Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/271/17
провадження №2/624/259/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

смт. Кегичівка 25 травня 2017 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., за участю секретаря Проскурні Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про поновлення договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру Харківської області про визнання договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, що зареєстрований у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 07 лютого 2007 року за №01, поновленим та визнати укладеною додаткову угоду про поновлення зазначеного договору оренди землі, в наданій позивачем редакції; стягнути з відповідача судові витрати.

Провадження у справі відкрите 28 квітня 2017 року.

24 травня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд вжити заходи забезпечення його позову шляхом встановлення заборони для всіх державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно на внесення будь-яких записів (змін) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 62,9739 га, кадастровий номер 150010421, розташовану в територіальних межах Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області; заборонити використання третім особам земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 62,9739 га, кадастровий номер 150010421, розташовану в територіальних межах Мажарської сільської ради (за межами населеного пункту) Кегичівського району Харківської області.

Згідно з положеннями ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із заявою, 07 лютого 2007 року між Кегичівською районною державної адміністрацією Харківської області з одного боку та ОСОБА_1 з іншого, був укладений договір оренди землі, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 62,9739 га на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Цей договір належним чином зареєстрований, строк його дії складає 10 років, до 07 лютого 2017 року.

Пунктом 8 зазначеного договору передбачено переважне право орендаря на поновлення цього договору на новий строк, у разі чого орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Протягом всього терміну дії договору позивачем належним чином виконувались його умови, а тому задовго ніж за 90 днів до закінчення його строку, він мав намір продовжити його дію, в звязку з чим, восени 2016 року, на виконання пункту 28 договору щодо використання цієї земельної ділянки за цільовим призначенням, позивачем посіяно озиму пшеницю під врожай 2017 року.

05 жовтня 2016 року позивач звернувся до Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області з листом про поновлення терміну дії договору оренди землі, на що отримав відповідь про зімну повноважень органів виконавчої влади щодо передачі земель в оренду, згідно з приписами Закону України від 06 вересня 2012 року №5245 та повідомлення про необхідність звернення з цього питання до начальника Головного управління Держгеокадастру Харківської області.

Проте, до надходження зазначеного листа, позивач, 05 жовтня 2016 року до начальника Головного управління Держгеокадастру Харківської області був направлений лист-повідомлення про поновлення терміну дії договору оренди землі разом з проектом відповідної додаткової угоди. На цей лист отримав відповідь відповідача про те, що орендодавцем земельної ділянки за цим договором є Кегичівська районна державна адміністрація Харківської області, в звязку з чим, йому було запропоновано звернутись до неї за отриманням згоди на поновлення означеного договору, наголошено на необхідності страхування обєкта, який передається в оренду, та повторного звернення до Головного управління із вищевказаними документами, проектом додаткової угоди із запропонованими змінами щодо строку оренди не більше 7 років та орендної плати в розмірі 8% від нормативної грошової оцінки землі та наданням витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягу про нормативну грошову оцінку землі.

На виконання умов зазначеного листа позивачем були вжиті заходи по страхуванню обєкта, приведенню розміру орендної плати до умов, викладених у вищевказаному листі, а також 24 листопада 2016 року позивач повторно звернувся до Кегичівської райдержадміністрації за отриманням згоди на поновлення договору оренди.

На своє звернення, 01 лютого 2017 року, позивач нарочно отримав відповідь про те, що районна державна адміністрація не заперечує проти поновлення договору оренди землі та повторним зазначенням щодо зміни повноважень органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок в оренду.

15 лютого 2017 року позивач повторно звернувся до начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з листом-повідомленням про поновлення терміну дії договору оренди землі разом з проектом відповідної додаткової угоди на умовах Головного управління, із доданням копії договору добровільного страхування земельної ділянки та відповідною інформацією про виконання ним положень про приведення розміру орендної плати до умов, викладених у листі відповідача від 04 листопада 2016 року. Зазначений лист був отриманий відповідачем 16 лютого 2017 року.

18 березня 2017 року позивач отримав листа Головного управління Держгеокадастру Харківської області, що був направлений 15 березня 2017 року, про те, що відповідно до пункту 38 договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, в звязку з чим та з метою наповнення місцевого бюджету, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області відмовило позивачеві у поновленні договору оренди землі від 07 лютого 2007 року.

У цьому ж листі Головне управління повідомило позивача про свій намір виставити до продажу за земельних торгах земельну ділянку площею 62,9739 га, яка є предметом договору оренди землі від 07 лютого 2007 року, продовження терміну дії якого є предметом позову по цивільній справі №624/271/17.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач може вчинити дії, які утруднюють або унеможливлять виконання судового рішення по вказаній цивільній справі щодо продовження терміну дії договору оренди землі від 07 лютого 2017 року.

Крім того, позивач зазначив, що на вказаній земельній ділянці посіяна озима пшениця, насіння та майбутній врожай якої є його приватною власністю, право на який може бути порушено внаслідок протиправних дій відповідача щодо продажу вказаної земельної ділянки третім особам.

З огляду на наведене, позивач вважає, що забезпечення позову по цій цивільній справі шляхом встановлення заборони проведення земельних торгів, встановлення заборони внесення змін щодо іншого речового права на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 62,9739 га, та встановлення заборони на використання цієї земельної ділянки третіми особами є обґрунтованим, відповідає вимогам розумності, співмірності та адекватності, забезпечує збалансованість інтересів сторін, оскільки саме ці заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення його позову, а саме зберегти за ним статус користувача вказаної земельної ділянки, а також виростити та зібрати врожай озимої пшениці із вищезазначеної земельної ділянки, засіяної восени 2016 року.

До заяви додані копія договору оренди землі між Кегичівською районною державною адміністрацією Харківської області та ОСОБА_1 від 07 лютого 2017 року та копія листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 06 березня 2017 року №С-2625/0/14-3928/0/21-17 про відмову в поновленні зазначеного договору оренди.

Зазначені документи дослідженні в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву позивача про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов та вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позивачем зазначено, що існує ймовірність вчинення відповідачем дій, які утруднять або унеможливлять виконання судового рішення у цій справі щодо продовження терміну дії договору оренди землі від 07 лютого 2007 року.

Водночас, належних доказів існування зазначених ризиків позивачем на наведено та не додано. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення шляхом планування виставити до продажу на земельних торгах права на оренду означеної земельної ділянки, без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами, згідно зі ст. 60 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, суд вважає вимогу позивача щодо заборони використання третіми особами спірної земельної ділянки знеособленою та неконкретизованою, що також унеможливлює її задоволення.

Отже, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, встановлення заборони для всіх державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно на внесення будь-яких записів (змін) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку 62,9739 га та заборони використання цієї ділянки третім особам, з огляду на стадію розгляду справи, обставини якої наразі є недослідженими та незясованими, а вимоги заяви про забезпечення позову не конкретизованими та не підтвердженими доказами, суд вважає передчасним та не співмірним заявленим позивачем вимогам.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, в звязку з чим, підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову з наведених ним обставин відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 151,152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про поновлення договору оренди землі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.М. Куст