УхвалА

іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що протягом 7 років працював електрослюсарем (слюсарем) черговий та з ремонту устаткування (підземний) у приватному акціонерному товаристві «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»).

Висновком лікарсько-експертної комісії державного підприємства «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 5 березня 2015 року йому встановлена наявність професійних захворювань. Згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії від 14 липня 2015 року йому первинно встановлено 50 % втрати професійної працездатності та присвоєно ІІІ групу інвалідності. При повторному переогляді висновком медико-соціальної експертної комісії від 2 червня 2016 року відсоток втрати ним професійної працездатності та група інвалідності не змінились.

Вважав, що професійні захворювання виникли унаслідок тривалої роботи у шкідливих умовах праці та з вини товариства, яке не створило безпечні умови праці, чим завдано йому моральної шкоди.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, стягнути з відповідача 793 728 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров'я у розмірі 30 тис. грн без утримання податку з доходів фізичних осіб. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення змінити зменшивши стягнуту з товариства моральну шкоду з 30 тис. грн до 15 тис. грн.

ОСОБА_4 судові рішення не оскаржив.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, дійшли правильного висновку про те, що унаслідок неналежного виконання ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» обов'язку з питань охорони праці щодо позивача були порушені його права на безпечні умови праці, погіршився стан його здоров'я через професійні захворювання, він втратив нормальні життєві зв'язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Крім того, суди дійшли вірного висновку щодо визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, оскільки суди керувались принципами розумності та справедливості, а, отже, сума відшкодування моральної шкоди відповідає моральним стражданням, які завдані позивачу.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний