Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання договорів кредиту та застави припиненими; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення збитків, завданихрізницею курсу валют, процентів та пені за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»Ларченко Ірини Миколаїіни та касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - на рішення апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») про визнання договорів кредиту та застави припиненими.

На обґрунтування позову зазначав, що 27 червня 2008 року між ним та банком укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 59 400 доларів США для придбання автомобіля Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, строк повернення кредиту - 26 червня 2015 року. На забезпечення зобов'язань за договором кредиту між ними укладено договір застави вказаного автомобіля та договір поруки із ОСОБА_7 26 червня 2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь банку заборгованості у розмірі 260 303 грн 45 коп.

22 вересня 2015 року на виконання вищевказаного рішення суду він сплатив заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 260 303 грн 45 коп. на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції та 23 вересня 2015 року виконавче провадження закінчено внаслідок повного фактичного виконання рішення суду.

Разом з тим, у жовтні 2015 року він отримав від Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» вимогу про виконання зобов'язань за кредитним договором та сплату 14 369 доларів 77 центівСША заборгованості за основною сумою кредиту, 18 769доларів 04 центи США пені за несвоєчасну сплату процентів, 5 тис. грн штрафу за несвоєчасне страхування предмету застави.

Посилаючись на те, що зобов'язання за кредитом припинено виконанням, ОСОБА_6 просив визнати припиненим кредитний договір та договір застави від 27 червня 2008 року.

У квітні 2016 року ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення збитків, завданихрізницею курсу валют, процентів та пені за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2014 року стягнуто із ОСОБА_6 на користь банку 260 303 грн 45 коп. заборгованості станом на 13 березня 2014 року, що складало 28 042 доларів 99 центів США, банк просив стягнути заборгованість саме в доларах США, зазначивши її еквівалент в гривні, проте судом стягнута сума заборгованості в гривні. На день фактичного зарахування банком сплачених ОСОБА_6 на виконання рішення суду коштів (06 жовтня 2015 року), курс долара США відносно гривні складав 21,21564 грн за 1 долар США, внаслідок цього виникла заборгованість (збитки) з курсової різниці у розмірі 334 646 грн 53 коп.

Крім того, в період з 13 березня 2014 року по 06 жовтня 2015 року банк здійснював нарахування процентів за кредитом у розмірі 5 040доларів 65 центів США,пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 213 863 грн 32 коп. та 5 тис. грн штрафу, передбаченого умовами кредитного договору.

Посилаючись на викладені обставини, зустрічний позивач просив солідарно стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7 334 646 грн 53 коп. збитків, завданих курсовою різницею, 5 040 доларів 65 центів США простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 213 863 грн 32 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів та 5 тис. грн штрафу, передбаченого умовами п. 3.3.7 кредитного договору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково, визнано припиненим договір застави, укладений 27 червня 2008 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Банк Форум», в іншій частині позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ПАТ «Банк Форум» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено. Зустрічний позов ПАТ «Банк Форум» задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк Форум» 4 929 доларів 83 центи США процентів за період із 13 березня 2014 року по 23 вересня 2015 року. В іншій частині позову банку відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзіпредставник ОСОБА_6 - ОСОБА_9., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині задоволення позову банку та відмови у задоволенні його позову, передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

ПАТ «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»Ларченко Ірини Миколаїіни у касаційній скарзі просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у його позові про стягнення курсової різниці, процентів за період із 24 вересня 2015 року по 06 жовтня 2015 року та пені, в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

В іншій частині рішення апеляційного суду не оскаржується та колегією суддів згідно ст. 335 ЦПК України не переглядається.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 27 червня 2008 року між ОСОБА_6 та банком укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 59 400 доларів США для придбання автомобіля Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, строк повернення кредиту - 26 червня 2015 року. На забезпечення зобов'язань за договором кредиту між ними укладено договір застави вказаного автомобіля та договір поруки із ОСОБА_7

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2014 року стягнуто солідарно із ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк Форум» 260 303 грн 45 коп. заборгованості станом на 13 березня 2014 року.

22 вересня 2015 року на виконання вищевказаного рішення суду ОСОБА_6 сплатив заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 260 303 грн 45 коп. на депозитний рахунок відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції та 23 вересня 2015 року виконавче провадження закінчено внаслідок повного фактичного виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні позову банку про стягнення збитків у вигляді різниці курсу валют, апеляційний суд виходив із того, що доказів оскарження рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2014 року про стягнення суми боргу у гривні до суду не надано, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог банку в частині солідарного стягнення із відповідачів 334 646 грн 53 коп., розрахованих як 14 369 доларів 77 центів США збитків з курсової різниці між присудженою вищевказаним рішенням суду сумою заборгованості та курсом валютних коливань.

Із такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зі змісту договірних відносин сторін встановлено, що валютою боргу за кредитним договором від 27 червня 2008 року є долар США.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2014 року стягнуто еквівалент 28 042 долари 99 центів США у гривні розміром 260 303 грн 45 коп. за курсом на дату розрахунку боргу - 13 березня 2014 року (1 долар США = 9,2823 грн).

Вказане рішення суду виконано боржником 22 вересня 2015 року.

Встановлені у справі обставини з урахуванням положень ст. ст. 22, 533 ЦК України свідчать про те, що несвоєчасним виконанням рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 червня 2014 року банку завдано збитків у вигляді різниці між курсом долара США відносно гривні на дату ухвалення цього рішення суду та на дату сплати боржником боргу.

Вирішуючи позов банку про стягнення збитків у вигляді різниці курсу валют, апеляційний суд не визначився зі змістом спірних правовідносин у цій частині та нормою права, яка їх регулює.

Крім того, не можна погодитися із вирішенням справи в частині стягнення процентів за кредитним договором.

Згідно п. 1.3. кредитного договору за користування кредитним коштами встановлюється плата в розмірі 13 % річних.

Відповідно до п. 3.3.2. кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісячно повертати частини кредитних коштів згідно п. 2.3. цього договору. Не пізніше визначеного п. 1.2. цього договору строку повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитним коштами.

За змістом п. 1.2. кредитного договору кредитні кошти надаються строком по 26 червня 2015 року.

Зміст наведених положень договору у сукупності свідчить про те, що процентна ставка за кредитом у розмірі 13 % річних встановлена до 26 червня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.

Таким чином, у разі якщо договором не встановлений розмір процентів після спливу строку дії договору, слід зробити висновок про те, що їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2322цс16 від 09 серпня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Стягуючи із солідарних боржників проценти за період із 13 березня 2014 року по 23 вересня 2015 рокуу розмірі 4 929 доларів 83 центи США, розраховані за ставкою, визначеною п. 1.3. кредитного договору, апеляційний суд не звернув уваги на те, що договором не передбачено ставки нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку його дії; розмір процентів за період після спливу строку дії договору не визначив.

З цих підстав рішення апеляційного суду підлягає скасуванню у частині вирішення позову банку про стягнення збитків у вигляді різниці курсу валют та процентів за період із 13 березня 2014 року по 23 вересня 2015 рокуіз передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції згідно ст. 338 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду про те, що 23 вересня 2015 року є кінцевою датою нарахування процентів за кредитом, оскільки з цієї дати завершено виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, а згідно п. 9 ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду про стягнення боргу є зарахування грошової суми на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Тобто, момент зарахування цих коштів самим банком не має юридичного значення.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» забороняється на час проведення антитерористичної операції нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Правильним є висновок апеляційного суду про те, що до спірних правовідносин застосовуються положення ст. ст. 2, 9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки боржник ОСОБА_6 з липня 1994 року та поручитель ОСОБА_7 з жовтня 1996 року зареєстровані і проживають в м. Ізюм, Харківськоїобласті, яке відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р віднесено до Переліку населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція.

За змістом п. 2.3. кредитного договору щомісячний платіж позичальника у розмірі 708 доларів США включає в себе суму за тілом кредиту та проценти, тобто плата за користування кредитом входить в основну суму заборгованості, що є базою розрахунку пені, нарахування якої забороняється ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

У зв'язку з наведеним, підстави для припинення кредитного договору та договору забезпечення його виконання відсутні.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду підлягає залишенню без змін у частині відмови у позові банку про стягнення пені та процентів за період із 24 вересня 2015 року по 06 жовтня 2015 року та відмови у задоволенні зустрічного позову за ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» ЛарченкоІрини Миколаїіни та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року скасувати у частині вирішення зустрічного позовупублічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення збитків у вигляді різниці курсу валют та процентів за період із 13 березня 2014 року по 23 вересня 2015 року, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У частині вирішення зустрічного позову публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів та процентів за період із 24 вересня 2015 року по 06 жовтня 2015 року, у частині вирішення позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання договорів кредиту та застави припиненими рішення апеляційного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик