Справа № 683/1584/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд в складі :

головуючого - судді Цішковського В.А.

при секретарі Крупській В.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

У червні ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 3500 грн. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він у 2016 році дав ОСОБА_2 у борг 3500 грн., а той у свою чергу зобов`язувався повернути вказану суму до 08 червня 2017 року, що підтверджується відповідною розпискою від 03.06.2017 року, написаною відповідачем власноручно. У вказаний термін відповідачем борг не повернуто, що спонукало позивача вимагати повернення суми боргу в судовому порядку.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Судом обєктивно встановлено, що ОСОБА_1 дав у борг ОСОБА_2 кошти у сумі 3500 грн., про що останній власноручно написав розписку, у якій він зобовязувався повернути борг до 08 червня 2017 року.

Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача про одержання грошових коштів від 03.06.2017 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми.

Згідно ч.1 ст.1049 цього Кодексу Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не виконав зобовязання з повернення позики, а тому з нього на користь ОСОБА_1, слід стягнути позичені кошти в сумі 3500.

При розподілі судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, ЦПК України, ст.ст. 526, 1046, 1047,1049 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 3500 (три тисячі пятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя