Справа № 183/1177/17
№ 2/183/1483/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Дем'яненка Р.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розділ майна подружжя, визнання права власності на спільне майно подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати житловий будинок за АДРЕСА_1 спільним майном подружжя та визнати за нею право власності на ? частину вказаного нерухомого майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що в період з 17.07.1999 року по 23.11.2010 рік знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 В період шлюбу з відповідачем, а саме 12.11.2001 року, вони за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними побудовами за АДРЕСА_1. Зазначений будинок, за договором купівлі-продажу був оформлений на ім'я ОСОБА_2. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Згоди на добровільний поділ майна між позивачем та відповідачем не досягнуто, тому позивач звернулася з зазначеним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просить задовольнити у повному обсязі, в подальшому позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, в подальшому також звернувся до суду з клопотання про проведення судового розгляду у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 знаходився в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 з 17.07.1999 року по 23.11.2010 року.

Суду надано копію договору купівлі-продажу від 12.11.2010 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними побудовами за АДРЕСА_1, і вказаний договір в реєстрі прав власності на нерухоме майно був зареєстрований на його ім'я.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Такі ж роз'яснення містяться у і п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та про поділ спільного майна подружжя». Зокрема, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Зазначеним вище договором купівлі - продажу стверджується, що спірне нерухоме майно набуте чоловіком та дружиною в період шлюбу, а тому повинно бути визнане спільною сумісною власністю подружжя. Питання щодо наявності іншого спільно нажитого майна сторонами не порушувалося.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні не надано жодного доказу про існування між подружжям будь-якої домовленості щодо часток у спільному майні подружжя, як і не встановлена наявність шлюбного договору, а тому суд вважає, що даний об'єкт нерухомості є спільною сумісною власністю подружжя, частки у житловому будинку з надвірними побудовами за АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рівними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60,70 СК України, ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами за АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутніми під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Сорока.