Справа 337/689/17
Провадження № 2/337/593/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

при секретарі Жевакіній Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Відділ реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання втратившим право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом.

У позові вказала, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях: ОСОБА_3 та ОСОБА_1, кожному по 1/2 частині. В квартирі зареєстровані дві особи: вона, та її батько ОСОБА_2 Відповідач не проживає в квартирі з вересня 2008 року, його реєстрація в квартирі має формальний характер. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 415 в будинку № 15 по вул.Новгородській в м.Запоріжжі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачки.

Представник позивачки ОСОБА_1, вона ж третя особа по справі ОСОБА_3, у судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачці та їй на праві спільної часткової власності, кожному по 1/2 частині. В квартирі зареєстровані позивачка та її батько ОСОБА_2, а її колишній чоловік. В квартирі він не живе більше 6-7 років, з квартири пішов сам. Оскільки йому треба була прописка, його зареєстрували у квартирі. Його речей в квартирі не має, квартплату та комунальні послуги він не сплачує. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання неодноразово не зявився, про слухання справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місто розгляду цивільної справи, а оскільки він про причини своєї неявки суд не повідомив, суд вважає причину його неявки неповажною.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 15.03.2017 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20), саме за цією адресою відповідач повідомлявся про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі документах.

Представник відділу реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, з позовними вимогами згодний.

Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 вона ж третя особа - ОСОБА_3, пояснення свідків, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у звязку з наступним.

Відповідно до ст.ст.11, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях: ОСОБА_3 та ОСОБА_1, кожному по 1/2 частині, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 18466 від 06.12.2006 року (а.с.7).

Згідно довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 04-27/16-2286 від 28.02.2017 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Відповідно до довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 15.03.2017 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що вона знайома з ОСОБА_3 та її колишнім чоловіком ОСОБА_2, з яким вони колись працювали разом. Їй відомо, що ОСОБА_2 в квартирі не живе приблизно шість років, у квартирі його речей не має.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона сусідка ОСОБА_2В, знайома з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з яким вони колись разом працювали. Вона буває в квартирі № 415, ОСОБА_2 там не живе, речей ОСОБА_2 в квартирі не бачила, їй відомо, що ОСОБА_2 виїхав на заробітки у Росію .

Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 не проживає приблизно шість років, з квартири пішов сам, у квартирі не зявляється.

У зв'язку з вищевказаним, оскільки ОСОБА_2 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2006 року, заперечень проти позову суду не надав, суд вважає позовні вимоги у повному обсязі обґрунтованими, доведеними і підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 415 у будинку № 15 по вул.Новгородській у м.Запоріжжі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя

Суддя: Г.Є. Гнатик