Номер провадження: 22-ц/785/903/17
Головуючий у першій інстанції Тарасов А. В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів: Громіка Р.Д.

Черевка П.М.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 31 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління про стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а:

05 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом, який у подальшому був ним уточнений, до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління про стягнення грошових коштів.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 22 серпня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 був укладений договір №865400 від 19.08.2014 року та додатковий договір №2 до договору № 865400 від 22.08.2014 року про відкриття карткового рахунку та його обслуговування.

На виконання вказаного договору позивачу був відкритий картковий рахунок у національній валюті України. Банк оформив та видав позивачу платіжну картку і ПІН-код до неї і здійснював розрахунково-касове обслуговування платіжних операцій позивача із використанням платіжної картки.

09 січня 2015 року з карткового рахунку позивача було несанкційоновано, через систему Visa Transer Portmone знято 9 600,00 грн. Однак на телефон позивача не надійшло смс - повідомлення з інформацією про здійснення операцій з переказу коштів з платіжної картки на вказану суму. Дізнавшись про несанкціоновану операцію, ОСОБА_3, одразу звернувся до відповідача із заявою про блокування та видачу нової картки, а також подав заяву про незгоду з транзакцією і просив забезпечити повернення йому грошових коштів. Однак до теперішнього часу відповідачем грошові кошти у сумі 9 600 гривень не повернуті, та на рахунок позивача не зараховані.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на ті обставини, що оскільки позивач є власником платіжної картки, тому він несе всю відповідальність за збереження банківської картки і передання її іншим особам у користування. При укладенні Договору позивачу було надано ПІН-конверт з даними ПІН - коду, що став відомий лише позивачу після розкриття конверту, у зв'язку з чим тільки ОСОБА_3 міг використовувати дану платіжну картку, в т.ч. здійснювати зняття грошових коштів у розмірі 9 600 гривень. Таким чином, всю відповідальність щодо проведеної транзакції по зняттю грошових коштів з платіжної картки несе лише ОСОБА_3.

Стосовно нарахування пені у розмірі 59%, що складає 5664 грн. 00 коп. відповідач зазначив, що позивач не навів жодної підстави, наявність якої необхідна для визнання протиправними дії банку, а саме - списання коштів у сумі 9 600 гривень, з рахунку №4612 та зобов'язання Банку повернути вище вказану грошову суму і пеню у розмірі 5 664 гривень, у зв'язку з чим представник відповідача просила суд в задоволенні уточненої позовної заяви відмовити в повному обсязі.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 31 жовтня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить рішення суду першої інстанції скасувати, та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим.

У судове засідання до апеляційного суду не з'явився представник відповідача по справі ПАТ «Державний ощадний банк України» - Коліогло К.П., але про розгляд справи вона сповіщалась належним чином, про що свідчить її підпис у довідковому листку від 20.04.2017 року про отримання судової повістки на 25.05.2017 року, однак 24.05.2017 року до апеляційного суду надійшло письмове клопотання представника ПАТ «Державний ощадний банк України» - Коліогло К.П. в якому вона просить відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв'язку із зайнятістю у іншій справі, однак доказів підтверджуючих поважність причини неявки до суду нею надано не було, тому колегія суддів вважає що представник ПАТ «Державний ощадний банк України» зловживає своїми процесуальними правами, та у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України його неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає подальшому розглядові справи.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ПАТ «Державний ощадний банк України» та заперечення на апеляцію позивача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції у рішенні послався на ст.1073 ЦК України, згідно якої, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом та ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» згідно якої банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що з вини відповідача, позивачу було заподіяно матеріальні збитки.

Місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ОСОБА_3 у підтвердження своїх вимог, а відповідач ПАТ «Державний ощадний банк України» - у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» на те, що суд не прийняв до уваги тих обставин, що лише позивачу був відомий ПІН - код належної йому банківської платіжної карти та непричетність установи банку до списання коштів з рахунку позивача, не приймається судовою колегією до уваги, у зв'язку з тим, що відповідач не надав доказів ні у суді першої інстанції, ні у суді апеляційної інстанції, які б спростовували обставини щодо вчинення позивачем будь-яких дій щодо списання суми 9 600 гривень з його банківського рахунку.

Вирішуючи спір у даній справі судом першої інстанції до виниклих правовідносин було обґрунтовано застосовано «правову позицію Верховного Суду України в справі 6-71цс15, де визначено, що відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину ОСОБА_1 як підставу цивільно-правової відповідальності».

За таких обставин колегія приходить до висновку, що доводи ПАТ «Державний ощадний банк України» в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню, не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку судової колегії, судом першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянуто справу, суд дав належу оцінку наданим по справі доказам, та постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» відхилити, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, однак вона може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

П.М. Черевко