№ 207/177/17
№ 2/207/555/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Камянське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Крупновій І.М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Камянське справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості ,

В С Т А Н О В И В

У січні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 24281 гривня 25 копійок , оскільки 10 грудня 2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач отримав кошти , але своїх зобовязань у повному обсязі не виконав .

Представник позивача у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , заявлений позов підтримав повністю .

Відповідач ОСОБА_1 заявлений позов не визнав і пояснив , що у 2010 році у банку отримав карту з кредитним лімітом 2000 гривень . Кредит сплатив не в повному обсязі , знав про заборгованість . Не мав можливості сплачувати кредит через скрутне матеріальне становище . Останній раз робив платіж у квітні 2014 року. Просить застосувати позовну давність та зменшити розмір пені.

Суд , вислухавши пояснення осіб , які беруть участь у справі , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав .

У судовому засіданні встановлено , що 10 грудня 2010 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом . Відповідач отримав кошти , але своїх зобовязань у повному обсязі не виконав .

Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти .

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу .

Звертаючись до суду з позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором , яка включає в себе пеню і комісію 3047 гривень 51 копійка , штраф ( фіксована частина ) 500 гривень , штраф ( процентна складова ) 1132 гривні 44 копійки .

Згідно ст. 549 ЦК України 2003 року неустойкою ( штрафом , пенею ) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання . Штрафом є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання . Пенею є неустойка , що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання .

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення .

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору , внаслідок чого нарахуванні пені відбувається за кожний день прострочення .

У той самий час , згідно з п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг ( а.с. 9 - 32 ) сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань , передбачених цим договором більш ніж на 30 днів. Позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову .

Враховуючи вищевикладене , суд вважає , що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності , а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень , закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення . Тому у частині позовних вимог про стягнення штрафів необхідно відмовити .

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 , яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень , які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт , що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права .

Згідно ст. 256 ЦК України 2003 року позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу .

Згідно ст. 267 ЦК України 2003 року особа , яка виконала зобовязання після спливу позовної давності , не має права вимагати повернення виконаного , навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності . Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності . Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення . Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі , є підставою для відмови у позові .

Відповідачем ОСОБА_1 15 березня 2017 року подано заяву про застосування позовної давності до спірних правовідносин , тобто до винесення рішення суду.

Згідно ст. 257 ЦК України 2003 року загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки .

Згідно ст. 258 ЦК України 2003 року позовна давність в один рік застосовується , зокрема , до вимог про стягнення неустойки ( штрафу , пені ) .

Згідно ст. 261 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності починається від дня , коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу , яка його порушила .

Згідно ст. 264 ЦК України 2003 року перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії , що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку . Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги , право на яку має позивач . Після переривання перебіг позовної давності починається заново . Час , що минув до переривання перебігу позовної давності , до нового строку не зараховується .

Згідно розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 9 гривень 15 копійок здійснив 25 червня 2014 року , до цього декілька разів здійснював погашення заборгованості за кредитом у травні - червні 2014 року , про що не заперечував відповідач у судовому засіданні , з позовною заявою до суду позивач звернувся 30 січня 2017 року , тому доводи відповідача ОСОБА_1 про сплив позовної давності не відповідають вимогам ст. 257 , 264 ЦК України 2003 року .

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України 2001 року розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду , якщо він значно перевищує розмір збитків , та за наявності інших обставин , які мають істотне значення .

Суд вважає , що відповідачем не доведено наявність обставин , які мають істотне значення для зменшення розміру неустойки , оскільки ним було подано тільки довідку про доходи його матері . Відповідач не заперечував , що працює , разом з тим не надав довідки про доходи та інших документів , які характеризують його матеріальний стан , сімейний стан , стан здоровя , тому відсутні підстави для зменшення суми неустойки .

Таким чином , стягненню підлягає сума 22648 гривень 81 копійка , яка складається з : заборгованості за кредитом 1766 гривень 50 копійок , заборгованості по процентам 17834 гривні 80 копійок , заборгованості за пенею та комісією 3047 гривень 51 копійка .

При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено частково , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог .

Керуючись ст. 256 - 261 , 264 , 525 , 526 , 530 , 549 , 551 , 1046 1050 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 8 , 15 , 60 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22648 гривень 81 копійка , яка складається з : заборгованості за кредитом 1766 гривень 50 копійок , заборгованості по процентам 17834 гривні 80 копійок , заборгованості за пенею та комісією 3047 гривень 51 копійка , судові витрати 1492 гривні 43 копійки .

У задоволенні іншої частини позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба