Справа № 459/736/15 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/5511/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 травня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

26 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк (ПАТ КБ) «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 17 серпня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 45 000 доларів США з терміном користування до 16 серпня 2017 року включно, а відповідач зобовязався за умовами вказаного кредитного договору повернути позивачу кредит у зазначеній сумі та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

На виконання умов кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 45 000 доларів США, отже, у повному обсязі виконав умови кредитного договору. Відповідач своєчасно не надавав позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, комісією, відсотками та іншими витратами, передбаченими кредитним договором, а тому не виконав взяті на себе договірні зобовязання за кредитним договором, чим порушив положення ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України.

Відповідач має заборгованість, яка виникла на підставі вищевказаного кредитного договору та відповідно складається із наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 21 880,70 доларів США, за відсотками за користування кредитом у розмірі 2 146,84 доларів США, за комісією з користування кредитом у розмірі 360 дол. США, пені - 139,64 дол. США, штрафу (фіксована частина) - 15,86 доларів США, штрафу (відсоток від заборгованості) - 1 226,36 доларів США, а всього -25 769,40 доларів США.

Враховуючи вказане, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_2 суму боргу, що утворилась на підставі неналежного виконання зобовязань за кредитним договором від 17 серпня 2007 року у розмірі 25 769,40 доларів США, що еквівалентно 406 125,77 грн., та судові витрати.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив з підстав порушення відповідачем положень Закону України «Про захист прав споживачів» визнати недійсними: кредитний договір від 17 серпня 2007 року, укладений між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», та договір іпотеки квартири від 17 серпня 2007 року, укладений між його матірю ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк», посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3, який був укладений для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором; зобовязати ПАТ КБ «ПриватБанк» перевести валюту кредитування у гривню за курсом Національного банку України станом на дату підписання сторонами кредитного договору (17 серпня 2007 року); зобовязати приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотеки квартири б/н та належить на праві приватної власності ОСОБА_4, а також просив стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» надлишково сплачені кошти за кредитним договором у розмірі 18 048,74 доларів США і судові витрати за зустрічним позовом.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що погашення споживчого кредиту повинно проводитись у строки відповідно до графіка погашення кредиту, який банком не був наданий. Відсотки за користування споживчим кредитом сплачувались банку в іноземній валюті готівкою через касу банку на підставі зазначеного кредитного договору, як того вимагав ПАТ КБ «ПриватБанк», у порушення норми, передбаченої п. п. «а», «в» та «е» пп 6.1 6.2, 6.3 п. 6 постанови Правління Національного банку України від 30 травня 2007 року № 200 «Про затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України та внесення змін до деяких нормативно-правових актів НБУ», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 червня 2007 року № 656/13923. На час укладення кредитного договору у банку була відсутня генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій. На порушення пунктів 2.1, 2.2, 2.3 постанови Правління Національного Банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» ПАТ КБ «ПриватБанк» перед укладенням кредитного договору не надав йому в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, зазначивши в ній таке: а) найменування та місцезнаходження банк; б) умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний; форми та види його забезпечення; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобовязаннями споживача; тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; в) орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобовязань споживача, які поязані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); варіантів погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; можливості та умови дострокового повернення кредиту; г) інші умови, передбачені законодавством. На порушення пункту 3.8 постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобовязані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобовязань за кредитним договором несе споживач; надати інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, повязаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобовязання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, чого фактично ПАТ КБ «ПриватБанк» не вчинив. Зазначав, що деякі положення пунктів укладеного кредитного договору є дискримінаційними по відношенню до нього, як до споживача фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, та такими, що не відповідають чинному законодавству України у сфері захисту прав споживачів в частині отримання населенням споживчих кредитів, а саме нормам ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів». У п. 6.2 кредитного договору не передбачено чіткого та зрозумілого для споживача кредитних послуг механізму нарахування банком та сплати позичальником додаткової винагороди, яка не вважається послугою в розумінні чинного законодавства у сфері захисту прав споживачів. Згідно із п. п. 2.2.5, 2.3.5, 3.5 кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на власний розсуд, без відома ОСОБА_2, користуватися правом списання коштів з будь-яких поточних рахунків ОСОБА_2, відкритих у цьому банку з метою подальшого автоматичного зарахування таких грошових коштів в якості оплати існуючої кредитної заборгованості за кредитним договором. Згідно із п. 2.3.1 кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні конюнктури грошових ресурсів в Україні, а саме при зміні курсу долара до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого Національним банком України на момент укладення цього договору, зміні облікової ставки Національного банку України; зміні середньозваженої ставки за кредитами банків України у відповідній валюті. При цьому банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 календарних днів з дати набуття чинності зміненої процентної ставки. Банк не повідомив його про збільшення в односторонньому порядку річної відсоткової ставки. Вважає несправедливим п. 3.2 кредитного договору, зокрема щодо нарахування та сплати позичальником процентів за користування споживчим кредитом, оскільки банк самостійно без письмового повідомлення позичальника нараховує такі проценти, які залежать від зміненої частини споживчого кредиту за кредитним договором, при цьому позичальник не має змоги самостійно відслідкувати правильність нарахування йому банком таких відсотків. Зазначає на порушенням чинного законодавства в частині застосування неустойки (п. 5.4 договору), яким фактично за одне і те ж порушення умов договору до позичальника подвійно застосовується один і той же вид неустойки - штраф у фіксованій та процентній частині. Просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18 травня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «ПриватБанк». Поновлено строк позовної давності ОСОБА_2 Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним в цілому, з моменту укладення кредитний договір від 17 серпня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 Визнано недійсним з моменту укладення договір іпотеки квартири від 17 серпня 2007 року, укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» га ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 Зобовязано приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 виключити з реєстру іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано в іпотеку за договором іпотекиквартири від 17 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, а саме: нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з усіма невідємними частинами в ньому, загальною площею 68,9 кв. м (житлова площа - 42,9 кв. м), який знаходиться за адресою: вулиця Вербова, 8 у м. Червонограді Львівської області, та належить ОСОБА_5 Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» в користь ОСОБА_2 надлишково сплачені кошти за кредитним договором від 17 серпня 2007 року у розмірі 18 048,74 доларів США, що в гривненому еквіваленті згідно з офіційним розпорядженням Національного банку України щодо курсу валют станом на 17 серпня 2007 року становить 91 146,14 грн. Проведено розподіл судових витрат. В решті вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2016 року рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 травня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу, що утворилась на підставі кредитного договору від 17 серпня 2007 року у розмірі 25 769,40 доларів США та 3 654 грн. сплаченого судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 червня 2017 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2016 року в частині вирішення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційноої інстанції. Рішення Апеляційного суду Львівської області від 16 серпня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округут ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, зобовязання вчинити дії, - залишено без змін.

Рішення переглядається в частині вирішення первісного позову.

Рішення оскаржив ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на його незаконність та необґрунтованість; вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що при укладенні договору дотримано всі передбачені законом істотні умови, які були узгоджені та прийняті сторонами. Судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а саме: неправильно було визначено предмет доказування, не зясовані обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та неправильно визначено правовідносини сторін. Просить скасувати рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 травня 2015 року та ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції в частині вирішення первісного позову; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

На підставі ст.ст.10-11, 58-61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення у частині перегляду цим вимогам в повній мірі не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Встановлено, що 17 серпня 2007 року, між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № CGR0GA00000320, відповідно до якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у сумі 45 000 доларів США на термін до 16 серпня 2017 року, а відповідач зобовязався за умовами вказаного кредитного договору повернути позивачу кредит у зазначеній сумі та сплатити відсотки за користування кредитом і комісію в строки та на умовах, передбачених вказаним договором. На виконання умов кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 45 000 доларів США на підставі ордеру-розпорядження № 781 від 17 серпня 2007 року. Отже, позивач у повному обсязі виконав умови кредитного договору.

Відповідно до абзацу 1 пункту 7.1. кредитного договору, ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на строк з 17 серпня 2007 року по 16 серпня 2017 року включно, у вигляді непоновлюваної лінії у сумі 50 072 доларів США (на споживчі потреби - 45 000 доларів США, на оплату страхових платежів - 5 072 доларів США). Періодом сплати встановлений з 17 по 22 число кожного місяця.

Згідно з абз. 3 п. 7.1. кредитного договору щомісяця, в період сплати, позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 714,81 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, розрахованих відповідно до пунктів 3.2, 3.4, 1.1, 3.7 цього договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). У статті 629 цього Кодексу передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошима боржник зобовязаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

ОСОБА_2 із заявою про застосування строку позовної давності щодо заявлених ПАТ КБ «ПриватБанк» позовних вимог не звертався, а тому доводи боржника про пропуск банком строку звернення до суду, є необґрунтованими.

Пунктом 2.3.1 кредитного договору передбачено право банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: при зміні курсу долара до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого Національним банком України на момент укладення цього договору, зміні облікової ставки Національного банку України; зміні ставки по кредитах банків України у відповідній валюті. При цьому, банк надсилає позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 7 (семи) календарних днів з дати набуття чинності зміненої процентної ставки.

Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс 15.

Банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на валютні операції, має право здійснювати операції з наданням кредитів в іноземній валюті.

ПАТ КБ «ПриватБанк» 4 грудня 2001 року, 29 липня 2009 року та 5 жовтня 2011 року Національним банком України видано банківські ліцензії на право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та п.п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також письмові дозволи на право здійснення операцій, визначених пп. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» з додатками, що є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій. Тому використання банком іноземної валюти як засобу платежу за кредитним договором відповідає вимогам чинного законодавства.

При укладенні кредитного договору ОСОБА_2 ознайомився з його змістом та умовами, відповідно до погоджених умов сплачував кошти на погашення кредиту починаючи з серпня 2007 року по березень 2015 року. З грудня 2013 року він почав порушувати умови повернення кредитних коштів та сплати плажеів відповідно до договору.

Виконання зобовязання належить визначити у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (ст. 533 ЦК України), оскільки за наявності хоча б в однієї зі сторін зобовязання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (ст. 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов цього договору виникла заборгованість по кредиту. Надані позивачем розрахунки нарахування заборгованості відповідають умовам кредитного договору, не спростовані іншими належними та допустимими доказами.

Позивач звернувя з вимогами про стягнення в його користь з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка на січень 2015 року становить 25 769,40 доларів США, що за курсом 15,76 згідно службового розпорядження НБУ від 22 січня 2015 року дорівнює 406 125,77 грн.; її складовими є: 21 880,70 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 146,84 доларів США - відсотки за користування кредитом; 360 доларів США- комісія; 139,64 - штраф (фіксована частина), 1226,36 доларів США - штраф (процентна складова).

З урахуванням встановленого, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимоги про стягнення пені, оскільки одночасне стягнення штрафу і пені є застосуванням подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. У решті позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, ст.ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 травня 2015 року в частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, вул.Вербова,8, м.Червоноград Львівської обл., код платника податків НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул.Набережна Перемоги,50, м.Дніпро, , рахунок № 03111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором № CGROGA00000320 від 17 серпня 2007 року в розмірі 25 629,76 доларів США (21 880,70 доларів США - заборгованість за кредитом, 2 146,84 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 360 доларів США - заборгованість по комісії, 15,86 доларів США і 1 226,36 доларів США - штрафи), що еквівалентно 403 925,04 грн.; та 3 654 грн. сплаченого судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді