АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/4869/17 Головуючий І інстанції - Матвієвська Г.В.
Провадження № 22-ц/790/5498/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
Категорія: встановлення факту,
що має юридичне значення
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка І.О.,

- Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту відмови заступника директора Департаменту - начальника управління медичної та фармацевтичної діяльності Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації Сіроштан Галини Миколаївни у видачі направлення на стаціонарне лікування, заінтересовані особи: голова обласної державної адміністрації Харківської області, Міністерство охорони здоров'я України, -

в с т а н о в и в :

07.08.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою у якій, посилаючись на ст.ст.3, 234, 256-258 ЦПК України, просив встановити факт відмови заступника директора Департаменту - начальника управління медичної та фармацевтичної діяльності Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації Сіроштан Г.М. у видачі йому направлення на стаціонарне лікування у відділенні відновного лікування «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», вказуючи, що 11 липня 2017 року в установлені часи прийому громадян він звернувся до виконуючої обов'язки директора Департаменту охорони здоров'я Харківської області Сіроштан Г.М. з метою отримання направлення на стаціонарне лікування у відділенні відновного лікування «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», однак Сіроштан Г.М. відмовилася видати таке направлення, а також відмовилася видати письмову підтвердження відмови у видачі направлення на лікування.

Разом з тим, ОСОБА_3 вказує у заяві, згідно статей 6 і 38 Закону України «Основ законодавства України про охорону здоров'я» він має право на охорону здоров'я, право вільного вибору лікаря, право бути прийнятим в будь-якому державному лікувально-профілактичному закладі за своїм вибором.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_3 до заступника директора Департаменту - начальника управління медичної та фармацевтичної діяльності Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації Сіроштан Г.М., зацікавлені особи - голова обласної державної адміністрації Харківської області, Міністерство охорони здоров'я України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу судді від 09.08.2017 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вказуючи, що ця ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, що суддя помилково зробила висновок про вирішення спору в порядку адміністративного судочинства, що статтею 10 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року зверталась увага суддів про вирішення в порядку цивільного судочинства оскарження рішень медичних установ, які відносяться до установ комунальної власності, оскільки спір стосується здоровя фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного судочинства.

Разом з тим, стверджує в апеляційній скарзі ОСОБА_5, у його заяві від 07.07.2017 року спір відсутній зовсім, оскільки він звертається із заявою про встановлення факту відмови посадової особи Сіроштан Г.М. у видачі йому направлення на лікування, як це передбачено статтею 256 ЦПК України.

Заявник та заінтересовані особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися.

В поданому через канцелярію апеляційного суду листі від 04.09.2017 року ОСОБА_3 повідомив про неможливість явки в судове засідання у зв'язку з виїздом з міста Харкова для лікування і просив справу розглянути у його відсутність та задовольнити апеляційну скаргу.

Заінтересовані особи та їх представники про причину неявки та про іх відношення до заяви та апеляційної скарги ОСОБА_3 не повідомили.

Зважуючи на положення ст.ст.303-1, 305 ЦПК України апеляційний суд при ходить до висновку про розгляд справи за відсутністю вказаних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого ОСОБА_3 судового рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Постановляючи ухвалу 09.08.2017 року ухвалу про відмову у відкритті провадження за завою ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що між ним та суб'єктом владних повноважень наявний публічно-правовий спір, який має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Однак з такою ухвалою колегія суддів погодитися не може, у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно ст.15 ЦПК України, яка визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Дійсно, заступник директора Департаменту - начальник управління медичної та фармацевтичної діяльності Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації Сіроштан Г.М., на яку вказує ОСОБА_3, обґрунтовуючи свою заяву, є посадовою особою, яка здійснює владні управлінські функції.

Разом з тим, само по собі зазначення ОСОБА_3 такої особи в тексті заяви на є безумовною ознакою віднесення вирішення справи за заявою ОСОБА_3 до компетенції адміністративного суду.

В п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» №3 від 20.05.2013р. зазначено, що суди, вирішуючи питання про віднесення норм до публічного права, а спору до публічно правового, повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії, а також звертати увагу на ту обставину, що спір набуває ознак публічно-правового за умови не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих правовідносинах владних управлінських функцій.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_3 від 07.08.2017 року та статей 3,17, 105 КАС України не містить достатніх даних, які б давали підстави для висновку про наявність ознак для віднесення даної справи до компетенції адміністративного суду.

Крім того, заявник наголошує на тому, що спір про право, у даному випадку, відсутній, а встановлення такого факту йому потрібне для його лікування та у подальшому «прийняття заходів у відношенні посадової особи Сіроштан Г.М. за фактом невиконання своїх функціональних обов'язків» .

Ускладнення у визначенні юрисдикції та виду провадження, за якими мала б вирішуватися заява ОСОБА_3, обумовлені тим, що заявником не дотримано у повній мірі вимоги закону щодо форми і змісту заяви.

Дійсно, ОСОБА_3, як і будь-яка інша особа, згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, має право звертатися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, цією ж нормою закону передбачено, що таке право особа має реалізовувати в порядку, встановленому цим Кодексом, тобто звертатися до суду із позовною заявою чи із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, які б за формою і змістом відповідали вимогам відповідно ст.ст.119 («Форма і зміст позовної заяви»), 258 («Зміст заяви») ЦПК України (в залежності від обраного заявником виду провадження у формі цивільного судочинства).

Такі ж вимоги закону (ст.105 КАС України) передбачаються і у разі звернення особи до суду з адміністративним позовом.

Недотримання заявником зазначених вимог закону щодо форми та змісту заяви створює ускладнення у вирішенні питань щодо наявності чи відсутності підстав для відкриття провадження, в тому числі у вирішенні питань юрисдикції.

Усунення таких ускладнень здійснюється у порядку, передбаченому ч.1 ст.121 та ст.235 ЦПК України.

Так як вирішення зазначених питань відноситься до повноважень суду першої інстанції, то апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, шляхом скасування ухвали місцевого суду від 09 серпня 2017 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції на стадію вирішення питань, передбачених ст.ст.121,122, 235 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.п. 3,4 ст.311, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно вимог ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна