Справа № 308/4036/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Оноківської сільської ради Ужгородського району, ОСОБА_2 про повернення земельної ділянки у власність територіальної громади с.Оноківці, скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Оноківської сільської ради Ужгородського району, ОСОБА_2 про повернення земельної ділянки у власність територіальної громади с.Оноківці, скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач звернувся з клопотанням в якому просить вжити заходи забезпечення позову. З цією метою просить: накласти заборону на відчуження, поділ, приєднання нерухомого майна, а саме земельних ділянок площею 0,6 га та площею 0,9 га по вул.. Приозерній, б/н в с.Оноківці, які перебувають у приватній власності ОСОБА_2 до набуття рішення у даній справі законної сили, з метою недопущення відчуження майна. Заборонити відповідачу у будь-який спосіб вчиняти будь які дії щодо вказаної вище земельної ділянки. Оскільки під час розгляду справи було здійснено їх поділ на дві окремі земельні ділянки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову (ч.2ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд вважає, що доцільним та достатнім засобом забезпечення позову буде на час розгляду справи судом до набрання рішенням законної сили відчужувати спірні земельні ділянки.

З огляду на це, суд вважає, що такий засіб забезпечення позову як заборона відчужувати спірні земельні ділянки у визначений термін до набрання рішенням законної сили - є співмірним та виправданим, оскільки, з одного боку, буде гарантувати інтереси заявника, слугувати гарантією того, що не виникнуть обставити, які утруднять чи зроблять неможливим виконання можливого рішення суду, з іншого боку, це не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача.

В той же час, вимоги позивача про забезпечення позову в іншій частині заяви є необґрунтованими.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 будь-яким чином відчужувати земельні ділянки площею 0,6 га (кадастровий номер :11:011:0152), та 0,9 га (кадастровий номер :11:011:0153) по вул.. Приозерній, б/н в с.Оноківці на час розгляду справи судом до набрання рішенням законної сили.

В решті заявлених заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом пяти днів з дня її отримання. Подача апеляційної скарги на ухвалу суду не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3