Справа № 766/5584/17
28 вересня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді Прохоренко В.В.,
секретар Башинська Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача та винесення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом № 681-к від 10.08.1976 року була зарахована стажером інженером-конструктором ОГМ, наказом № 95-к від 21.11.2012 року звільнена за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки.
З довідки № 4/34/25-14-984 від 25.12.2012 року станом на 21.12.2012 року сума, яка підлягає до виплати складає 9450,19 грн.
Відповідно до вимог ст. 116, 117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені вище строки при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
За приписами ч.3 ст. 10, ч.2 ст. 27, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачем доведено наявність заборгованості ВАТ «ХБК» перед ним, розмір середньомісячного заробітку. Відповідачем не доведено, що заборгованість перед позивачем погашена, середньоденний заробіток на день звільнення позивача був іншим, ніж 72,18 грн.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Статтею 27 цього Закону встановлено, що середній заробіток працівника визначається за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою КМУ від 02.02.1995 року №100, відповідно до якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включається: основна заробітна плата; доплати і надбавки; виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.
Нарахування виплат при обчисленні середньої заробітної плати, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадку, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (п.2,3,4,8 Порядку).
Відповідно до ст. 161 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує(виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобовязаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України, розрахунок податкових зобовязань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого з джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем).
З довідки № 4-34/25-14-69 від 28.02.2017 року вбачається, що розмір середньомісячної заробітної плати позивача згідно Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року складає 1515,75 грн., внаслідок чого суд вважає вірним розрахунок середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 72,18 грн.
Судом визначено, що період затримки фактичного розрахунку по заробітній платі із позивачем, за час затримки розрахунку за період з 21.12.2012 року по 31.03.2017 року, складає 1072 робочих днів (грудень 2012 року 7 днів;січень 2013 року 21 день; лютий 2013 року 20 днів; березень 2013 року 20 днів; квітень 2013 року 22 дні; травень 2013 року 19 днів; червень 2013 року 198 днів; липень 2013 року 23 дні; серпень 2013 року - 21 день; вересень 2013 року 21 день; жовтень 2013 року 23 днів; листопад 2013 року 21 день; грудень 2013 року 22 дні; січень 2014 року 21 день, лютий 2014 року 20 днів; березень 2014 року 20 днів; квітень 2014 року 21 день; травень 2014 року 19; червень 2014 року 19; липень 2014 року 23 дні; серпень 2014 року 20 днів; вересень 2014 року 22 дні; жовтень 2014 року 23 дні, листопад 2014 року 20 днів, грудень 2014 року 23 дні; січень 2015 року 19 днів; лютий 2015 року 21 день; березень 2015 року 21 день; квітень 2015 року 21 день; травень 2015 року 18 днів; червень 2015 року 20 днів; липень 2015 року 23 дні; серпень 2015 року 20 днів, вересень 2015 року 22 дні, жовтень 2015 21 день, листопад 2015 року 21 день, грудень 2015 року 23 дні, січень 2016 року 19 днів, лютий 2016 року 21 день, березень 2016 року 22 дні, квітень 2016 року 21 день, травень 2016 року 19 днів, червень 2016 року 19 днів, липень 2016 року 22 дні, серпень 2016 року 22 дні, вересень 2016 року 22 дні, жовтень 2016 року 20 день, листопад 2016 року 22 дні, грудень 2016 року -22 дні; січень 2017 року 20 днів; лютий 2017 року 20 днів; березень 2017 року 22 дні).
В звязку з викладеним позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці», керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненнізадовольнити.
Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонського бавовняного комбінату» в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: В.В. Прохоренко