Справа № 496/1301/17
Провадження № 2/496/1073/17
06 червня 2017 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря Полубок Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом Моторного (транспортне) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,-
Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.54).
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини його неявки суду не відомі, клопотань про відкладення слухання справи не надходило (а.с. 51, 53).
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, сповіщеного про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено у судовому засіданні, 01.12.2015 року, о 13.00 годин в м. Одесі по вул. Старопортофранківська, 25, на перехресті нерівнозначних доріг, відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками даної пригоди був автомобіль марки «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1 та автомобіль марки «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. У скоєнні вказаного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, був визнаний винним відповідач по справі ОСОБА_1, відповідно до постанови Біляївського районного суду Одеської області від 16.02.2016 року по адміністративній справі № 496/271/16-п (а.с.6).
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанови суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
04.12.2015 року потерпіла особа ОСОБА_4 звернувся до позивача із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.8).
Також 01.03.2016 року ОСОБА_5 звернулась до позивача із заявою, в якій просила здійснити перерахування коштів на її розрахунковий рахунок (а.с.30).
Згідно Звіту №83/15 від 08.01.2016 року про оцінку автомобіля «Toyota Rav 4», реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля, пошкодженого при ДТП 01 грудня 2015 року, станом на дату оцінки становить 217935,38 грн., вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю «Toyota Rav 4» станом на дату оцінки становить 126787,26 грн. (а.с.9-16), що також підтверджується ремонтною калькуляцією №83/15 від 06.01.2016 року (а.с23-26).
Таким чином позивач виконав покладений на нього законом обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
15.12.2015 року на адресу відповідача було направлено лист про добровільне врегулювання спору (а.с.34).
Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п. 38.2.1 і 38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961 від 01.07.2004 року (з змінами та доповненнями) Моторне (транспортне) страхове бюро України, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
При таких обставинах, сума сплаченого відшкодування підлягає стягненню у судовому порядку.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 61, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, суд -
Позовні вимоги Моторного (транспортне) страхового бюро України (МТСБУ) задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області ОСОБА_6