НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 вересня 2017 рокуСправа № 322/867/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2

про: визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

14 серпня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2, виданий 13 грудня 2007 року головою Новомиколаївської районної державної адміністрації, реєстраційний номер в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 17 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 5,6038 га. кадастровий номер НОМЕР_3 за ОСОБА_2, в зв'язку з визнанням частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було підставою для видачі зазначеного державного акту.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3. На момент його смерті позивач була неповнолітньою. На праві власності він мав земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_3 на території Різдвянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яку успадкувала повністю відповідач ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 638, виданого державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Бондар Ю.В.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15.03.2017 було частково скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 червня 2007 року, зареєстровано в реєстрі за № 638, видане державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Бондар Ю.В., в частині права ОСОБА_2 на 1/2 частку спадщини, що складається з права на земельну ділянку площею 5,60 га кадастровий номер НОМЕР_3 на території Різдвянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області.

Державний нотаріус своєю постановою від 08.08.2017 відмовив сторонам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, оскільки при внесенні змін до свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріус, який виконує функції державного реєстратора проводить державну реєстрацію права власності у державному реєстрі прав на нерухоме майно, а відповідно до даних ДЗК, право власності на земельну ділянку в цілому зареєстровано на ОСОБА_2, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Виходячи з наведеного, позивач просила задовольнити її вимоги.

12.09.2017 позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позову.

Відповідач 12.09.2017 подала до суду письмову заяву про визнання позову та просила розглянути справу за її відсутності.

У судове засідання 12.09.2017 сторони не прибули.

З огляду на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В судовому засіданні 12.09.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності,

встановив:

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15.03.2017 по справі № 322/1180/16, що набрало законної сили 28.03.2017, було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13 червня 2007 року, зареєстроване в реєстрі за № 638, видане державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Бондар Ю.В., в частині права ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на 1/2 (одну другу) частку спадщини, що складається з права на земельну ділянку площею 5,60 гектара, кадастровий номер НОМЕР_3.

Вказаним рішенням суду було встановлено такі обставини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.11.2006 серії НОМЕР_4.

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) від 01.09.2000 серії НОМЕР_5 та свідоцтвом про шлюб від 19.12.2009 серії НОМЕР_6.

За життя ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 5,60 га, розташованої на території Різдвянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 від 10.04.2003.

З матеріалів спадкової справи № 272, заведеної після смерті ОСОБА_3 випливає, що спадкоємцем його майна, який прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви є відповідач по справі ОСОБА_2 - мати ОСОБА_3, батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5 04.12.2006 подав заяву про відмову від прийняття спадщини.

У матеріалах вищезазначеної спадкової справи відсутня заява позивача, або його законного представника про відмову від прийняття спадщини.

13 червня 2007 року державним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Бондар Ю.В., було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 638, ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 5,60 гектара, кадастровий номер НОМЕР_3, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 від 10.04.2003.

На підставі зазначеного свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 оформила право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 08.09.2016.

Вищенаведені обставини, встановлені рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15.03.2017 по справі № 322/1180/16, не підлягають доказуванню на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.08.2017, винесеною державним нотаріусом Дмитрієвою Н.П., сторонам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За визначенням статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 15.03.2017 по справі № 322/1180/16 було встановлено, що відповідач не мала права на спадкування 1/2 частки спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, а відтак видане їй свідоцтво про право на спадщину визнано недійсним саме у цій частині.

Таким чином, як наслідок підлягає визнанню недійсним і правовстановлюючий документ на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 в частині, на яку відповідач не мала права.

З огляду на викладене, суд визнає позовну вимогу про визнання недійсним державного акту такою, що підлягає частковому задоволенню, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 13 грудня 2007 року, слід визнати недійсним в частині права ОСОБА_2 на 1/2 частину земельної ділянки площею 5,6038 гектара, кадастровий номер НОМЕР_3.

Водночас, позов в частині вимог про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 суд визнає таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За правилами ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV, у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Таким чином, дане рішення суду в частині вирішення питання про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку є підставою для внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, у зв'язку з чим додаткове скасування попередньої державної реєстрації права на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_3 за відповідачем не вимагається.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

До позовної заяви додано квитанцію від 14.08.2017 № 0.0.826393122.1, якою підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 640,00 грн., отже, враховуючи часткове задоволення позову, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить: 640,00/2 = 320,00 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

2. Визнати частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 13 грудня 2007 року головою Новомиколаївської районної державної адміністрації, в частині права ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 5,6038 гектара, кадастровий номер НОМЕР_3.

3. В задоволенні решти позову - відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320,00 грн. (триста двадцять гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Суддя С.С. Гасанбеков