Дата документу 27.09.2017 Справа № 554/153/16-ц
Справа № 554/153/17
Провадження № 6/554/919/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді Шевської О.І.,

при секретарі Дроздові Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області про примусовий привід ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області звернувся до суду з поданням про примусовий привід ОСОБА_1, яке мотивує тим, що на виконанні у Шевченківському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження №52474573 на підставі виконавчого листа №2/554/649/2016 від 12.04.2016 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 15 876.96

26.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам за вих.№44381 від 26.10.2016 року.

Рішення на сьогодні боржником не виконано, декларацію не подано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

На підставі наведеного, державний виконавець просить постановити ухвалу про примусовий привід.

У судове засідання державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області не з'явився, про день та час розгляду подання повідомлений належним чином, просив розглянути подання у його відсутність

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності осіб, які не зявились, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду подання.

Суд, дослідивши зміст та вимоги подання, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання з наступних підстав.

Як слідує з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.14 ч.3ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно ч.1ст.375 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

В розумінні ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Натомість такі доводи державного виконавця суд вважає необґрунтованими, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсність належного повідомлення боржника про її виклик до виконавчої служби, а так само умисність невиконання приписів державного виконавця, суду не надано, у звязку з чим застосування до ОСОБА_1 примусового приводу як боржника не відповідатиме визначеним ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Доказів, які свідчили про вжиття державним виконавцем заходів щодо встановлення дійсного місця перебування боржника, факту повідомлення її про виклик до виконавчої служби в телефонному режимі, суду не надано, а в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_1 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про примусовий привід боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності застосування судом до боржника приводу.

Керуючись ст.375 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня її проголошення в Апеляційний суд Полтавської області, через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: О.І.Шевська