Справа № 443/1223/17 Провадження № 2/443/883/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" грудня 2017 р. Жидачівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої судді Ціпивко І.І.

з участю секретаря судового засідання Башти Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жидачів в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право на земельну ділянку (пай) площею 2.32 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Жидачівського району Львівської області, яка згідно Сертифікату на право на середню земельну частку(пай), виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА за №686 від 24.10.1996 року належала ОСОБА_3, яка померла 20 березня 1996 року. На випадок смерті ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_3 вона звернулась до державного нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну частку(пай). Тому позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право на спадкове майно.

Позивачка подала до суду заяву про слухання справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жидачівського району Львівської області надіслав до суду заяву, якою просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги не заперечує.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до положень ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з витягу із книги Сертифікатів на право на середню земельну частку(пай), що видавались Жидачівською районною державною адміністрацією по ОСОБА_2 сільській раді вбачається , що ОСОБА_3 належала земельна частка (пай) розміром 2.32 в умовних кадастрових га , запис за № 434 від 10.03.1997 року, виданий на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА за № 686 від 24.10.1996 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 Василівнапомерла 20 березня 1996 рокув с. Буянів Жидачівського району Львівської області. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-СГ № 049137 від 21 березня 1996 року.

Згідно заповіту, складеного 02 лютого 1993 року, посвідченого секретарем виконавчого комітет ОСОБА_2 сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 5, ОСОБА_3, яка померла 20 березня 1996 року все належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1, який на день смерті ОСОБА_3 не змінено і не скасовано. Заборони та арешту на майно немає.

Згідно із вимогами ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За вимогами ст.ст.548,549 ЦК УРСР (1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій.

Позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 20 березня 1996 року, як така, що вступила у володіння та управління спадковим майном, оскільки після смерті спадкожавця продовжує користуватися таким.

Постановою нотаріуса № 673/02-31 від29.09.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку(пай).

Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 сільська рада Жидачівського району Львівської області цілком визнала позов, про що представником відповідача подано суду заяву, і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та враховуючи що відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню, а отже за позивачем, як за спадкоємцем за заповітом, слід визнати право на спадкову земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 392, 1225, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 60, 197, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну ділянку (пай) площею 2.32 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Жидачівського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 20 березня 1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

СУДДЯ