Справа № 467/689/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18.10.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Явіци І.В.,

при секретарі Похитун М.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обґрунтування якого посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина, на утримання якого останній сплачує аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку згідно судового наказу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року.

В позовній заяві зазначає, що її матеріальний стан змінився, оскільки вона влаштувалася на роботу в м. Южноукраїнську, у зв'язку з чим вимушена сплачувати кошти за наймане житло. Окрім того, її матеріальний стан погіршився через інфляційні процеси, в той час як матеріальний стан відповідача покращився, так як він влаштувався на роботу, отримує заробітну плату та безкоштовно користується кімнатою в гуртожитку.

Просить суд змінити розмір стягнутих з відповідача на її користь аліментів на утримання сина на підставі судового наказу від 28 жовтня 2010 року та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 25 % від усіх видів його заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, просив його задовольнити та пояснив суду, що на сьогоднішній день позивачка не працює в м.Южноукраїнську через те, що її заробітна плата є невигідною, її не вистачає на оплату орендованого житла. На даний час вона проживає разом з неповнолітнім сином в смт. Арбузинка, в той час як відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату близько восьми тисяч гривень на місяць, однак сплачує аліменти в розмірі лише 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про його дату, час та місце повідомлений належно, оскільки в матеріалах справи наявна особиста розписка відповідача щодо отримання повістки про виклик в судове засідання на 09 жовтня 2017 року, в той час як в судове засідання на 18 жовтня 2017 року відповідач викликався за адресою зареєстрованого місця проживання, а тому в силу ч.5 ст. 74 ЦПК України є повідомленим належно.

При цьому відповідач причин своєї неявки в судові засідання на 09 жовтня 2017 року та на 18 жовтня 2017 року не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, будь-яких клопотань не направляв.

За такого, суд убачає всі умови, передбачені ч.1 ст. 224 ЦПК України, які дають підстави провести заочний розгляд справи та, з урахуванням відсутності заперечень позивача та її представника проти такого вирішення справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи в межах заявлених вимог, оцінивши наявні у справі докази з точки зору їх належності та допустимості, за своїм внутрішнім переконанням, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, керуючись законом, визнав доведеними наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено, що від шлюбу, який розірвано рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 вересня 2016 року, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судовим наказом, виданим Арбузинським районним судом Миколаївської області 28 жовтня 2010 року, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26 жовтня 2010 року і повноліття дитини.

Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні Южноукраїнського міського відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області, що підтверджується наявною в матеріалах справи постановою заступника начальника Южноукраїнського міського відділу ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 16 червня 2017 року (а.с.31,32).

Позивач та її представник просили суд змінити розмір аліментів, визначених вказаним судовим наказом, посилаючись на погіршення матеріального стану позивача та зміну матеріального стану відповідача в бік його покращення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями ст. 192 СК України, позивач має право на пред'явлення даного позову, оскільки є одержувачем аліментів від відповідача на утримання сина, розмір яких визначено судовими наказом Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року, який в силу ч.1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення.

За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, зміна (збільшення або зменшення) розміру аліментів, визначених судом рішенням, може мати місце у разі :

1)зміни матеріального стану платника або одержувача аліментів ;

2)зміни їх сімейного стану ;

3)погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів ;

4)з інших підстав, визначеним СК України.

В даному випадку позивач пред'явила позов у зв'язку поліпшенням матеріального стану відповідача, та погіршенням свого матеріального стану, а тому в силу вимог ст. 60 ЦПК України повинна довести обставини, на які вона посилається.

Однак в судовому засіданні представник позивача повідомив суд про зміну обставин, викладених в позовній заяві щодо працевлаштованості позивача, пояснив суду, що позивач на даний час взагалі не працює, так як її заробітна плата є низькою та неспроможною забезпечити належний рівень проживання в м. Южноукраїнську, на даний час позивач проживає за місцем своєї реєстрації з батьками та неповнолітнім сином.

На підтвердження своїх доводів надав суду витяг Южноукраїнського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу, в якому наявні відомості щодо працевлаштування та доходів позивача за період з 2006 року по 2012 рік.

В той же час підтвердженням зміни матеріального стану відповідача є довідка КЗ «Южноукраїнська міська лікарня» № 2357/01-03 від 18 жовтня 2017 року, з якої вбачається, з 01 січня 2017 року його посадовий оклад підвищився.

Окрім цього, на підставі рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 01 лютого 2017 року № 27 «Про надання жилих приміщень» отримав кімнату у гуртожитку комунальної власності м. Южноукраїнська.

Підвищення посадового окладу та отримання житлової площі в гуртожитку комунальної власності на переконання суду, дає підстави вважати про покращення матеріального стану відповідача, оскільки дохід останнього збільшився, а отримання кімнати в гуртожитку позбавляє від витрат на житло.

При цьому суд враховує довідку Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області від 13 жовтня 2017 року за № 2160/15.27-4.6, з якої слідує, що відомості про наявність у відповідача інших дітей, окрім ОСОБА_4, у Державному реєстрі актів цивільного стану відсутні.

З огляду на таке, суд вважає доведеними обставини, які підлягають доказуванню у даній справі, а тому позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають задоволенню, оскільки суд встановив, що матеріальне становище відповідача ОСОБА_3 змінилось в бік його поліпшення, і він є спроможним сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина в більшому розмірі, аніж визначено судовим наказом Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача за даним рішенням, суд виходить з положень ч.3 ст. 181, ч.1 ст. 183 СК України, відповідно до яких за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Суд, на виконання вимог ст. 182 СК України, ураховує те, що відповідач працює, отримує дохід, має житло, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, а також те, що доказів про свій незадовільний стан здоров'я він суду не надав, і вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі, визначеному позивачем.

За правилами абз. другого ч.3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

За змістом ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За такого, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги у спосіб, запропонований позивачем, тобто стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в частці від його заробітку (доходу), що становитиме ? частку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного суду України у справі №143-цс-13 від 05 лютого 2014 року, відповідно до якої при розгляді позовів, заявлених з підстав, передбачених ч.1 ст. 192 СК України, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей.

При цьому суд не погоджується з вимогою позивача в частині обмеження розміру аліментів, що підлягають стягненню - не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, оскільки таке обмеження не передбачене законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача належить стягнути аліментів у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку без обмеження розміру аліментів (10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку).

Змінений розмір аліментів на користь позивача належить стягнути з відповідача за правилами ч.1 ст. 191 СК України - від дня пред'явлення позову про зміну розміру аліментів, тобто з 17 липня 2017 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При цьому судовий наказ Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року на підставі якого з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і який перебуває на виконанні Южноукраїнського міського відділу ДВС ГТУЮ в Миколаївській області належить відкликати.

На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн. в дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в силу п.3 ч.1 ст. 5 Закону України « Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.10, 59, 88, 209, 212-215, 224, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Явіца