печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Москаленко К.О.,

при секретарі Березовській К.А., Ольховській М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування, 3 % річних, інфляційних нарахувань, пені, моральної шкоди та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

21.12.2015 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 63 143 грн. 71 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 1 104 грн. 49 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 887 грн. 68 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 586 грн. 45 коп., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.11.2014 між ним та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля марки «Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого він є. 17.08.2015 за адресою: вул. Північна, 16 в м.Києві, де був залишений вказаний автомобіль, позивач виявив пошкодження останнього. Вартість відновлювального ремонту означеного транспортного засобу згідно рахунку-фактура №С-00074980 складає 63 143 грн. 71 коп. У зв'язку з настанням страхового випадку, 18.08.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Листом відповідача від 09.09.2015 №2250/09/15 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з наданням свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку. Вважає рішення відповідача про відмову у виплаті позивачу страхового відшкодування неправомірним, оскільки прийнято з порушенням умов вказаного договору та вимог Закону України «Про стахування». У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Крім того, позивач вважає, що у зв'язку з порушенням зобов'язання за договором страхування йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 3 000 грн.

Протягом розгляду справи представник позивача неодноразово збільшував розмір позовних вимог, подавши відповідні заяви. Згідно заяви, поданої в останній редакції представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 68 596 грн. 67 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 18 900 грн. 22 коп., інфляційні втрати в розмірі 12 417 грн. 73 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 3 150 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 8 000 грн. 00 коп.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позові та письмових поясненнях обставини та доводи, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити у його задоволенні. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначив, що позивачем відповідачу були надані свідомо неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, що підтверджується висновком автотехнічного дослідження №031/08-15 від 31.08.2015, відповідно до якого пошкодження транспортного засобу, належного на праві власності позивачу виникли в іншому місці, відмінному від зазначеного в поясненнях ОСОБА_1 та при інших обставинах, які не відповідають поясненням ОСОБА_1 про утворення пошкоджень на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1. Крім того, позивачем не було надано належно-оформленої в установленому законом порядку довідки про дорожньо-транспортну пригоду. У зв'язку з чим, ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі п.11.1.3 Договору добровільного страхування транспортного засобу та п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про страхування» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування. Також, представник відповідача зауважив, що ПАТ СК «Універсальна» вже виплачувало позивачу страхове відшкодування за аналогічні пошкодження за заявою ОСОБА_1 від 20.04.2015 за наслідками події, яка мала місце 20.04.2015. Разом із тим, в порушення вимог п.10.21 Договору, відповідно до якого, після проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу, відремонтований автомобіль повинен бути наданий Страховику або його представнику для огляду, про що скаладється відповідний акт, останній після події 20.04.2015 на огляд Страховику не надався, а тому відсутні підстави для відшкодування збитків за заявою позивача від 18.08.2015. Таким чином вважав позов безпідставним та необгрунтованим. Одночасно, представник відповідача просив застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені, подавши відповідну заяву.

Суд, заслухавши представника позивача, думку представника відповідача, пояснення спеціаліста ОСОБА_2, експертів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів та пояснень сторін судом встановлено наступні обставини.

10.11.2014 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3014/261/000345, автомобіля марки «Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1. (далі-Договір). (а.с.13-20)

18.08.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку, що стався 17.08.2015 з належним на праві власності позивачу автомобілем марки «Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, який стояв на стоянці біля будинку №16 по вул. Північна в м.Києві та виплату страхового відшкодування. (а.с.46)

Листом відповідача від 09.09.2015 №2250/09/13 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.7.3.4 та п.12.1.3 Договору у зв'язку з наданням позивачем свідомо неправдивих відмостей про факт настання страхового випадку. (а.с.25-26)

Як зазначив в судовому засіданні представник відповідача посилання відповідача у вказаному листі на п.7.3.4 та п.12.1.3 Договору як на підставу для відмови у виплаті страхового відшкодування вважати технічною помилкою, та правильно читати п.6.3.4, замість п.7.3.4 та п.11.1.3, замість п.12.1.3.

Відповідно до п. 6.3.4 та п.12.1.3 Договору Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування згідно з умовами Розділу 11 Договору. Підставою для відмови Страховика у здійсненні страхового відшкодування є подання Страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет Договору або про факт настання страхового випадку.

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася із настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У статті 26 Закону України «Про страхування» наведено перелік підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат та страхового відшкодування.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст. 26 Закону України «Про страхування» та п.3 ч.1 ст. 991 ЦК України підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п.7.1.10 Договору на позивача покладено обов'язок надання документів, необхідних для доказу факту настання страхового випадку та визначення розміру збитку, а також всю відому інформацію стосовно події, яка має ознаки страхового випадку; вжити усіх необхідних заходів для реалізації Страховиком права вимоги до осіб, винних у заподіянні збитку.

Відповідно до п.8.1.1.2 Договору документом, який підтверджує факт випадку при настанні дорожньо-транспортної пригоди, є довідка ДАІ (оригінал), завірена круглою печаткою, яка містить інформацію про обставини страхового випадку, наявність (відсутність) алкогольного, токсичного або наркотичного сп'яніння у водія, відомості про винуватця ДТП.

Разом із тим, позивач в порушення вимог п.8.1.12 Договору не надав відповідачу довідку про дорожньо-транспортну пригоду, що видається згідно з п. 3.5 наказу МВС №389 від 04.07.2011 ( в редакції, чинній станом на 17.08.2015), яка підписується уповноваженою особою підрозділу Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, яка її формила, скріплюється печаткою та реєструється в журналі обліку вихідної кореспонденції цього підрозділу. Назва підрозділу Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, вихідний номер та дата видачі зазначаються на кутовому штампі довідки про ДТП) і така довідка в матеріалах справи не міститься.

Судом не приймається до уваги як неналежний та недопустимий доказ в розумінні ст.ст. 58-59 ЦПК України надана позивачем копія довідки, яка містить інформацію про пошкодження автомобіля, оскільки остання не відповідає вимогам наказу МВС №842 від 10.07.2015, зокрема, не містить кутового штампу підрозділу патрульної служби МВС.

Відповідно до наданого представником відповідача висновку спеціаліста за результатами проведення автотехнічного дослідження від 31.08.2015 №031/08-15, складеного ФОП ОСОБА_2, з технічної точки зору, пошкодження автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідають обставинам, які наведені у поясненнях водія ОСОБА_1 (а.с.48-53)

Як вбачається з вказаного вище висновку, комплекс пошкоджень на автомомбілі «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 не відповідає характеру пошкоджень при контактуванні з іншим автомобілем та не міг утворитися внаслідок обставин, які зазначені в поясненнях ОСОБА_1 (а.с.47) Вказане також підтвердив в судовому засіданні спеціаліст ОСОБА_2, який склав вказаний висновок.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 18.04.2016 №Л-8-02/16, складеного судовим експертом Київського обласного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України механчені пошкодження лівої задньої частини автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 могли утворитись внаслідок контакту з цим автомобілем невстановленого транспортного засобу, не виключено, що під час стоянки автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 на прибудинковій території. З технічної точки зору, проїзна частина дороги шириною 10,0м., є цілком достатньою для руху транспортних засобів. (а.с.77-79)

Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи від 30.09.2016 №13630/16-52, складеним судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3 та ОСОБА_4 механічні пошкодження дверцят багажного відсіку автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, могли бути утворені як при його нерухомому, так і при рухомому стані вказаного автомобіля. (а.с.99-102)

Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили суду, що у зв'язку з відсутністю схеми дорожньо-транспортної пригоди, неможливо категорично визначити експертним (трасологічним) шляхом стан автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент утворення пошкоджень дверцят багажного відсіку вказаного автомобіля. З технічної точки зору, утворення таких пошкоджень могло відбутись як при нерухомому, так і при рухомому стані автомобіля.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані сторонами вищевказані висновки експертів разом з іншими доказами в сукупності, суд вважає, що останні не дають підстав категорично встановити обставини, при яких було пошкоджено автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності позивачу і достовірність цих обставин, на які посилається у своїх поясненнях позивач.

Виходячи з встановлених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, наданих сторонами, аналізуючи норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивач та його представник не довели суду факт настання 17.08.2015 страхового випадку з автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, у відповідності до умов Договру та вимог чинного законодавства.

Відтак позов задоволенню не підлягає, у зв'язку з його безпідставністю та необгрунтованістю.

У зв'язку з тим, що судом не встановлено порушення прав позивача відповідачем, суд вважає відсутніми підстави для стягнення штрафних санкцій та моральної шкоди.

Крім того, слід зазначити, що моральна шкода не підлягає стягненню, виходячи з умов вказаного Договору страхування, якими не передбачено відшкодування Страховиком моральної шкоди.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 26 Закону України «Про страхування», ст.ст. 979, 991 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215,ст.223, ст.ст.292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення страхового відшкодування, 3 % річних, інфляційних нарахувань, пені, моральної шкоди та судових витрат,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду міста Києва К.О. Москаленко