УхвалА

іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 21 липня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 14 тис. доларів США, зобов'язавшись повернути його та сплатити проценти за користування ним у строки та умовах, що передбачені договором - до 19 липня 2018 року. Цього ж дня на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно умов якого він зобов'язався відповідати перед банком солідарно з позичальником за невиконання кредитних зобов'язань.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», а згодом 15 червня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договори купівлі-продажу прав вимог за кредитними договорами, у тому числі за вищевказаним кредитним договором від 21 липня 2008 року. Таким чином ПАТ «Альфа-Банк» став новим кредитором відповідачів.

Оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання належним чином не виконували, на вимоги банку не реагували, унаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 5 128 доларів 97 центів США, з яких: 4 846 доларів 23 центів США - заборгованість за кредитом; 72 долари 44 центів США - заборгованість по процентам; 210 доларів 30 центів США - пеня, яку ПАТ «Альфа-Банк», уточнивши позовні вимоги, просило суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2008 року у розмірі 1 348 доларів 47 центів США, з яких: 1 222 долари 34 центів США - заборгованість за кредитом; 52 долари 72 центів США - заборгованість по процентам; 73 долари 41 центів США - пеня. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 17 січня 2017 року рішення районного суду змінено. Позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 липня 2008 року у розмірі 4 918 доларів 67 центів США, з яких: 4 846 доларів23 центів США - заборгованість за кредитом; 72 долари 44 центів США - заборгованість по процентам, а також пеню у розмірі 5 455 грн 18 коп. У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_6 судові рішення не оскаржили.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи уточнений позов ПАТ «Альфа-Банк», апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 526, 543, 549, 554, 610, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_6, як позичальник, та ОСОБА_5, як поручитель, свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки належним чином не виконали, допустили прострочення повернення чергової частини кредиту, унаслідок чого у кредитора згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України виникло права на дострокове повернення частини кредитної заборгованості, що залишилася, розмір якої судом визначено відповідно до умов договору та вимог закону.

Посилання касаційної скарги про те, що апеляційний суд не врахував проплачені відповідачами кошти на погашення кредиту під час розгляду справи безпідставні, так як ні апеляційному суду, ні до суду касаційної інстанції не надані відповідні квитанції, що є їх процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). При цьому банк підтвердженні проплати врахував, так як у вересні 2016 року зменшив позовні вимоги (а.с. 132-133). Разом з тим у разі підтвердження інших проплат кредитної заборгованості боржники не позбавлені можливості пред'явити відповідні квитанції під час виконання рішення суду.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, а посилання на порушення норм права немає і їх не встановлено.

Отже, рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2016 року в незміненій при апеляційному перегляді частині та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.П.Штелик