23.05.2017 227/129/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 травня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Левченка А.М.,

секретаря - Черкасової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку заочного розгляду в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № НОМЕР_2-ДК від 14 травня 2012 року у розмірі 21558,08 грн., яка складається з 17731,91 грн. - заборгованості за основним боргом; 1696,40 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 1464,97 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 664,80 грн. - 3 % річних від суми заборгованості, мотивуючи позовні вимоги порушенням з боку відповідачів зобов'язань з повернення кредиту. Просив стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1378,00 грн.

10 травня 2017 року позивач звернувся до суду з клопотання, в якому просив додатково стягнути з відповідача понесені витрати на оголошення до газети «Урядовий кур'єр» у сумі 630,00 грн.

18 травня 2017 року позивач звернувся до суду з клопотанням про стягнення з відповідача всієї суми заборгованості, понесених судових витрат та витрат на розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр».

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі,проти винесення заочного рішення не заперечуває.

В позовній заяві останнім відомим місцем реєстрації та проживання відповідача є Донецька обл., м. Харцизьк. Вищезазначена адреса, відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, знаходиться під територіальною юрисдикцією Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи, у зв'язку з неможливістю суду достеменно встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання (перебування), була повідомлена належним чином шляхом опублікування оголошень про виклик до суду для участі у судовому засіданні 28.02.2017 року, 14.03.2017 року, 10.05.2017 року, 23.05.2017 року на Офіційному веб-порталі «Судова влада України» на офіційному веб-сайті Добропільського міськрайонного суду Донецької області, а також в офіційному друкованому виданні Газеті «Урядовий кур'єр» №82 (5951) від 04 травня 2017 про виклик для у часті у розгляді справи 10.05.2017 року. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у відсутність відповідача до суду надано не було.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави для заочного розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, направивши після розгляду справи копію рішення за місцем реєстрації відповідача.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено Додатковий договір № 3 до Договору № НОМЕР_2-ДК про відкриття фізичній особі рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетно-кредитною платіжною схемою від 14 травня 2012 року.

Додатковий договір № 3 набрав чинності з дати його підписання сторонами, про що свідчить копія цього договору з підписами сторін, наявна в матеріалах справи.

Згідно вказаного договору сторони домовились внести до Договору № НОМЕР_2-ДК від 14 травня 2012 року наступні зміни та доповнення: назву договору змінити з «Договору № НОМЕР_2-ДК про відкриття фізичній особі рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетно-кредитною платіжною схемою від 14 травня 2012 року.» на «Договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № НОМЕР_2-ДК від «14» травня 2012 р.»

Підпункт 1.1.4 Розділу 1 Договору викладено в наступній редакції:

«1.1.4. Банк встановлює клієнту кредит у сумі 18100,00 (вісімнадцять тисяч сто грн.. 00 коп.). Строк кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 10,5 (десять цілих і п'ять десятих) % річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 24,0 процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної чатсини встановленого кредиту складає 0,00. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процента ставка за користування кредитом протягом грейс-періоду складає 0,001 процентів річних.»

Відповідно до вказаного додаткового договору № 3 всі інші умови Договору № НОМЕР_2-ДК від 14 травня 2012 року, що не змінені цим договором, залишаються чинними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

Розмір заборгованості підтверджується долученими до матеріалів справи випискою по рахункам виконавця від 09.09.2016 року: клієнт ОСОБА_1, рахунок № НОМЕР_2, за період з 14.05.2012 року по 09.09.2016 року; розрахунком заборгованості станом на 05 вересня 2017 року за кредитним договором № 263/03-ДК від 14.05.2012 року, укладеного з ОСОБА_1 а також розрахунком суми боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 17.07.2015 року по 05.09.2016 року.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній належним зобов'язання за вказаним договором не виконує, порушив умови кредитного договору та норми чинного законодавства, у зв'язку із чим, відповідно до наданих позивачем виписки по рахунках виконавця та розрахунку заборгованості, станом на 05.09.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 21558,08 грн., яка складається з 17731,91 грн. - заборгованості за основним боргом; 1696,40 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 1464,97 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 664,80 грн. - 3 % річних від суми заборгованості.

З клопотання позивача, наданого суду 19 квітня 2017 року, вбачається, що він не може надати суду основний Договір № НОМЕР_2-ДК від 14 травня 2012 року, укладений між сторонами, внаслідок того, що на території м. Харцизьк Донецької області, де було укладено договір, проводиться активна фаза анти терористичної операції, захоплені приміщення банку та матеріальна база.

Зазначені обставини суд вважає поважними причинами ненадання позивачем до суду кредитного договору, як доказу надання кредитних коштів ОСОБА_1, оскільки позовні вимоги позивача доведені іншими доказами.

Системний аналіз наявних у справі документів дає підстави суду зробити висновок про те, що відповідач ОСОБА_1 14 травня 2012 року уклала з позивачем кредитний договір на відповідну суму, в теперішній час не виконує зобов'язання по поверненню кредиту та оплаті за користування ним, має заборгованість по договору, тому доводи позовної заяви є обґрунтованими.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення заборгованості за основним боргом та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, а також суми інфляційного збільшення заборгованості і 3 % річних від простроченої суми в матеріалах справи відсутні.

Отже, позовні вимоги заявлені до позичальника за кредитним договором є законними, обґрунтованими та такими, що базуються на умовах укладеного договору.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч.2 ст. 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 1464,97 грн. - інфляційного збільшення заборгованості та 664,80 грн. - 3 % річних від суми заборгованості, підлягають задоволенню.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, про правомірність та обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 17731,91 грн. - заборгованості за основним боргом; 1696,40 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 1464,97 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 664,80 грн. - 3 % річних від суми заборгованості.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

У відповідності до ч. 9 ст. 74, п. 4 ч. 3 ст. 122 ЦПК України, відповідача було викликано до суду оголошенням у пресі - в газеті «Урядовий Кур'єр» № 82 (5951) від 04.05.2017 року, витрати за публікацію оголошення у розмірі 630,00 грн., що підтверджується копією рахунку № 294755793 від 26 квітня 2017 року, було понесено позивачем. Тому, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик до суду у розмірі 630,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 610, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (), заборгованість за Договором НОМЕР_2-ДК від 14 травня 2012 року у розмірі 21558,08 грн., яка складається з 17731,91 грн. - заборгованості за основним боргом; 1696,40 грн. - заборгованості за нарахованими відсотками; 1464,97 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 664,80 грн. - 3 % річних від суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» (), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 грн. та витрати пов'язані з публікацією у пресі - в газеті «Урядовий Кур'єр» № 82 (5951) від 04.05.2017 року, оголошення про виклик відповідача у розмірі 630,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Левченко

23.05.2017