Справа № 395/1086/17 Провадження № 2/395/603/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Лисенку В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася ОСОБА_1 до Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай), вказавши, що 06 листопада 2001 року померла її мати - ОСОБА_2. При житті, на випадок своєї смерті, ОСОБА_2 залишила заповіт, за змістом якого вона заповіла все своє майно позивачу - ОСОБА_1. Тобто позивачка є такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила спадкову справу шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до довідок КСП Прогрес громадянка ОСОБА_3 у січні 1968 року вступила в члени колгоспу Прогрес і працювала у цьому КСП до 01 січня 1977 року, тобто пропрацювала вона майже два роки після виходу на пенсію за віком, являючись членом КСП Прогрес. Таким чином, на момент розпаювання земель КСП Прогрес та видачі Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000019, виданий колективному сільськогосподарському підприємству Прогрес 27 липня 1995 року ОСОБА_2 була пенсіонером КСП Прогрес, яка раніше працювала у цьому КСП і залишалася його членом до часу смерті.

16 вересня 2017 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), але постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно.

Позивач просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки право на земельну частку (пай), розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97.776,00 гривень із земель колективної власності по колишньому КСП Прогрес на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області

Позивач оповіщена в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити позов.

Представник Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської областів судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без їх участі та не заперечують проти задоволення позову.

Представники Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області, відділу в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду у справі були повідомлені у встановленому законом порядку. До суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки померла мати позивача, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ №133248, видане Листопадівською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградській області, актовий запис №23.

Факт родинного звязку між померлою ОСОБА_2 та позивачем (донькою) підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії IV-ЯР №279781, актовий запис №16, що видане 25 березня 1959 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ОЛ №301602, актовий запис №12, що видане 20 липня 1975р.

При житті, на випадок своєї смерті, ОСОБА_2 залишила заповіт за реєстровим №23 від 21.12.2000 р., що посвідчений виконавчим комітетом Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, за змістом якого вона заповіла все своє майно позивачу - ОСОБА_1.

Відповідно до довідки, виданої Листопадівською сільською радою №348 від 18.09.2017р. ОСОБА_1 згідно погосподарської книги проживала разом за однією адресою у селі Листопадове, утримували спільне господарство, вели спільний бюджет разом з мамою, ОСОБА_2, яка померла 06.11.2011 року згідно актового запису №23 від 07.11.2001 року, ОСОБА_1 являється єдиною дочкою померлої.

Окрім позивача, у померлої 06 листопада 2001 року ОСОБА_2 інших спадкоємців немає, спадщину ніхто не прийняв і не претендує на її отримання.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог пункту першого статті 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин) спадщину прийняла донька, ОСОБА_1, тобто позивачка є такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Листопадівської сільської ради №348 від 18.09.2017 року, але не оформила спадкову справу шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі членам КСП Державного акта на право колективної власності на землю.

Землю передано у колективну власність КСП Прогрес для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Туріянської сільської ради народних депутатів від 14 червня 1995 року №42, а Державний акт на право колективної власності на землю серії КР №000019, виданий колективному сільськогосподарському підприємству Прогрес - 27 липня 1995 року.

Отже, момент видачі КСП Прогрес Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000019 є дата 27 липня 1995 року.

Відповідно до довідок КСП Прогрес громадянка ОСОБА_3 у січні 1968 року вступила в члени колгоспу Прогрес і працювала у цьому КСП до 01 січня 1977 року, тобто пропрацювала вона майже два роки після виходу на пенсію за віком, являючись членом КСП Прогрес.

Відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_3 призначена пенсія по старості з 09.06.1975 року, як члену колгоспу Прогрес, ця пенсія призначена довічно.

Таким чином, на момент розпаювання земель КСП Прогрес та видачі державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000019, виданий колективному сільськогосподарському підприємству Прогрес 27 липня 1995 року ОСОБА_2 була пенсіонером КСП Прогрес, яка раніше працювала у цьому КСП і залишалася його членом до часу смерті.

Враховуючи викладені обставини, 16 вересня 2017 року позивачка звернулася до Новомиргородської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай).

Постановою державного нотаріуса Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 16 вересня 2017р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться в КСП Прогрес та розташована на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області після смерті ОСОБА_2, померлої 06 листопада 2001 року через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії.

Тобто причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність документу, що посвідчує право померлого на земельну частку (пай).

Згідно із Указом Президента України від 08.08.95 р. №270 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям», Законом України «Про колективне сільгосппідприємство» - право на земельну ділянку (пай) мають члени колективних сільгоспідприємств, кооперативів, акціонерних товариств, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому та залишились його членами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У відповідності до норм ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вона має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Тобто, право особи на земельну частку (пай) виникає у випадку, якщо на момент розпаювання земель така особа була пенсіонером цього КСП, який раніше працював у ньому та залишився його членом.

Крім того, у відповідності до довідки відділу в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за вих. № 477/118-17 від 17.10.2017 року відповідно до списку громадян членів КСП «Прогрес», які мають право на земельну частку (пай), який додається до державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 000019 - ОСОБА_4 внесена до вищезазначеного списку.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом, а тому в порядку ст. ст. 524-527, 534, 548-549 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин), суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки, право на земельну частку (пай), розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97776,00 гривень із земель колективної власності по колишньому КСП Прогрес на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки право на земельну частку (пай), розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97776,00 гривень із земель колективної власності по колишньому КСП Прогрес на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/1086/17 Провадження № 2/395/603/2017

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Забуранного Р.А.,

при секретареві - Лисенку В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася ОСОБА_1 до Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай), вказавши, що 06 листопада 2001 року померла її мати - ОСОБА_2. При житті, на випадок своєї смерті, ОСОБА_2 залишила заповіт, за змістом якого вона заповіла все своє майно позивачу - ОСОБА_1. Тобто позивачка є такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, але не оформила спадкову справу шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до довідок КСП Прогрес громадянка ОСОБА_3 у січні 1968 року вступила в члени колгоспу Прогрес і працювала у цьому КСП до 01 січня 1977 року, тобто пропрацювала вона майже два роки після виходу на пенсію за віком, являючись членом КСП Прогрес. Таким чином, на момент розпаювання земель КСП Прогрес та видачі Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000019, виданий колективному сільськогосподарському підприємству Прогрес 27 липня 1995 року ОСОБА_2 була пенсіонером КСП Прогрес, яка раніше працювала у цьому КСП і залишалася його членом до часу смерті.

16 вересня 2017 року позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), але постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно.

Позивач просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки право на земельну частку (пай), розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97.776,00 гривень із земель колективної власності по колишньому КСП Прогрес на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області

Позивач оповіщена в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила суд задовольнити позов.

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та просив суд задовольнити позов.

Представник Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської областів судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без їх участі та не заперечують проти задоволення позову.

Представники Новомиргородської районної державної адміністрації Кіровоградської області, відділу в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області у судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду у справі були повідомлені у встановленому законом порядку. До суду направили заяви про розгляд справи за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки померла мати позивача, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ №133248, видане Листопадівською сільською радою Новомиргородського району Кіровоградській області, актовий запис №23.

Факт родинного звязку між померлою ОСОБА_2 та позивачем (донькою) підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії IV-ЯР №279781, актовий запис №16, що видане 25 березня 1959 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії I-ОЛ №301602, актовий запис №12, що видане 20 липня 1975р.

При житті, на випадок своєї смерті, ОСОБА_2 залишила заповіт за реєстровим №23 від 21.12.2000 р., що посвідчений виконавчим комітетом Листопадівської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, за змістом якого вона заповіла все своє майно позивачу - ОСОБА_1.

Відповідно до довідки, виданої Листопадівською сільською радою №348 від 18.09.2017р. ОСОБА_1 згідно погосподарської книги проживала разом за однією адресою у селі Листопадове, утримували спільне господарство, вели спільний бюджет разом з мамою, ОСОБА_2, яка померла 06.11.2011 року згідно актового запису №23 від 07.11.2001 року, ОСОБА_1 являється єдиною дочкою померлої.

Окрім позивача, у померлої 06 листопада 2001 року ОСОБА_2 інших спадкоємців немає, спадщину ніхто не прийняв і не претендує на її отримання.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відповідно до вимог пункту першого статті 549 ЦК УРСР (від 18.07.1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин) спадщину прийняла донька, ОСОБА_1, тобто позивачка є такою, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Листопадівської сільської ради №348 від 18.09.2017 року, але не оформила спадкову справу шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі членам КСП Державного акта на право колективної власності на землю.

Землю передано у колективну власність КСП Прогрес для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Туріянської сільської ради народних депутатів від 14 червня 1995 року №42, а Державний акт на право колективної власності на землю серії КР №000019, виданий колективному сільськогосподарському підприємству Прогрес - 27 липня 1995 року.

Отже, момент видачі КСП Прогрес Державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000019 є дата 27 липня 1995 року.

Відповідно до довідок КСП Прогрес громадянка ОСОБА_3 у січні 1968 року вступила в члени колгоспу Прогрес і працювала у цьому КСП до 01 січня 1977 року, тобто пропрацювала вона майже два роки після виходу на пенсію за віком, являючись членом КСП Прогрес.

Відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_3 призначена пенсія по старості з 09.06.1975 року, як члену колгоспу Прогрес, ця пенсія призначена довічно.

Таким чином, на момент розпаювання земель КСП Прогрес та видачі державного акта на право колективної власності на землю серії КР №000019, виданий колективному сільськогосподарському підприємству Прогрес 27 липня 1995 року ОСОБА_2 була пенсіонером КСП Прогрес, яка раніше працювала у цьому КСП і залишалася його членом до часу смерті.

Враховуючи викладені обставини, 16 вересня 2017 року позивачка звернулася до Новомиргородської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай).

Постановою державного нотаріуса Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 16 вересня 2017р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться в КСП Прогрес та розташована на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області після смерті ОСОБА_2, померлої 06 листопада 2001 року через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії.

Тобто причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність документу, що посвідчує право померлого на земельну частку (пай).

Згідно із Указом Президента України від 08.08.95 р. №270 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям», Законом України «Про колективне сільгосппідприємство» - право на земельну ділянку (пай) мають члени колективних сільгоспідприємств, кооперативів, акціонерних товариств, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому та залишились його членами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У відповідності до норм ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вона має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Тобто, право особи на земельну частку (пай) виникає у випадку, якщо на момент розпаювання земель така особа була пенсіонером цього КСП, який раніше працював у ньому та залишився його членом.

Крім того, у відповідності до довідки відділу в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за вих. № 477/118-17 від 17.10.2017 року відповідно до списку громадян членів КСП «Прогрес», які мають право на земельну частку (пай), який додається до державного акту на право колективної власності на землю серії КР № 000019 - ОСОБА_4 внесена до вищезазначеного списку.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом, а тому в порядку ст. ст. 524-527, 534, 548-549 ЦК УРСР, який діяв на час виникнення правовідносин), суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки, право на земельну частку (пай), розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97776,00 гривень із земель колективної власності по колишньому КСП Прогрес на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, треті особи відділ в Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, Новомиргородська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2, яка померла 06 листопада 2001 року в селі Листопадове Новомиргородського району Кіровоградської області у віці 82 роки право на земельну частку (пай), розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, вартістю 97776,00 гривень із земель колективної власності по колишньому КСП Прогрес на території Туріянської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний