Справа № 159/4433/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т.В.
Провадження № 22-ц/773/593/17 Категорія: 25 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Киці С.І., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 березня 2017 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 20224,77 грн. та судові витрати у справі в розмірі 1683,80 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач ТДВ «СТ «Домінанта» подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 березня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Представник позивача ОСОБА_2 подав в суд письмову заяву, в якій просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 березня 2017 року залишити без змін, розгляд справи проводити за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність винної у дорожньо-транспортній пригоді особи була застрахована в ТДВ «СТ «Домінанта», яка належним чином не виконала своїх обов'язків щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача 20224,77 грн. страхового відшкодування та 1683,80 грн. судових витрат.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 6 жовтня 2015 року о 10 год. 15 хв. по вул. Луцькій в м. Ковелі ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Iveco», реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснивши різко маневр повороту ліворуч, не надав дорогу автомобілю «Dаеwoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який його обганяв.

У зв'язку з відсутністю травмованих людей та за згодою учасників дорожньо-транспортної пригоди щодо обставин її скоєння в порядку, визначеному п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 9).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Iveco», реєстраційний номер НОМЕР_1, була забезпечена ТДВ «СТ «Домінанта» за полісом АЕ/2990944 від 25 березня 2015 року (а.с. 63).

6 жовтня 2015 року призначений відповідачем аварійний комісар оглянув місце події та транспортні засоби.

13 жовтня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовим повідомленням про ДТП (а.с. 10), а 19 жовтня 2015 року подав до ТДВ «СТ «Домінанта» письмову заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 11).

З акту прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля від 2 березня 2016 року вбачається, що ФОП ОСОБА_4 за замовленням ОСОБА_1 здійснив відновлювальні роботи автомобіля «Dаеwoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість яких становить 30490 грн. (а.с. 101-104).

Згідно висновку № 023 судової автотоварознавчої експертизи від 20 лютого 2017 року, проведеної судовим експертом ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту легкового автомобіля «Dаеwoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, яке сталося 6 жовтня 2015 року становить 25369,60 грн. Вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок ДТП становить 21224,77 грн. (а.с. 115-125).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону).

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Як передбачено п. 36.1 ст. 36 Закону у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (п. 12.1 ст. 12 Закону).

При визначенні розміру страхового відшкодування судом першої інстанції правильно взято до уваги висновок судової експертизи, згідно якого вартість матеріального збитку становить 21224,77 грн., враховано розмір франшизи - 1000 грн., а також ту обставину, що сума страхового відшкодування, що підлягає до стягнення - 20224,77 грн. не перевищує максимального розміру, затвердженого Уповноваженим органом за поданням МТСБУ (25000 грн. на час виникнення спірних правовідносин). Питання розподілу судових витрат вирішено судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що призначений ТДВ «СТ «Домінанта» аварійний комісар 6 жовтня 2015 року провів огляд місця події і пошкодженого автомобіля позивача та 15 жовтня 2015 року головний фахівець управління по роботі з клієнтами ТДВ «СТ «Домінанта» в переписці по електронній пошті повідомила про відсутність необхідності додаткового огляду пошкодженого транспортного засобу та можливість проводити ремонтні роботи пошкодженого автомобіля (а.с. 10, 12).

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 провів відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля, що призвело до неможливості страховика визначити розмір заподіяної шкоди до уваги не беруться, оскільки місце події та транспортні засоби оглядалися аварійним комісаром, суду не надано будь-яких даних про те, що відповідач повідомляв позивача про необхідність огляду транспортного засобу представниками ТОВ «Експертум-АВЕ». Акт прийому-передачі виконаних робіт по ремонту автомобіля підписано 2 березня 2016 року, тобто вже після спливу строку виплати страхового відшкодування, передбаченого п. 36.2 ст. 36 Закону.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає нормам матеріального і процесуального права, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 6 березня 2017 року в даній цивільній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді