Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2017 Справа №607/3124/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Грицака Р.М. за участю секретаря Чех Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості в сумі 16955 грн. 62 коп. згідно укладеного між ними кредитного договору №SAMDN9729 від 06.03.2006 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 8897,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі базової ставки 2 % на місяць з кінцевим терміном повернення кредиту, процентів і комісії в повному обсязі до 05.03.2009 року. Відповідач скористався кредитними коштами, однак належним чином не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором на вищевказану суму, що складається з заборгованості по поверненню кредиту в сумі 6129 грн. 86 коп., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 10825 грн. 76 коп. Добровільно відповідач борг не погашає у звязку з цим просить суд стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану суму боргу та понесені судові витрати в сумі 1600 грн. 00 коп.

В ході судового розгляду позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача борг станом на 09.03.2017 року в сумі 17155,33 грн. з яких 6129 грн. 86 коп. заборгованість по поверненню тіла кредиту та 11025,47 грн. заборгованості по сплаті відсотків.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак в матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи у відсутності представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав суду письмове заперечення в якому просить суд застосувати строк позовної давності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Відповідно до Кредитного договору №SAMDN9729 від 06.03.2006 року Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»), було надано кредит гр. ОСОБА_1 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2 % в місяць.

Згідно п. 1.1 Кредитного договору погашення заборгованості по цьому договору здійснюється щомісячно в період з 1 по 20 число: на протязі 36 місяців ( Пільговий період) в сумі достатній для погашення процентів та комісії, по закінченні пільгового періоду погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 2,21 % від загальної суми кредиту та включає проценти нараховані за звітний місяць і частина заборгованості по кредиту. У випадку несплати частини заборгованості по кредиту, нарахованих процентів і комісії в період сплати, вони вважаються простроченими. На прострочену заборгованість Банк нараховує проценти виходячи з подвійної базової процентної ставки

Як вбачається із складеного позивачем розрахунку заборгованості, станом на 30.11.2016 р. заборгованість ОСОБА_1М за кредитним договором №SAMDN9729 від 06.03.2006 року становить 16 955, 62 грн. з яких заборгованість по тілу кредиту - 6129 грн. 86 коп., заборгованості по сплаті відсотків - 10825 грн. 76 коп. Згідно даного розрахунку останній платіж на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 сплачено 09.09.2009 року.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 09.03.2017 р. заборгованість ОСОБА_1М за кредитним договором №SAMDN9729 від 06.03.2006 року становить 17155,33 грн. з яких 6129 грн. 86 коп. заборгованість по поверненню тіла кредиту та 11025,47 грн. загальний залишок заборгованості по сплаті відсотків.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Повернення заборгованості за кредитним договором включає в себе зобов'язання позичальника здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені заявою позичальника, та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення порядку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, початок позовної давності для стягнення нарахованих платежів утвореної відповідачем заборгованості необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Вказана правова позиція викладена в правовому висновку Верховного Суду України у справі № 6-116 цс 13 по спору про стягнення заборгованості за кредитним договором. За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно).

Разом із тим, за змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У кредитному договорі сторонами погоджено, що дія договору припиняється в момент виконання позичальником всіх обовязків передбачених даним договором. Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору кінцевим терміном повернення кредиту, процентів і комісії в повному обсязі є 05.03.2009 року.

Тож в даному випадку Кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом календарної дати 05.03.2009 року (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Враховуючи дату останнього платежу за кредитом 09.09.2009 року, відповідачем було перервано строк позовної давності, однак позивач звернувшись до суду лише 09.03.2017 р., пропустив строк позовної давності за усіма платежами, які повинен був здійснити ОСОБА_1 за кредитним договором №SAMDN9729 від 06.03.2006 року. Оскільки відповідачем у спорі заявлена вимога про застосування наслідків спливу строку позовної давності, враховуючи відсутність поважних причин, з яких Банк не звертався до суду з позовом, суд вважає, що позивач має право лише на отримання процентів за користування вказаними коштами в межах строку позовної давності, а саме за період з 09.03.2014 року по 09.03.2017 року.

Вказаний правовий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові №6-249цс15 від 2 грудня 2015 року.

Виходячи з складеного позивачем розрахунку заборгованості, розмір відсотків, які з підлягають стягненню в межах трьохрічного строку позовної давності становить 4 229 грн. 08 коп.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, а тому позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 в користь позивача заборгованості по сплаті відсотків за кредитним договором №SAMDN9729 від 06.03.2006 року в межах строку позовної давності, а саме за період з 09.03.2014 року по 09.03.2017 року в сумі 4 229 грн. 08 коп.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1600,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 258, 261, 266, 267, 509, 530, 526, 559, 610, 612, 631, 1048, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по сплаті відсотків за кредитним договором №SAMDN9729 від 06.03.2006 року в межах строку позовної давності, а саме за період з 09.03.2014 року по 09.03.2017 року в сумі 4 229 грн. 08 коп. та 1600 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_3