ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/315/17 р.
2/622/369/2017

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Чернової О.В.,
за участю секретаря Вишневської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих злочином, -
ВСТАНОВИВ:
27.03.2017 року начальник Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Осадчук О.С. звернувся з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього завдані злочином збитки у розмірі 7275,92 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч.3 ст.410 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Так, ОСОБА_1 на підставі наказу начальника Харківського прикордонного загону №218-ос від 09.07.2015 року обіймав посаду патрульного 1 секції протитанкових ракетних комплексів протитанкової застави прикордонної комендатури швидкого реагування. В середині грудня 2015 року, перебуваючи в наряді на території військового містечка № НОМЕР_1 Прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону по АДРЕСА_1 , викрав зі складу дерев`яний ящик, в якому знаходилися патрони калібру 9 мм в кількості 2560 шт., спричинивши матеріальну шкоду в розмірі 1254,40 грн. Відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, завдану державі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1995 року, з урахуванням кратності розміру вартості викраденого майна, розмір матеріальної шкоди склав 8137,92 грн.

На підставі ухвали Золочівського районного суду Харківської області від 26.04.2017 року судове засідання проведено в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, посилаючись на необґрунтованість розміру суми шкоди, визнавши при цьому кількість викрадених та повернутих патронів. Службове розслідування проведено вже після його звільнення, наказ про стягнення матеріальної шкоди під час несення ним служби не було видано. Крім того, вказав, що матеріальна шкода в кратному розмірі стягується лише з військовослужбовців, тому, оскільки позовну заяву подано вже після того, як він втратив статус військовослужбовця, завдані збитки підлягають стягненню без урахування кратності розміру вартості майна.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді патрульного 1 секції протитанкових ракетних комплексів протитанкової застави прикордонної комендатури швидкого реагування.

На підставу наказу начальника Харківського прикордонного загону №80-ос від 16.03.2016 року відповідача ОСОБА_1 з 16.03.2016 року звільнено з лав Збройних Сил України в запас за п. «е» п.1 ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність, у разі невиконання службових обов`язків) і направлено до Харківського ОРВК м.Харкова для постановки на військовий облік (а.с. 14).

Наказом начальника Харківського прикордонного загону від 26.09.2016 року №1369-АГ «Про підсумки службового розслідування» на підставі п.п.13, 14 постанови Верховної Ради України від 23.06.1995 року №243/95-ВР «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі», Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними посадовими особами у кратному співвідношення до його вартості, на підставі даних обліку, за шкоду, заподіяну державі, солдата за призовом ОСОБА_1 притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності в розмірі 8137,92 грн. (а.с.12-13).

Вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 13.10.2016 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.410 та ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Так, в середині грудня 2015 року ОСОБА_1 , перебуваючи в наряді на території військового містечка № НОМЕР_1 Прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону по АДРЕСА_1 , зі складу викрав дерев`яний ящик, в якому знаходилися патрони калібру 9 мм в кількості 2560 шт., спричинивши матеріальну шкоду в розмірі 1254,40 грн. Речові докази по справі бойові пістолетні патрони калібру 9 мм в кількості 736 шт., гільзи від бойових пістолетних патронів калібру 9 мм в кількості 62 шт. повернуто.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно до витягу з наказу адміністрації прикордонної служби України №016 від 11.08.2003 року, яким затверджено Перелік дійсних та умовних найменувань органів Державної прикордонної служби України, за територіальним принципом Харківський прикордонний загін Державної прикордонної служби України, для адміністративно-господарської діяльності військова частина НОМЕР_2 (а.с.25).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 21 грудня 2000 року N 2171-III (надалі-Положення).

Згідно з п. 2 зазначеного Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.

Пунктом 8 Положення передбачено, що залежно від того навмисно чи необережно заподіяно шкоди, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Згідно з п. 13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Пунктом 14 Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2 - 10-кратному розмірі вартості цього майна.

Визначення розміру шкоди та порядок її відшкодування передбачено розділом IV зазначеного Положення. Пунктом 17 Положення передбачено, що за висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.

Відповідно до п. 31 Положення, у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.

Відповідно до Переліку військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.1995 року №880, вартість боєприпасів відшкодовується у десятикратному розмірі.

З наданої суду довідки-розрахунку №87твід 27.04.2017 року вбачається, що вартість одного набою 9 мм ПСТ становить 0,588 грн. з урахуванням ПДВ. Кількість 1384 шт. Вартість викраденого 813,792 грн. Кратність 10. Сума збитку 8137,92 грн. Відшкодовано 862 грн. Підлягає відшкодуванню 7275 грн. 92 коп. (а.с.51).

У зв`язку із наведеним суд приходить до переконання, що позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь Харківського прикордонного загону підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих злочином - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) збитки, заподіяні злочином, у розмірі 7275 (сім тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_2 ) сплачену суму судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. В.Чернова