Провадження № 22-ц/773/622/17 Категорія: 25 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Матвійчук Л.В.,

секретар с/з ОСОБА_1,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства (далі ОСОБА_5) «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_6, про стягнення страхового відшкодування, за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 в даній справі задовольнено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» в користь ОСОБА_3 1058,00 грн. страхового відшкодування, 860,00 грн. по оплаті за автотоварознавче дослідження, 356,30 грн. пені, 133,13 грн. інфляційних, 32, 00 грн. трьох процентів річних від простроченої суми, а всього 2439,43 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» в користь ОСОБА_3 551,20 грн. судового збору.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи, просить судове рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

В своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_3 посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального права, в звязку з чим просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обємі.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу позивача підтримав та просив скаргу задовольнити, апеляційну скаргу відповідача заперечив та просив її відхилити, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги позивача та відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що 21 жовтня 2015 року з вини водія ОСОБА_6, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував власник автомобіля позивач в даній справі ОСОБА_3

Постановою Луцького міськрайонного суду від 20 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпроАП, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу (а.с.10).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «IVECO» ОСОБА_6 була застрахована в ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» за страховим полісом АІ № 5068173 від 26 лютого 2015 року, який був чинним на момент ДТП, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) складає 50000 грн., франшиза - 500 грн.

Дорожньо-транспортна пригода, яка сталася з вини водія ОСОБА_6, визнана відповідачем ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» як страховий випадок.

Судом також встановлено, що страховиком - ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» було сплачено позивачу страхове відшкодування в сумі 12 274, 29 грн. (а.с.7,8,9).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 5 лютого 2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Daewoo Lanos» 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 20722,30 грн., а вартість матеріального збитку для власника автомобіля ОСОБА_3 складає 13832,12 грн. (а.с.11-15).

Визначаючи розмір матеріального збитку для власника автомобіля ОСОБА_3, оцінювач врахував коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ Сврз і ВТВ з його ринковою вартістю С (а.с.15).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

У зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 цього ж Закону).

Пункт 36.2. статті 36 Закону передбачає, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України у пункті 14 своєї постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика).

Згідно з пунктом 2.4 цієї Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості (пункт 8.3 Методики)

У пункті 8.6 Методики передбачено два випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Згідно з пунктом 32 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» визначено, що для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінку розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

На підставі наведених вимог закону та з врахуванням того, що розмір матеріального збитку для власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_3, визначеного висновком автотоварознавчого дослідження, проведеного на підставі заяви останнього, складає 13832,12 грн., а страховою компанією в користь позивача виплачено страхове відшкодування в розмірі 12274, 29 грн., суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача в користь позивача 1058,00 грн. страхового відшкодування (13832,12 грн. 12274, 29 грн. - 500 грн. франшизи = 1058,00 грн.).

Колегія суддів також погоджується з розміром нарахованих в користь позивача пені, інфляційних та трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки нарахування зазначених сум проведені судом відповідно до вимог закону.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув з відповідача різницю між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля в розмірі 18513,78 грн. та сумою страхового відшкодування в розмірі 12 274, 29 грн., яку страхова компанія сплатила позивачу, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу зроблений на підставі заяви позивача ОСОБА_3 у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 5 лютого 2016 року, відповідно до якого розмір матеріального збитку, спричиненого власнику пошкодженого автомобіля складає 13832,12 грн.

Також не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги відповідача, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і спростовуються наявними в справі доказами.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно зясовано обставини, що мають значення для справи, а рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді