18 квітня 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:
головуючого Міцнея В.Ф.
суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.
секретар Костюк Л.С.
за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника
Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України в Чернівецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2017 року,
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.
Вказувала на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Майське Усть-Камчатського району Камчатської області. 17 червня 1991 року вона переїхала у с. Юрківці Заставнівського району Чернівецької області з паспортом громадянина СРСР зразка 1974 року, де проживає до теперішнього часу, перебуваючи у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4
Посилаючись на ці обставини, просила суд встановити факт постійного проживання на території України з 17 червня 1991 року з метою отримання нею громадянства України
Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким задовольнити заяву, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду

-------------------------------------------------------------------------------------------------------

справа №716/969/16-ц головуючий у І-й інстанції Пухарєва О.В.

провадження 22-ц/794/499/17 суддя-доповідач: Міцней В.Ф

категорія: 69

першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, у разі якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту постійного проживання на території України з червня 1991 року їй необхідно для отримання громадянства України.

Правовий порядок набуття громадянства України встановлено Законом України ,,Про громадянство України" .

Статтею 1 Закону України ,,Про громадянство України" передбачено, що проживання на території України на законних підставах - це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Відповідно до ст.3 цього Закону громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України ,,Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис ,,громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 16 червня 2016 року № 980 ОСОБА_1 проживає в с. Юрківці Заставнівського району Чернівецької області з червня 1991 року по даний час (а.с.13).

Проте, як вбачається з копій паспорта громадянина СРСР та свідоцтва про народження, ОСОБА_1 народилася в с. Майське Усть-Камчатського району Камчатської області. У цьому паспорті зазначена прописка заявниці у селищі Атласово Мільковського району Камчатської області. Реєстрація місця її проживання на території України відсутня (а.с.8, 9).

Доказів постійного проживання на законних підставах на території України станом на 24 серпня 1991 року заявниця не надала суду.

Крім того, питання встановлення, оформлення та перевірки належності до

громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними врегульовано Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року ,,Питання організації виконання Закону України ,,Про громадянство України (зі змінами та доповненнями), яким затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

У пункті 44 вказаного Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно з п. 45 Указу № 215/2001 для прийняття громадянства України особа подає до Комісії при Президентові з питань громадянства та управлінь МВС такі документи: г) один із таких документів: документ, що підтверджує безперервне проживання особи на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років, - для особи, яка в'їхала в Україну іноземцем; д) один із таких документів: копію документа, що підтверджує отримання дозволу на імміграцію в Україну; копію паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про прописку на території України або для іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності законом ,,Про імміграцію", копію посвідки на постійне проживання.

Відповідно до п.4 прикінцевих положень Закону України ,,Про імміграцію" вважати такими, що мають дозвіл на імміграцію в Україну, іноземців та осіб без громадянства, які прибули в Україну на постійне проживання до набрання чинності цим Законом і мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про прописку або отримали посвідку на постійне проживання в Україні.

Однак у паспорті заявниці відсутня відмітка про прописку на території України, про що свідчить надана нею копія паспорта громадянина колишнього СРСР (ас.8).

Не можна визнати належним доказом підтвердження факту законного її проживання з червня 1991 року на території України довідку Юрковецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 16 червня 2016 року № 980, оскільки вона не свідчать про постійне проживання заявниці на території України в розумінні ст. 1 Закону України ,,Про громадянство".

За змістом ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасуванню.

Керуючись ст. ст.304, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: