АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 673/440/16-ц
Провадження № 22-ц/792/741/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,Лапка Ю.В.,

за участю: сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на частку домоволодіння,-

в с т а н о в и л а :

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив встановити факт спільного проживання однією сімєю його та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу у житловому будинку № 29 по вул. Подільській в с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області з 1983 року до дня її смерті, тобто до 21 липня 2014 року. Визнати майно колишнього колгоспного двору, яке складається із житлового двоповерхового будинку, що знаходиться по вул. Подільській, 29 в с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на 1/2 частку, як за членом колишнього колгоспного двору та право власності на 1/4 частку спірного домоволодіння як обовязкової частки непрацездатного чоловіка в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

В обґрунтування позову зазначав, що починаючи з 1983 року він перебував з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних відносинах. Проживали, позивач, ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області спочатку у шкільному гуртожитку, який був виділений ОСОБА_3, як вчителю місцевої школи. В подальшому спільно проживавши та вівши спільне господарство, придбали в с. Новосілка по вул. Леніна (нині Подільська),29 старий будинок із земельною ділянкою. За спільні кошти як позивача так і ОСОБА_3 на придбаній земельній ділянці, побудували новий цегляний будинок, будівництво якого розпочали в 1983 року та закінчили в 1990 році. Побудований спільно з ОСОБА_3 житловий будинок було зареєстровано в Хмельницькому обласному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_3П, видано ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_5 Категорія: 48

Доповідач: Янчук Т.О.

21.06.1990 року свідоцтво про право власності на житловий будинок.

21 липня 2014 року ОСОБА_3 померла. У звязку з тим, що позивач та ОСОБА_3 до дня смерті проживали у фактичних шлюбних відносинах, після своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, відповідно до якого спірний будинок вона заповіла відповідачці, ОСОБА_2 змушений звернутися до суду за захистом свого права та інтересів.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2017 року позовну заяву задоволено. Встановлено факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації шлюбу у житловому будинку № 29 по вул. Подільська в с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області з 1983 року до дня смерті ОСОБА_3, тобто до 21 липня 2014 року.

Визнано майно колишнього колгоспного двору, яке складається із житлового двоповерхового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Подільській, 29 в с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, спільною сумісною власністю подружжя та визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на ? частки майна спільної сумісної власності подружжя, яким є житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться по вул. Подільській, 29 в с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, з яких на ? частку як за членом колишнього колгоспного двору та на ? частку цього спадкового майна як обовязкова частка в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3. Вирішено питання по судовим витратам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Висновки суду не відповідають обставинам справи.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7, в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з наступних підстав:

Відповідно до вимог п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 1983 року до 21.07.2014 року вели спільне господарство, мали спільний бюджет, побут, проживаючи без реєстрації шлюбу спільно, житловий будинок по вул. Подільській, 29 с. Новосілка був придбаний внаслідок їх спільної праці, у звязку з чим дійшов до висновку, що таке майно є спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину спірного майна, як за членом колишнього колгоспного двору. Крім того, враховуючи те, що на момент смерті ОСОБА_3, позивач був непрацездатним, тому незалежно від заповіту, у всякому випадку ОСОБА_2 має право на обовязкову частку у спадковому майні, на підставі чого визнав за позивачем право власності ще на 1/4 частину спірного домоволодіння, як обовязкову частку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 12 травня 1991 року виконавчим комітетом Деражнянської районної ради Хмельницької області на підставі рішення виконкому Деражнянської районної ради N 86 від 21 червня 1990 року та зареєстрованого в Хмельницькому обласному обєднаному бюро технічної інвентаризації 12 травня 1991 року за реєстровим N 70 в реєстровій книзі N 1, житловий будинок № 29 по вул. Леніна с. Новосілка, належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3, що підтверджується копією указаного свідоцтва (а.с. 33).

Зі змісту указаного свідоцтва убачається, що право власності на спірний будинок визнано не за однією ОСОБА_3, а за колгоспним двором в цілому, головою якого була остання, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Судом також установлено, що ОСОБА_2 перебував з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі з 1983 року до 21 липня 2014 року.

Житловий будинок по вул. Леніна, (в подальшому вул. Леніна була переіменована на вул. Подільську), 29 село Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, позивач та ОСОБА_3 почали будувати у 1983 році, закінчили в 1990 році. Станом на 15 квітня 1991 року у вказаному будинку проживали ОСОБА_3, ОСОБА_2 та син ОСОБА_3, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 померла 21 липня 2014 року. 16 липня 2014 року нею на випадок своєї смерті складено заповіт, відповідно до якого житловий будинок з надвірними будівлями та земельні ділянки для нього, які знаходяться за адресою в с. Новосілка, вул. Подільська буд. 29 Деражнянського району Хмельницької області заповідала ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, а все інше майно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті ОСОБА_3, зареєстрованими в спірному домоволодінні значаться ОСОБА_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, внучка.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 у грудні 2014 року звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті бабусі, ОСОБА_3

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 20.02.2016 року, її прізвище після державної реєстрації шлюбу стало ОСОБА_1 (а.с. 64).

Зазначені обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами.

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР N 885-XII був введений в дію Закон України "Про власність".

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 (із подальшими змінами) "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.33) житловий будинок по вул. Подільській, 29 село Новосілка Деражнянського району Хмельницької області відносився до майна колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3

Відповідно до виписок з погосподарських книг Новосілецької сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 (а.с. 13-28) станом на 15 квітня 1991 року в спірному житловому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_3, рід занять - вчителька Новосільської восьмирічної школи, ОСОБА_4 - м. Вінниця, студент, ОСОБА_2 - колгосп «Комінтерн», шофер.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року N 112/5 (далі - Вказівки N 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за N 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року N 69 (далі - Вказівки N 69).

Згідно зі змістом Вказівок N 112/5 і N 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок N 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників.

Оскільки ОСОБА_2 проживав в зазначеному господарстві, працюючи як член колгоспу «Комінтерн» шофером, що підтверджується його трудовою книжкою, архівною довідкою від 24.04.2017 року №413 виданою комунальною установою Деражнянського районного трудового архіву (а.с.188, 191, 192) таке господарство відносилося до господарства колгоспників.

Виходячи із наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 набули право власності на будинок по вул. Подільській, 29 село Новосілка Деражнянського району Хмельницької області, як члени колгоспного двору, в рівних частках відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, у звязку з чим за ОСОБА_2 слід визнати право власності на 1/3 частку домоволодіння №69 по вул. Подільській с. Новосілка Деражнянського району Хмельницької області.

Визнаючи за ОСОБА_2 право власності на зазначену частку, колегія суддів апеляційного суду вважає, що хоча ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, як член колгоспного двору не залучений до участі у справі як співвідповідач, його права та інтереси таким чином не порушуються, оскільки частки є рівними, та ОСОБА_4 не позбавлений можливості визнати за собою право власності на частку, яка належить йому.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 про визнання спірного будинковолодіння спільною сумісною власністю подружжя, то вирішуючи даний спір відповідно до норм матеріального права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, нормами чинного на той час КпШС України не передбачалося виникнення права спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а вказані правовідносини регулювалися нормами Закону України "Про власність". Підстав для застосування норм Сімейного кодексу України, на які посилався позивач та які були застосовані судом першої інстанції, немає, оскільки Сімейний кодекс України вступив в дію з січня 2004 року, а право власності на спірне домоволодіння набуто відповідно до свідоцтва про право власності 12 травня 1991 року.

Що стосується позовних вимог, про встановлення факту постійного проживання однією сімєю позивача з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 1983 року по 21.07.2014 року, визнання за позивачем права власності на обовязкову частку у спадщині, яка залишилася після смерті ОСОБА_3, то відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України право на обов'язкову частку у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Зазначений перелік є вичерпним.

Позивач не відноситься до кола зазначених осіб, оскільки проживав з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу.

Водночас слід зазначити, що проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них права першої черги спадкоємців спадкування за законом.

Зважаючи на зазначене та враховуючи те, що в даному випадку встановлення факту постійного проживання однією сімєю позивача з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з 1983 року по 21.07.2014 року безпосередньо не породжує юридичні наслідки, позивач не має права на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3, у задоволені таких позовних вимог слід відмовити.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 309 ЦПК України, встановивши, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, про часткове задоволення позову. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину домоволодіння розташованого за адресою вул. Подільська, 29, село Новосілка Деражнянського району Хмельницької області. В решті позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину домоволодіння, розташованого за адресою вул. Подільська, 29, село Новосілка Деражнянського району Хмельницької області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук