АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В. суддів: Поливач Л.Д., Вербової І.М. при секретарі - Пащенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня Олександр Миколайович про визнання договору купівлі-продажу недійсним, та за позовом третьої особи ОСОБА_4 до Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ШупеняОлександр Миколайович, Київська місцева прокуратура № 1, ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_7, ОСОБА_8, яка діє в інтересах ОСОБА_9 про визнання добросовісним набувачем та про визнання правочину дійсним за апеляційного скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 207 ЦПК України. Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. У скарзі посилався на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки була винесена без видалення суду до нарадчої кімнати та з проголошенням лише вступної та резолютивної частини ухвали. В деяких судових засіданнях він участь приймав, а про дату час та місце розгляду справи на 28 серпня 2017 року повідомлений не був. ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримав просив ухвалу суду першої інстанції скасувати. Інші учасники справи про місце та час розгляду справи за законом повідомлялись належно, проте в судове засідання не з‛явилися і причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін,або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд виходив з того, що ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на 06.06.2017 року та 28.08.2017 року повторно не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутність не направляв. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Відповідно до ст.ст. 169, 207 ЦПК України ( в редакції 2004 року), який був чинний на час постановлення ухвали суду, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи. Як убачається з матеріалів справи, справа призначалась до розгляду неодноразово, зокрема, на 12.10,21.12.16 року на 16.03.17 року і ОСОБА_4 приймав участь у судових засіданнях.

Про розгляд справи 6 червня 2017 року він був належно повідомлений, про що свідчить його розписка на а.с.90, однак в цей день в судове засідання не з'явився і згідно журналу судового засідання суд відклав справу у зв'язку з його першою неявкою на 28.08.17 року.

28 серпня 2017 року ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явився. За відміткою поштового зворотнього повідомлення поштове відправлення (повідомлення про розгляд справи 28.08.17р.) йому не вручено за закінченням терміну зберігання.

Згідно ст. 77 зазначеного ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Системний аналіз п.3 частини першої ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 Кодексу, який був чинний на час постановлення ухвали суду першої інстанції, свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого, кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду. З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Довід апеляційної скарги про те, що ухвала було постановлена без видалення суду до нарадчої кімнати є нічим не підтвердженим припущенням ОСОБА_4 Згідно з положеннями Цивільного процесуального кодексу України суд повинен розглядати справи протягом розумного строку. Справа у провадженні суду першої інстанції перебувала з 11 жовтня 2016 року, а відтак - посилання в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду порушує конституційні права ОСОБА_4 щодо судового захисту, колегія суддів не приймає, так як суд першої інстанції неодноразово призначав справу до розгляду, разом з тим позивач недобросовісно користуючись своїми процесуальними правами не з'являвся в судові засідання. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgementof ECHR of 16 December 1992 DeGeouffredelaPradelle v. France // Series A N 253- В). У зв'язку з наведеним, залишення судом першої інстанції заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України ( в редакції 2004 року) не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду. Зміст оскаржуваної ухвали не дає жодних підстав для висновку про те, що судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права. Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367,368, 374,375, 381-384, 386 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4, без задоволення. Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повного тексту постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньодо суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: