Справа № 344/6728/17
Провадження № 2/344/2696/17
У Х В А Л А

25 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Татарінова О.А., ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Ухвалою суду від 25 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства залишено без руху.

Провадження у справі не відкрито.

Позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони виїзду (вивезення) малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України до набрання законної сили рішення по справі.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Однак, провадження у справі не відкрито, справа не розглядається.

Згідно розяснень, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, Верховний Суд України чітко вказує, що забезпечення позову може мати місце тільки після відкриття провадження у справі, винятком є ч. 4 ст. 151 ЦПК України, відповідно до якого: за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявником не наведено суду жодних обставин щодо достатнього обґрунтування припущення про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тільки зазначено, що між сторонами існує спір.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в заяві позивача про забезпечення позову слід відмовити, оскільки вона є необґрунтованою, а вимоги заяви ніяким чином не сприятимуть гарантуванню виконання рішення суду в разі повного чи часткового задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський міський суд.

Суддя: Татарінова О.А.