Справа № 307/356/17
Провадження № 2/307/549/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Клим В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа - комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській районній державній адміністрації про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту, візи для дитини та виїзду дитини за кордон без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд позовом до ОСОБА_2, де третя особа - комісія з питань захисту прав дитини при Тячівській районній державній адміністрації про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту, візи для дитини та виїзду дитини за кордон без згоди батька. В позовній заяві зазначила, що 4 травня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого в них народилась донька ОСОБА_3, яка проживає разом з нею. За період шлюбу у них з відповідачем постійно виникали непорозуміння, сварки через те, що відповідач зловживав спиртними напоями. Вони з відповідачем разом не проживають останні три роки, відповідач з ними не спілкується. Тому, за рішенням Тячівського районного суду від 02.11.2016 року їх шлюб було розірвано. Протягом декількох років нею неодноразово здійснювалися спроби виїхати з донькою до родичів за кордон з метою відпочинку та оздоровлення на нетривалий період часу, без мети постійного проживання за межами України, про те відповідач категорично, необґрунтовано та безпідставно, через своїх батьків відмовляв їй у наданні згоди на оформлення проїзних документів донці та на тимчасові виїзди з нею за кордон. Такі дії відповідача призводили до неможливості оформлення документів на виїзд неповнолітньої особи за кордон, переносу та скасування запланованих поїздок за межі України, додаткових, незапланованих та безпідставних фінансових затрат. Позивачка зазначила, що жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували відмову відповідача в оформленні документів він не наводить. Вважає, що така позиція відповідача як батька дитини шкодить інтересам доньки та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку. Відсутність причин, за якими відповідач відмовляє їй у наданні згоди на короткостроковий виїзд дитини за кордон України на відпочинок та оздоровлення, вказує на безпідставне зловживання ним своїми правами та завданнями моральної травми власній дитині. Можливість отримання одноразової згоди в судовому порядку на виїзд дитини за кордон України без згоди батька може зайняти стільки часу, що на момент набрання рішення законної сили, сплинуть встановлені строки для оформлення проїзних документів, зокрема коли для права в'їзду в держави необхідно отримання візи в посольстві чи консульській установі. Отримання в даному випадку згоди на виїзд дитини за кордон не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання разом із матір'ю або довгострокове перебування за межами України з інших причин і тому внаслідок ухвалення такого рішення право батька на спілкування, чи виховання дитини ніякими чином не порушується і не обмежується.

Просить суд надати їй дозвіл без згоди батька ОСОБА_2 оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, в тому числі й оформленні віз в консульських чи посольських установах, з метою оздоровлення та відпочинку, участі у спортивних чи культурно-освітніх закладах та надати їй дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення за кордон доньки ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_2 до досягнення донькою шістнадцятирічного віку.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник комісії з питань захисту прав дитини при Тячівській районній державній адміністраціїв судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі і від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком в свідоцтві про народження якої значиться ОСОБА_2 і яка перебуває на утриманні і вихованні позивачки ОСОБА_1, яка є її матір»ю, що підтверджується свідоцтвом про народження неповнолітньої ОСОБА_3, рішеннями Тячівського районного суду Закарпатської області від 2 листопада 2016 року та від 31 жовтня 2016 року, якими шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3

Згідно довідки виконавчого комітету Чумалівської сільської ради від 05.10.2016 року за №1017 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1.

Згідно висновку органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації від 6 березня 2017 року за №66 вирішено надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення дитячого закордонного паспорту для малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та на тимчасові виїзди дівчинки за кордон на відпочинок та оздоровлення, в період шкільних канікул без згоди батька ОСОБА_2.

Згідно ст. 141 CK України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності до ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

Згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону оформлення документів для виїзду громадян України за кордон на постійне проживання здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27 січня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, також у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка має намір забезпечити відпочинок та оздоровлення дитини за кордоном, однак згоди на виготовлення закордонного паспорту для виїзду за кордон та виїзд за кордон неповнолітньої відповідач не надає.

Право кожного, хто на законних підставах перебуває на території України, на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, та повертатися в Україну, а також право на охорону здоров'я, гарантуються Конституцією України (ст.ст. 33, 49).

Згідно зі ст. 3 п. 1 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 і ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991року, ст. 7 ч. 8 СК України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами,… судами, адміністративними … органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

За змістом ст.ст. 154, 155 СК України батьки мають право на самозахист дитини, а здійснення ними своїх батьківських прав мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини.

Беручи до уваги, що батьком дитини ОСОБА_2 не наведено поважних причин для відмови в наданні згоди на виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_3 за кордон та виготовлення їй закордонного паспорту для дитини, позивачкою в судовому засіданні доведено, що вона має намір повезти неповнолітню доньку ОСОБА_3 на відпочинок за кордон, суд вважає, що в інтересах дитини позов слід задовольнити частково та надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорту для дитини - неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України. та дозволити на тимчасові виїзди за кордон неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, за кордон, в період шкільних канікул, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Оскільки на даний час неповнолітній ОСОБА_3 ще не виготовлено закордонного паспорту для дитини, суд вважає, що вимоги позивачки щодо надання дозволу на виготовлення візи для неповнолітньої ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_2, є передчасними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповілача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 141. 154, 155 СК України, ст.ст.3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України №57 від 27 січня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорту для дитини - неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Дозволити тимчасовий виїзд неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, за кордон, в період шкільних канікул, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Чумальово, Тячівського району, Закарпатської області, України.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1280 гривень сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко