Справа 237/4350/17
Номер провадження 6/237/175/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.17 року м. Курахове

Мар'їнського району Донецької області

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сметаняка О.Я.,

при секретарі Куроп'ятник Н.С.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Курахове подання головного державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Марїнського районного суду Донецької області надійшло подання головного державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій областів якому головний державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, зобовязану на підставі виконавчого листа №2/235/3819/15, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, 16.10.2015 року, сплачувати на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.10.2010 року у сумі 33961,43 грн. Боржник добровільно не виконує покладені на нього зобовязання, аліменти не сплачує, тим самим на думку головного державного виконавця ухиляється від виконання покладених зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 21.12.2016 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/235/3819/15, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, 16.10.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.10.2010 року у сумі 33961,43 грн.

Як стверджує державний виконавець, боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, аліменти на сплачує.

Державним виконавцем не надані суду докази стосовно того, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання покладених на неї зобовязань.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобовязань.

Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Крім того, всупереч положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» до подання не додано доказів, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу боржника. Отже, суду не відомо чи отримував боржник документи виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі викликався він до відділу ДВС, чи обізнаний він щодо строків добровільного виконання вимог виконавчих документів, а також щодо дій, які проводилися по виконанню вказаних документів.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Виходячи з положень ст.33 Конституції України, ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що обставини, на які посилається державний виконавець не є достатніми для обмеження конституційного права боржника ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задоволенню не підлягає як недоведене, передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до судової палати по цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий Мар'їнський районний суд Донецької області суд протягом п′яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Я. Сметаняк

Дата документу 17.10.2017