Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/1933/17 Суддя першої інстанції: Сінєльніков Р.В.
Є.У. №332/4374/15
У Х В А Л А

13 травня 2017 р. м. Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Кочеткова І.В. при вирішенні питання про прийняття до апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором і компенсація судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу з клопотанням про відстрочку чи розстрочку сплати судового збору. В обґрунтування доводів про своє скрутне матеріальне становище заявниця зазначила про те, що є пенсіонеркою, її виселили з будинку, у звязку із зростанням комунальних послуг матеріальне становище значно погіршилося, іноді відсутні кошти до існування.

На підтвердження доказів скрутного матеріального становища жодного належного і допустимого доказу заявником надано не було.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27.03.2017 року клопотання ОСОБА_1 про відстрочку, розстрочку або звільнення від сплати судового збору було відхилено, а апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків і сплати судового збору, надання відповідної квитанції до апеляційного суду протягом пяти днів.

Копія ухвали була вручена ОСОБА_1 5 квітня 2017 року, а її представникові адвокату ОСОБА_2 07 квітня 2017 року (а.с.113,114).

14 квітня 2017 року ОСОБА_1 подала заяву про відновлення судового провадження, в якій зазначила про неправильність нарахування судового збору, оскільки вважала, що повинна сплатити 704 грн., а не 1 401, 80 грн., як зазначено в ухвалі від 27.03.2017 року. Проте, згадана в додатках до заяви квитанція про сплату 704 грн. судового збору була відсутня, про що працівниками апарату суду був складений відповідний акт від 14 квітня 2017 року, копія якого того ж дня була направлена заявникові (а.с.115-118).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 квітня 2017 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, уточнено розмір судового збору, що підлягає сплаті, повторно запропоновано ОСОБА_1 сплатити судовий збір і надати відповідну квитанцію, розяснені положення ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Копія ухвали вручена адвокату ОСОБА_2 25 квітня 2017 року, ОСОБА_1 3 травня 2017 року.

В заяві від 28 квітня 2017 року адвокат ОСОБА_2 зазначив про те, що до ОСОБА_1 заявлені вимоги про стягнення боргу ще двох банків: КБ «Альфа-Банк» на суму 44 353, 02грн. ПАТ «ПУМБ» на суму 81 902, 83грн. Вказані кредити вона не брала, оспорювати їх не має змоги.

Згідно ст. ст. 1, 2, 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України, зокрема, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, та сплачується громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, підприємствами, установами, організаціями, іншими юридичними особами (у тому числі іноземні) та фізичними особами - підприємцями, які звертаються до суду.

За положенням ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати лише з підстави майнового стану сторони.

Згідно ст. 210 ЦПК України в ухвалі суду повинні бути зазначені мотиви, з яких суд дійшов відповідного висновку. В даній справі таким мотивом є врахування майнового стану сторони, на підтвердження якого за загальними правилами судочинства, сторона має надати відповідні докази, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 208 ЦПК України ухвала є однією з визначених законом форм судового рішення. В свою чергу, ч. 4 ст. 60 ЦПК України не дозволяє ґрунтувати висновки судового рішення на припущеннях.

ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, який не дозволяє їй сплатити судовий збір у даній справі у встановленому законом розмірі.

До теперішнього часу судовий збір відповідачем не сплачений, недоліки апеляційної скарги не усунені.

Відповідно до вимог ст.ст.121, 297 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга визнається неподаною і підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.121, 297 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 особі представника ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2017 року - визнати неподаною та повернути апелянту.

Справу надіслати до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Суддя: І.В. Кочеткова