки (а.с.7, 8), роздруківки смс - переписки між працівником банку ОСОБА_4 і ОСОБА_2, остання є поручителем.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Як передбачено ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Суд вважає, що відповідачі несуть перед позивачем солідарну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання.

Пеня за 365 днів 4700 х 0,001 х 365 = 1715 грн. 50 коп. Борг складає = 4700 + 1715 грн. 50 коп. = 6415 грн. 5 коп.

Пеня за 365 днів 14050 х 0,001 х 365 = 5128 грн. 25 коп. Борг складає = 14050 грн. 00 коп. + 5128 грн. 25 коп. = 19178 грн. 25 коп.

У судовому засіданні встановлено, що при укладенні договору від 04.12.2013 року, позивач розраховував на отримання меблів, а тому, внаслідок невиконання відповідачами умов договору, останніми позивачеві завдана шкода.

Суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

Таким чином, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки ОСОБА_2, а також показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7, та дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути в рівних частках на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 546, 549, 553, 554, 629, 663, 712 ЦК України, ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» збитки в розмірі 19 178 грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» збитки в розмірі 6 415 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача в рівних частках витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. 00 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов