АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

УсикаГ.І.

секретар Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Деделюк СвітланаЮріївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та виключення запису про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року із посиланням на те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Деделюк Світлана Юріївна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та виключення запису про право власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись з таким вирішенням питання, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.16-19).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення ОСОБА_3 та її представника, ОСОБА_6, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спори, що виникають у таких правовідносинах розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком судді першої інстанції апеляційний суд не може погодитись з огляду на наступне.

Як убачається з позовної заяви ОСОБА_3, предметом позову є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна (квартира АДРЕСА_1) від 30 серпня 1995 року та виключення реєстраційного запису про право власності на вказане нерухоме майно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.1-6).

При цьому підставами пред'явлення позову є недодержання загальних вимог, які необхідні для вчинення спірного правочину.

За змістом ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Відповідно до мотивувальної частини постанови ВСУ від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16, спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, на думку позивача, умов цивільно-правової угоди, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч.1 ст.15 ЦПК України).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі районний суд не врахував правовий висновок ВСУ у справі №21-41а16 та правову природу спірних правовідносин у даній справі, які пов'язані з укладенням цивільно-правової угоди, та дійшов помилкового висновку про те, що дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, враховуючи обставини справи, підстави виникнення спірних правовідносин та правосуб'єктний склад, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже висновок районного суду про відсутність підстав для відкриття провадження у справі не відповідає положенням процесуального закону.

Таким чином, оскаржувану ухвалу слід скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Г.І.Усик