№ 207/903/17
№ 2/207/852/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Мозоль О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 діючого в інтересах та за довіреністю від ОСОБА_2 до Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 просить встановити факт, що вона постійно проживала з ОСОБА_3 з січня 2005 року по день його смерті тобто по 15 лютого 2011 року.

Одночасно позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (Бесєдова) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області загальною площею 48,6 м.кв., житловою площею 25,9 м.кв. в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 15 лютого 2011 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є її матір'ю. 25 жовтня 2002 року вона одружилася з ОСОБА_3.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 одружилася з ОСОБА_6 та змінила дівоче прізвище з "Пікінер" на "Журавська".

06.07.2006 року мати та вітчим позивачки, приватизували квартиру АДРЕСА_1 (Бесєдова) у м. Кам'янське та було видане свідоцтво про право власності від 06.07.2006 року фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, відповідно до якого її матері ті вітчиму належить по 1/2 частині квартири.

Позивачка є єдиною дитиною ОСОБА_7. У ОСОБА_3 дітей не було. ЇЇ батьки мали низку різних захворювань, позивачці доводилось часто до них приїжджати та допомагати, що було незручно робити, оскільки вони жила далеко від них в місті, тому батьки попросили її з чоловіком у 2005 році вселитися до них та проживати разом. З січня 2005 року позивачка разом з чоловіком переїхали проживати у квартиру ІНФОРМАЦІЯ_3 (Бесєдова) у м. Кам'янське, де мешкали однією родиною з її матір'ю ОСОБА_7 і вітчимом ОСОБА_3

23 травня 2010 року померла мати позивачки, ОСОБА_7. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 (Бесєдова) у м. Кам'янське. Спадкоємцями першої черги була позивачка та чоловік матері - ОСОБА_3, останній відмовився від спадщини на користь позивачки, свою 1/2 частину обіцяв переписати на позивачку.

15 лютого 2011 року помер ОСОБА_3. Позивачка здійснила поховання ОСОБА_3 і продовжує проживати в даній квартирі по теперішній час.

У встановлений законом шестимісячний термін він звернулася з заявою про прийняття спадщини до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори. Але постановою нотаріуса від 09.09.2001 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, як спадкоємцю за законом, оскільки вона не довела родинні стосунки з померлим ОСОБА_7

Тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом свого майнового права та інтересу.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача - Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заперечення на позов, в якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи 304/211яка заведена після смерті ОСОБА_3, померлого 15.02.2011 року, перевіривши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав:

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_5 народилась 28 травня 1966 року. ЇЇ мати ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 13 серпня 1968 року Баглійським районним відділом ЗАГС м. Дніпродзержинська (а.с.21).

06 серпня 1983 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 Після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 06 серпня 1983 року ЗАГС Баглійського райвиконкому м. Дніпродзержинська, актовий запис № 569 (а.с.19).

25.10.2002 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 272.

ОСОБА_3 і ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності в рівних частках належала квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 06.07.2006 року Фондом комунальної власності

ОСОБА_10 і ОСОБА_7 на праві приватної спільної часткової власності належало по 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 (Бесєдова) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майна (а.с.11).

23 травня 2010 року померла ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 25 травня 2010 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 481 (а.с.18).

Після її смерті, її дочка ОСОБА_2 05.01.2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 (Бесєдова) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області (а.с.9).

15 лютого 2011 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17 лютого 2011 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 170 (а.с.17).

05.08.2011 року у Другій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі було проведено реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3.

09.09.2011 року завідуючим Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 було винесено постанову про відмову ОСОБА_2. у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 15.02.2011 року ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні стосунки між спадкодавцем та спадкоємцем (а.с.10).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що є знайомою ОСОБА_2 Взимку 2005 року ОСОБА_2 разом з чоловіком переїхала проживати до матері та вітчима за адресою: АДРЕСА_3, оскільки вони були особами похилого віку та потребували догляду. Мешкали разом однією родиною, вели спільне господарство. ОСОБА_2 здійснювала догляд за батьками. В травні 2010 року померла мати ОСОБА_2 - ОСОБА_7 В лютому 2001 року помер її вітчим ОСОБА_3 ОСОБА_2 здійснила похорон. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідом ОСОБА_2, яка з січня 2005 року стала мешкати за адресою: м. Кам'янське, вул. М. Лисенка, б. 19, кв. 6, разом із матір'ю ОСОБА_7 і вітчимом ОСОБА_3 Переїхала проживати до них разом зі своїм чоловіком. Усі разом мешкали однією родиною, вели спільне господарство до смерті ОСОБА_7, а потім і ОСОБА_3 ОСОБА_2 здійснювала похорони матері та вітчима. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не має.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що є чоловіком ОСОБА_2 У січні 2005 року він разом з дружиною переїхали мешкати до її батьків за адресою: м. Кам'янське, вул. М. Лисенка, б. 19, кв. 6. Мешкали однією родиною, вели спільне господарство, свідкували свята. В травні 2010 року померла ОСОБА_7. В лютому 2011 року помер ОСОБА_3. ОСОБА_2 здійснювала їх похорон. Інших спадкоємців у ОСОБА_3 не має.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись особа за захистом свого невизнаного, оспорюваного або порушеного права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживають зі спадкоємцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України). Як встановлено у судовому засіданні позивачка не відмовлялася від прийняття спадщини.

Преамбулою Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно ст. 67 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Відповідно до п.4.11. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5 для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Таким чином, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а територіальною громадою (як органу до якого переходить відумерле майно) відмовлено у визнанні права позивача на спадкове майно, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні у порядку ст.392 ЦК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_2 дійсно з січня 2005 року постійно проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю в квартирі АДРЕСА_5 (Дніпродзержинську) до часу відкриття спадщини 15 лютого 2011 року, тобто не менше п'яти років, а тому позовні вимоги в цій частинні підлягають задоволенню.

При цьому, судом не встановлено інших спадкоємців, крім позивачки, які б мали намір прийняти спадщину або які мають право на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 15 лютого 2011 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в частинні визнання за нею права власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_4 (вул. Бесєдова) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області загальною площею 48,6 м.кв., житловою площею 25,9 м.кв. в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого 15 лютого 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 79, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 діючого в інтересах та за довіреністю від ОСОБА_2 до Адміністрації Південного району Кам'янської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт спільного постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлим 15 лютого 2011 року, з січня 2005 року і по день його смерті.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1право власності на квартиру АДРЕСА_4 (вул. Бесєдова) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області загальною площею 48,6 м.кв., житловою площею 25,9 м.кв., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 15 лютого 2011 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня проголошення, через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.О.Бистрова