Справа №333/2860/17
Провадження №2-о/333/244/17
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Круглікової А.В.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі Тарасенко О.О.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_5,

зацікавленої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду справу №333/2860/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної радиОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, посилаючись на те, що останній знаходиться на стаціонарному лікуванні з 23.05.2017 року. Тривалий час страждає на параноїдну шизофренію, 38 разів лікувався стаціонарно. У клінічній картині галюцінаторно маячна симптоматика, агресивні дії на адресу рідних. Хвороба протікає безперервно, ремісії практично відсутні, сформувався виражений дефект особистості змішаного типу. Визнаний інвалідом другої групи безстроково. Остання госпіталізація до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 18.11.2016 року по 22.03.2017 року з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галючинаторно параноїдний синдром. Дефект змішаного типу». Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2013 року визнаний недієздатним, опікуном призначено батька ОСОБА_6 Згідно рішень Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2016 року та 22.11.2016 року застосовувалась примусова госпіталізація. Госпіталізація повязана з погіршенням психічного стану здоровя: категорично відмовляється приймати ліки, проявляє агресію до батька, вважає його не рідним, погрожує розправою, бє його, виганає з дому. Ховає ключі, документи, ламає двері, зриває замки. Був доставлений СПБ ШМД №104, за рапортом поліції, до приймального відділення у супроводі опікуна. Госпіталізовний за заявою опікуна, як страждаючий на тяжкий психічний розлад, небезпечний для себе та оточуючих та не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Дав згоду на госпіталізацію. У приймальному відділенні був злобний, заряджений, голосно кричав, погрожував батькові вбивством, заявляв, що батько йому не рідний. У відділенні злобний, відмовляється відповідати на запитання, пручається медичним маніпуляціям. Вночі практично не спав. 24.05.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром. За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу обставини, викладені в наведеній вище заяві підтримав повністю, просив суд її задовольнити.

ОСОБА_5 у судовому засіданні проти примусової госпіталізації не заперечував.

Зацікавлена особа ОСОБА_6 заяву підтримав та просив суд винести рішення про госпіталізацію його сина до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Розглянувши матеріали заяви від 24.05.2017 р., заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, зацікавленої особи, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, думку прокурора, суд дійшов висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 23.05.2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, параноїдний синдром. За психічним станом являє небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару (а.с.3). Наявні в матеріалах справи докази, а також надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, що ОСОБА_5 38 разів проходив стаціонарне лікування, має ІІ групу інвалідності безстроково, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.12.2013 року визнаний недієздатним, внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе і оточуючих, підтверджують необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку. У звязку з чим, суд дійшов висновку, що заява головного лікаря КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5підлягає задоволенню судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 279-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул.Сєдова, буд.6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.В.Круглікова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2