Справа № 308/74/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря - Бомбушкар В.П.

за участю представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21.09.2015 року між ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір страхування майна та відповідальності, пов'язаної із експлуатацією майна № 00030/000952. 20.01.2016 року із застрахованим майном трапилася страхова подія: затоплення водою квартири № 14. Позивач зазначає, що актом комісії ТОВ «Житло-Сервіс» від 21.01.2016 року встановлено, що залиття застрахованої квартири № 14 відбулося внаслідок витоку води з розташованої вище квартири № 17, власником якої є ОСОБА_2, причиною витоку води став вихід з ладу (розрив) гнучкої підводки холодної води до змішувача рукомийника у ванній кімнаті. В результаті підтоплення було пошкоджено стелю, стіни, покриття підлоги, ламінат, чим завдано шкоди Страхувальнику. Розмір шкоди згідно з Кошторисом відновлювального ремонту в квартирі № 14 від 03.02.2016 року становить 10.786,00 грн. 26.01.2016 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання стразового випадку, Позивач визнав випадок, що трапився 20.01.2016 року, страховою подією та здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 9 786,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог. Свої заперечення мотивував тим, що позивач не довів свої вимоги належними та допустимими доказами у справі. Акт комісії ТОВ «Житло-Сервіс» від 21.01.2016 року вважає неналежним доказом у справі, оскільки не відповідає норм, що ставляться до складання такого акта, акт складений без присутності Відповідача, у акті відсутній висновок комісії. Зазначив, що Кошторис відновлювального ремонту також є неналежним та допустимим доказом, оскільки відсутні вихідні дані для такого розрахунку (площа завданих збитків), відсутня дата документа та підпис особи, що його виготовила, тощо.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що о соба, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 м айнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вищезазначеної ст. 1166 ЦК України для застосування такої міри майнової відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Як вбачається із матеріалів даної цивільної справи, комісією ТОВ «Житло-Сервіс» у складі гол.інженера ОСОБА_4, майстра дільниці ОСОБА_5, сл.сантехніка ОСОБА_6 був складений акт від 21.01.2016 року, згідно якого було проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 (власник - ОСОБА_3) по причині залиття мешканцями кв. 17 за вказаною адресою (власник - ОСОБА_2). Встановлено, що причиною залиття став вихід з ладу (розрив) гнучкої підводки холодної води до змішувача умивальника у ванній кімнаті. В результаті залиття підтоплено: дитяча кімната - частково стеля, стіни, ламінат, кухня - стеля, коридор - частково стіни, ванна - стеля, стіни (плитка), вбиральня - стеля, (плитка).

В той же час, суд звертає увагу, що із змісту акту від 21.01.2016 року неможливо встановити, чи проводилося обстеження кватири 17 за адресою АДРЕСА_2, відсутні відомості про площі підтоплень, що унеможливлює проведення розрахунку збитків, відсутній висновок комісії щодо винної особи, відсутні відомості щодо залучення винної та потерпілої особи, відсутній висновок комісії щодо встановлення вини Відповідача у залитті квартири ОСОБА_3, а тільки зафіксований факт такого залиття та його наслідки.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил встановлена форма відповідного акта.

Згідно вище вказаних Правил можна зробити висновок, що факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка, відповідно до укладеної угоди, надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Крім цього під час складання такого акту вбачається обов'язкова присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної, які своїми підписами мали б підтвердити результати комісійного обстеження. В акті повинно бути зазначено дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Позивачем в якості доказу додано Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на відновлювальні роботи в квартирі по адресі АДРЕСА_1, ОСОБА_3, справа 1.200.16.0000017.

Згідно п. 3.6 ч. 3 «Терміни та визначення понять» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» локальний кошторис це первинний кошторисний документ, який визначає кошторисну вартість окремих видів будівельних робіт та витрат по будинках, будівлях, спорудах будь-якого призначення, лінійних об'єктах інженерно- транспортної інфраструктури і складається на підставі обсягів робіт, що визначені при розробленні проектної документації.

Відповідно до п. 4.4 ч. 4 «Склад реквізитів документів» ДСТУ 4163-2003 документи, що їх складають в організації, повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва організації (07), назва виду документа (10) (не зазначають на листах), дата (11), реєстраційний індекс документа (12), заголовок до тексту документа (19), текст документа (21), підпис (23).

Враховуючи викладене, Локальний кошторис на будівельні роботи № 2-1-1 на відновлювальні роботи в квартирі по адресі АДРЕСА_1, ОСОБА_3, справа 1.200.16.0000017, не може були визнаний належним та допустимим доказом, оскільки не містить обов'язкових реквізитів документів, а саме дати документа та підпису особи, що його виготовила.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Визначаючись з правовідносинами, які виникли між сторонами та їх змістом на підставі наданих сторонами доказів, суд має відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд, при прийнятті рішення у справі, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

Тобто надаючи оцінку поданим сторонами доказам, суд має оцінювати кожний доказ окремо, а потім надавати оцінку сукупності доказів і їх співвідношенню. При цьому суд має з'ясовувати як належність та допустимість доказів за формою та їх відношенням до правовідносин між сторонами, так і за їх змістом. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Отже, на підставі наведеного, суд приходить до переконання , що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 3, 15, 22,1166 ЦК України, ст. 10, 11, 60, 61, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Придачук