АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/647/17 Номер провадження 22-ц/786/2457/17Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді: Хіль Л.М.,

суддів: Мартєва С.Ю., Лобоова О.А.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи - Яреськівська сільська рада, ТОВ "Агрофірма "Імені Довженка", Шишацька районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, визначивши третіми особами Яреськівську сільську раду Шишацького району Полтавської області, ТОВ «Агрофірма «імені Довженка», Шишацьку районну державну адміністрацію Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) про визнання права власності на земельну частку (пай), що розташована на території Яреськівської ссільської ради Шишацького району Полтавської області, рівної із іншими колишніми членами КСП ім. Довженка, розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель державної власності; зобов`язати відповідача виділити ОСОБА_2 вказану земельну ділянку та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Ухвалою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із тим, що недоліки, які були вказані в ухвалі суду від 04 серпня 2017 року усунені не були.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити матеріали цивільної справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119, 121 ЦПК України.Зазначені в ухвалі судді недоліки не є недоліками, що тягнуть за собою повернення позовної заяви. Вважав, що вказаний позов є позовом немайнового характеру, тому ціну позову визначати не слід.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, пояснення позивача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з підстав визначених п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.08.2017 року позивач звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи - Яреськівська сільська рада, ТОВ «Агрофірма «Імені Довженка», Шишацька районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай).

Ухвалою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2017 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку із не зазначенням у позовній заяві ціни позову та не зазначенням якими доказами він підтверджує визначену ціну позову на день звернення до суду, а також, у зв`язку із не зазначенням якими саме неправомірними діями відповідача порушені права позивача та яким чином судове рішення по справі може вплинути на права та обов`язки всіх третіх осіб, зазначених у заяві (а.с. 26).

Ухвалою судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку із тим, що недоліки, які були вказані в ухвалі суду від 04 серпня 2017 року усунені не були (а.с. 30).

Проте, такі висновки, на думку колегії суддів, не відповідають вимогам процесуального закону й матеріалам справи.

Так, згідно з ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

За змістом статей 11, 119 ЦПК України позивач на власний розсуд обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Невідповідність зазначених у заяві обставин чи доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки може бути підставою для відмови у задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід другої групи.

У тексті заяви про усунення недоліків ОСОБА_2 вказав, що ціна позову ним не зазначена у зв`язку із тим, що ним заявлений позов немайнового характеру, оскільки ним заявлено позовну вимогу про визнання за ним права на земельну частку (пай), що розташована на території Яресківської сільської ради Шишацького району Полтавської області, рівної із іншими колишніми членами КСП ім. Довженка, розміром 2,37 в умовних кадастрових гектарах, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель державної власності. Вважає, що із трьох позовних вимог, що ним заявлені, жодна не є позовною вимогою майнового характеру.

Колегія суддів часткового не погоджується з доводами апелянта, разом з тим, викладені в ухвалі від 16 серпня 2017 року обставини колегія суддів не вважає підставами для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

Як вже зазначалось вище, з матеріалів справи вбачається, що 03.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, треті особи - Яреськівська сільська рада, ТОВ «Агрофірма «Імені Довженка», Шишацька районна державна адміністрація про визнання права на земельну частку (пай) в якій він виклав обставини, якими обґрунтував свої вимоги, визначив спосіб захисту порушеного, на його думку, права, а також докази, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, а також вказав перелік додатків (доказів) на підтвердження позовних вимог та долучив їх до позовної заяви.

Колегія суддів констатує, що позовна вимога про визнання за особою права власності на земельну частку (пай) є позовною вимогою майнового характеру, разом з тим, колегія суддів констатує й те, що позивач позбавлений можливості визначити розмір ціни позову у зв`язку зі змістом зазначеної вимоги.

Також, суд першої інстанції вказав, що позивач не зазначив, якими саме неправомірними діями відповідача порушені права позивача та яким чином судове рішення по даній справі може вплинути на права та обов`язки третіх осіб, зазначених у заяві.

За змістом ст. 130 ЦПК України у попередньому судовому засіданні суд може уточнити позовні вимоги або заперечення проти позову, визначити факти, які необхідно встановити для вирішення спору, з'ясувати, які докази подані кожною стороною, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішити питання про витребування доказів.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із найважливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб (ст. 55, 124 Конституції України).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» п.36) та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» та Протоколи до неї є складовою національного законодавстваУкраїни. Разом з тим, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд прийшов передчасного висновку про можливість визначення позивачем ціни позову за позовну вимогу майнового характеру, не зазначення та неподання позивачем доказів на підтвердження обставин, зазначених у позовній заяві, а саме яким чином відповідач порушив права та обов`язки відповідача і як рішення у справі вплине на права та обов`язки третіх осіб, чим порушив право позивача на доступ до правосуддя, оскільки наявність чи відсутність зазначених обставин може перевірятись судом першої інстанції під час попереднього засідання та розгляду справи по суті.

Таким чином, у місцевого суду, не було підстав визнавати позовну заяву неподаною, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311 п. 1 ч. 4, 314, 315, 317, 319ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу судді Шишацького районного суду Полтавської області від 16 серпня 2017 року скасувати.

Справу направити до Шишацького районного суду Полтавської області для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Л.М. Хіль

Судді: С.Ю. Мартєв

ОСОБА_3

З оригіналом згідно: ОСОБА_1