Справа № 307/464/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Собослой Г.Г.,Фазикош Г.В.,

при секретарі: Чучка Н.В.,

за участі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Пітух В.І., ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду від 02 жовтня 2017 року у справі за цивільним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рен-Комерс" до Тячівського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог на боці відповідачів публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", ОСОБА_7, Сектор Державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації, відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Крец Марина Юріївна про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, визнання недійсними угод щодо відчуження нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ "Рен-Комерс" звернулося в суд з позовом до Тячівського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог на боці відповідачів публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", ОСОБА_7, Сектор Державної реєстрації державної адміністрації Тячівської районної державної адміністрації, відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Крец Марина Юріївна про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, визнання недійсними угод щодо відчуження нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Збільшуючи позовні вимоги, посилаючись на те, що 27.02.2010 р. приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно - об'єкту незавершеного будівництва, станом готовності 95 % - торговий комплекс та земельну ділянку площею 0,0410 га., призначену для комерційного використання, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та належать на праві власності ТОВ "Рен-Комерс", для задоволення вимоги АТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_7 у розмірі 1354583.95 грн., за рахунок коштів отриманих від реалізації цього майна.

14.05.2012 р. експертом ОСОБА_10 було складено висновок щодо вищевказаного нерухомого майна, яке було оцінено на суму 1131569 грн.

Однак, в ньому відсутня інформація про вартість земельної ділянки площею 0.0410 га., на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва.

На підставі цієї експертної оцінки 01.11.2012 р. було проведено прилюдні торги, лотом яким став торговий комплекс та земельна ділянка площею 0,0410 га., по АДРЕСА_1.

Через відсутність покупців торги не відбулися і 04.01.2013 р. були проведені повторні прилюдні торги щодо реалізації цього ж нерухомого майна за стартовою ціною 848676.75 грн.

На підставі проведених торгів відповідачка ОСОБА_5 набула право власності на незавершену будівництвом будівлю-торговий комплекс 95 % готовності і земельну ділянку, та отримала 23.05.2013 р. свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, а 28.05.2013 р. за договорами купівлі-продажу продала ОСОБА_6 вищевказане нерухоме майно за 300825 грн.

Вважає, що відповідач ОСОБА_6 був обізнаний про існування спорів щодо нерухомого майна, бачив розбіжності у фактичній площі нерухомого майна та площі зазначені в правоустановчому документі, але придбав майно на свій страх і ризик на вигідних умовах.

Окрім того, 18.02.2015 р. ОСОБА_6 подарував це ж майно ОСОБА_2 за договорами дарування на стадії судового розгляду.

Рішенням Тячівського районного суду від 02 жовтня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів видане 23.05.2013 р. приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. за № 4501 на об'єкт незавершеного будівництва, станом готовності 95 % - торговий комплекс та земельну ділянку площею 0.410 га., за кадастровим номером НОМЕР_1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0.410 га., кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована в АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. 27.05.2013 р. за № 4604.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу незавершеної будівництвом будівлі - торгового комплексу 95 % готовності, що розташований в АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. 27.05.2013 р. за № 4608.

Визнано недійсним та скасувано свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 28.07.2014 р. реєстраційною службою Тячівського РУЮ Мотре Юрію Івановичу на нежитлову будівлю загальною площею 593.2 м.кв.

Визнано недійсним та скасувано договір дарування земельної ділянки яка розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 посвідчений 18 лютого 2015 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец Мариною Юріївною за № 1866, реєстраційний номер нерухомого майна 0.

Визнано недійсним та скасувано договір дарування нежитлової будівлі, торгового центру, який розташований в АДРЕСА_1, на земельній ділянці 0,410 га, кадастровий номер якої НОМЕР_1 укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 посвідчений 18 лютого 2015 року приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец Мариною Юріївною за № 1872, реєстраційний номер нерухомого майна 4.

Витребувано від ОСОБА_2 на користь ТзОВ «РЕН КОМЕРС» нежитлову будівлю та земельну ділянку, кадастровий номер якої НОМЕР_1, що розташовані АДРЕСА_1, які до моменту реалізації на прилюдних торгах 4 січня 2013 року належали ТзОВ «РЕН КОМЕРС» .

Ухвалу суду від 23.04.2015 р. про забезпечення позову скасовано.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» Пітух В.І. подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Також не погоджуючись з рішенням першої інстанції, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_1 також подали апеляційні скарги в якій просять рішення скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено, 05 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі Кредитний договір), згідно з яким, Банк надав Позичальнику кредит в розмірі 175.000,00(сто сімдесят п'ять тисяч) доларів США, що на день укладання кредитного договору складало 883.750,00 (вісімсот вісімдесят три тисячі сімсот п'ятдесят) 00 коп. під 11,75 % річних, строком на 11 років з датою остаточного погашення 18 року (якщо не застосується інший термін повернення кредиту).

З метою забезпечення виконання взятого на себе ОСОБА_7 зобов'язань Кредитного договору № 0 (1) від 05.10.2007р, між Іпотекодавцем - Майновим поручителем - TOB «Рен-Комерс» та Банком (Іпотекодержатель) був укладений Договір іпотеки ,05.10.2007р. (Договір іпотеки), згідно з яким, предмет іпотеки є: нерухоме майно - земельна ділянка, а також об'єкт незавершеного будівництва - торговий комплекс, готовністю 95%, що розташований на земельній ділянці площею 0,0410га, кадастровий номер НОМЕР_1 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Готовність об'єкту на момент укладення договору складає - 95 %, що підтверджується довідкою Тячівського районного підприємства технічної інвентаризації від 12.09.2007 року за 42.

Згідно статуту ТОВ «Рен- Комерс» від 23.03.2006 року засновниками останнього є гр. ОСОБА_7 та гр. ОСОБА_11.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позичальником, 27 лютого 2010 року на договорі іпотеки приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Вімерт В.І. вчинено виконавчий напис №274, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно - об'єкт незавершеного будівництва - торговий комплекс (готовністю 95%), що розташований на земельній ділянці площею 0,0410 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (цільове призначення земельної ділянки для комерційного призначення), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що є власністю TOB «Рен- Комерс», з метою погашення боргу по кредиту ОСОБА_7 перед AT «УкрСиббанк» згідно Кредитним договором № 0 від 05.10.2007р та Кредитним договором №1 від 30.04.2009р., що станом на 16.02.2010 року в загальній сумі складає - 1 354 583,95 (один мільйон триста п'ятдесят чотири тисячі за вісімдесят три гривень 95 коп.).

Правомірність даного виконавчого напису підтверджена рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2013 року №307/1530/13-ц, яке набуло законної сили 20.01.2014 року

Даний виконавчий напис було пред'явлено 16.03.2010 року до відділу державної виконавчої служби Тячівського районного управління юстиції.

Згідно висновку експерта ОСОБА_10 №11/10 від 14 травня 2012 року про вартість майна, ринкова вартість об'єкта оцінки без ПДВ - 1 121 569,00 грн.

Згідно ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконавчі процедури з оцінку майна суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Даний експертний висновок, ні позичальником ОСОБА_7, ні майновим поручителем ТОВ «Рен-Комерс» окремо не оскаржувався.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Дана позиція закріплена в Постанові Верховного Суду України № 6-11цс12 від 24.10.2012 року.

14 листопада 2012 року відділом ДВС Тячівського РУЮ було укладено договір №6/281/12і про надання послуг по організації проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (предмета іпотеки) з ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція», за яким відділ передав цій організації для реалізації на прилюдних торгах нерухоме майно (предмет іпотеки).

Відповідно до п. 3.2 Тимчасового положення спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою.

Закарпатська філія ПП "СП Юстиція" повідомляла належним чином про проведення торгів ВДВС Тячівського РУЮ, боржника та стягувача.

04 січня 2013 року за результатами проведених прилюдних торгів переможцем стала ОСОБА_5, яка придбала арештоване нерухоме майно за ціною 849 000,00 грн., про що було складено протокол №1-6/281/12і про проведення прилюдних торгів.

Відповідно до п. 6.1. Тимчасового положення після повного розрахунку переможця

прилюдних торгів ОСОБА_5, за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець 11.01.2013 року склав державний акт про проведені прилюдні торги, який затвердив начальник ВДВС Тячівського РУЮ.

Рішенням Тячівського районного суду від 24 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 11 листопада 2015 року, за позовом ОСОБА_12 до ПП "СП Юстиція", висновок експерта про вартість майна від 14 травня 2012 року, протокол проведення прилюдних торгів від 04 січня 2013 року та акт про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, які стали підставою для визнання за ОСОБА_5 права власності на об'єкт незавершеного будівництва, торговий комплекс та земельну ділянку площею 0,0410 га, що розташовані по АДРЕСА_1, визнані недійсними.

TOB «Рен-Комерс» як боржник по виконавчому провадженню звернувся до Тячівського районного суду з позовною заявою 18 травня 2014 року про визнання висновку про вартість протоколу проведення прилюдних торгів та акту про проведені прилюдні торги недійсними.

Однак, у матеріалах справи наявні докази, що примусове виконання проводилось на підставі виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, проведення торгів проводилась з урахуванням Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про іпотеку" та "Тимчасового положення про порядок реалізації арештованого нерухомого майна".

В Постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року по справі №6-199цс 14

викладено правову позиції з якої вбачається, що у випадку наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або виконавчого напису нотаріуса на договорі іпотеки, на такі правовідносини поширюються спеціальні норми встановлені приписами ст.ст.33,41-49 Закону України «Про іпотеку», Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV"Про виконавче провадження" і Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада1999 року за № 745/4038.

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина п'ята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», частина друга статті 43 Закону України «Про іпотеку»).

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав «додержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Результатом прилюдних торгів є укладення правочину щодо відчуження майна, до договору купівлі-продажу на аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ст.ст. 11, 202.205, 207, 509, 626, 638, 639, 650, 655, 656 ЦК України). Правомірність правочину презюмується, правочин може бути визнано недійсним лише з підстав і в порядку, установлених законом (ст.ст. 203,204,215 ЦК України). У випадку визнання правочину з продажу майна недійсним, застосовуються наслідки у вигляді двосторонньої реституції (ст. 216 ч. 1 ЦК України). Відчуження предмета іпотеки здійснює орган державної виконавчої служби (ст. 621 Закону № 606-ХІУ), тому майно, що було продане, повертається органу ДВС.

При цьому, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року N 68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 2 листопада 1999 року за N 745/4038.

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Тобто, наведена норма права встановлює певні зобов'язальні відносини між сторонами у разі недійсності правочину.

Пред'являючи вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів позивач не обґрунтував у чому полягає порушення його прав та які саме порушення допущено під час реалізації арештованого майна.

Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов'язальних відносин.

Суд першої інстанції дані дані обставини не врахував.

Також слід зазначити, що ТОВ "Рен Комерс" не був стороною правочинів - договору купівлі-продажу та договору дарування земельної ділянки та нежитлової будівлі торгового центру.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

ПАТ «УкрСибанк» в ході реалізації предмету іпотеки, в межах процедури виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса, отримало від реалізації суму за мінусом виконавчого збору та витрат торгівельної організації від ціни продажу 849 000,00 грн.

Після перерахування коштів органом ДВС, було знято іпотеку та заборону, державний виконавець видав акт державного виконавця, який слугував підставою для реєстрації права власності.

В подальшому AT «УкрСиббанк» відступило право вимоги по кредитному договору TOB«Довіра і Гарантія», яка в свою чергу відступила його фізичній особі.

Таким чином застосувати реституцію в даних правовідносинах є неможливим.

Судом першої інстанції не наведена жодна норма матеріального права у відповідності до якої слід визнати недійсними наведені правочини.

Щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, слід зазначити, що відносини, які виникають з приводу придбання майна на аукціоні (з прилюдних торгів), є договірними відносинами з купівлі-продажу з певною специфікою, визначеною законом.

При цьому, право продажу товару належить не власникові, а іншій, встановленій законом, особі з метою захисту як приватних, так і публічних інтересів, тобто інтересів держави у здійсненні, дотриманні й контролюванні процесу реалізації майна боржника на законних підставах в результаті звернення стягнення на його майно. Вже сам факт арешту означає виключення волі власника із визначення долі майна, відповідно, втрачає юридичне значення той факт, чи сам боржник передав майно для реалізації чи воно було примусово вилучене.

Не може бути витребуване від добросовісного набувача майно, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч.2 ст.388 ЦК).

Аналогічна правова позиція відображена в Постанові ВСУ від 15.05.2017 року № 6-16 , згідно якої суд найвищої інстанції погодився із рішеннями судів 3-ох інстанцій та зазначив: що нерухоме майно, реалізоване на прилюдних торгах, які в подальшому визнанні судом недійсними, не підлягає витребуванню з передбачених частиною першою статті 388 ЦК України підстав особою, якщо її права не порушено внаслідок проведення цих торгів, а самі торги визнані недійсними через порушення порядку їх проведення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи та суперечать матеріальному закону.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги представника публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» - Пітух В.І., ОСОБА_2 та представника ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тячівського районного суду від 02 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Рен-Комерс" до Тячівського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог на боці відповідачів публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", ОСОБА_7, Сектор Державної реєстрації Тячівської районної державної адміністрації, відділ у Тячівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, приватний нотаріус Тячівського нотаріального округу Крец Марина Юріївна про визнання прилюдних торгів з реалізації арештованого майна недійсними, визнання недійсними угод щодо відчуження нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

Ухвалу суду від 23.04.2015 року про забезпечення позову скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді