РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

22 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубкова М.А. при секретарі Когут С.І. розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей державної адміністрації Шевченківського району м. Запоріжжя про надання дозволу на вивіз малолітньої дитини за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей державної адміністрації Шевченківського району м. Запоріжжя про надання дозволу на вивіз малолітньої дитини за межі України.

В позові зазначено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 12 березня 2005 р. по 17 листопада 2009 р.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлучення і по даний час донька проживає разом з позивачем по справі - матірю ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Авторожна, буд. 189.

Посилається на ті обставини, що донька позивача проходила лікування в м. Запоріжжя, обласна клінічна дитяча лікарня, а потім у п'ятій міській лікарні з діагнозом контузія лівого ока та лівосторонній фронтит етмоідіт, а також гіпоплазія правої артерії хребта. В подальшому дитина потребує продовження лікування за кордоном, а саме допомогти подолати дитині захворювання може Турецька клініка "Memorial Atasehir Hastanesi", котра знаходиться в м. Стамбул, Туреччина. Крім того, позивач вважає, що виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на виїзд малолітньої ОСОБА_3 за кордон для лікування останньої. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову не наводить, позивачка просить суд: Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_3, за кордон без дозволу батька дитини ОСОБА_2, до досягнення нею повноліття.

В судове засідання ні позивач, ні відповідач не зявились, викликались шляхом направлення судових повісток, що повернулись до суду з відміткою пошти у звязку з закінчення терміну зберігання.

Позивачка в судове засідання не зявилась, 22.05.2017 року подала заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідач, який належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, заперечень не надав, внаслідок чого суд на підставі ст. 224-226 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача, та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши позов та додані матеріали, перевіривши обґрунтованість позовної заяви, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦКП України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, або навести підстави звільнення від доказування.

Як зазначено в позовній заяві та підтверджено доказами ОСОБА_1, перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 12 березня 2005 р. по 17 листопада 2009 р. Шлюб розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС № 001015 від 12.03.2005 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ЖС № 067157 від 17.11.2009 року Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1- ЖС № 027558 від 14.02.2006 року.

14.04.2017 року до матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 долучено додаткові докази серед яких: копії нотаріально посвідчених заяв відповідача ОСОБА_2 від 29.03.2017 року адресатами яких є всі компетентні органи.

Згідно вказаних заяв ОСОБА_2, дає згоду на виїзд на постійне місце проживання до Турецької Республіки моєї малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її матір'ю ОСОБА_1. Повідомляє, що ОСОБА_1 не має по відношенню до відповідача невиконаних зобов'язань та майнових обов'язків.

ОСОБА_2, повідомляє про свою згоду на тимчасові поїздки за кордон до Польщі, Португалії, Іспанії, інших країн Шенгенської угоди та Євросоюзу, Туреччини, Єгипту, Грузії, Китаю, Індії, Російської Федерації, Ізраїлю, Іорданії, Таїланду, Об'єднаних Арабських Еміратів, на період з 29 березня 2017 року по 29 березня 2020 року своєї малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі її матері ОСОБА_1, яка вживатиме заходів, необхідних для збереження життя та здоров'я його доньки та по закінченні поїздок забезпечить повернення її в Україну. Також відповідач, дає свою згоду на виготовлення всіх необхідних документів, в тому числі відкриття візи, а також зняття та використання біометричних даних. Повідомляє, що підстав, які обмежують право моєї доньки на виїзд за кордон відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", немає.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином досліджуючи зміст вказаних заяв суд приходить до висновку, що на час розгляду справи, сторонами питання про надання дозвілу на тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон вирішено в позасудовому порядку, а спір між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 з приводу вказаних обставин фактично відсутній.

Керуючись ст 1, 3, 4, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, 15,16 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей державної адміністрації Шевченківського району м. Запоріжжя про надання дозволу на вивіз малолітньої дитини за межі України відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Голубкова М.А.