ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/305/17
"19" травня 2017 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Догадайло М.В., розглянувши в смт. Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в особистих інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Хутірська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,-
Обставини справи:
06.04.2017 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в особистих інтересах та в інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (діла Відповідачі) про усунення перешкод у користуванні житловим будинком №37 по вул. Амурській в с. Хутірське, Петриківського району, Дніпропетровської області, визнавши Відповідача та її дітей, такими, що втратили право на користування вказаним житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності їй належить будинок №37 по вул. Амурській в с. Хутірське. Відповідачка є її рідною дочкою. З моменту народження Відповідачка та її діти були зареєстровані в цьому житловому будинку на правах членів сімї. У 2004 році її дочка вийшла заміж за ОСОБА_6 У шлюбі вони придбали домоволодіння, що знаходиться у с. Хутірське по вул. Центральній, 148. Восени 2009 року, за власним бажанням, вона з чоловіком та дітьми оселилася в цьому житловому будинку. До нового помешкання вони перевезли всі свої особисті речі та майно. З цього часу Відповідачка з дітьми та чоловіком проживають за вищевказаною адресою. Ніхто ніяких перешкод у користуванні її житловим будинком їм не чинив.
Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, також просила не стягувати на її користь судових витрат з відповідачів. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач не з'явилася, про причину своєї неявки не повідомила. Також Відповідачів було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення у пресі.
Треті особи не з'явилися, просили слухати справу за їх відсутності та прийняти рішення відповідно до закону.
З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Зокрема, за змістом ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Так, ОСОБА_2 (дівоче прізвище ОСОБА_1) є рідною дочкою ОСОБА_7, а її малолітні діти - онуки: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Позивачу на підставі Свідоцтва про право приватної власності від 05.12.1988 належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Хутірське, Петриківського району, Дніпропетровської області, вул. Амурська, № 45. У відповідності з рішенням ХІІ сесії V скликання Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області № 194-12/5 від 20.07.2007, у звязку з інвентаризацією житлового фонду відбулося перейменування номерних знаків будинків у жителів с. Хутірське і її будинку присвоєно номер №37.
У зазначеному житловому будинку зокрема зареєстрован і Відповідачка та малолітні діти - онуки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Як зазначив Позивач, у 2004 році Відповідач вийшла заміж за ОСОБА_6 У шлюбі вони купили домоволодіння, що знаходиться у с. Хутірське по вул. Центральній, 148. Восени 2009 року, за власним бажанням, вона з чоловіком та дітьми оселилася в цьому житловому будинку. До нового помешкання вони перевезли всі свої особисті речі та майно. З цього часу відповідачка з дітьми та чоловіком проживають за вищевказаною адресою. Ніхто ніяких перешкод у користуванні її житловим будинком їм не чинив.
Доказів в спростування даних тверджень матеріали справи не містять, таких доказів відповідно до ст. 10 та 60 ЦПК України не надано і Відповіачем.
Факт не проживання за вказаною адресою підтверджується довідкою Хутірської сільської ради від 11.04.2017 та Актом обстеження від 31.03.2017 складеного за участю депутата сільради ОСОБА_9 та сусідів ОСОБА_10 і ОСОБА_11, з якого вбачається, що відповідачі не проживають в будинку Позивача протягом 8 років, а проживають без реєстрації в с. Хутірське по вул. Центральній, 148.
Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.
З відома власника будинку (квартири) член його сім'ї має право вселяти в займане їм житло інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не вимагається.
До членів сім'ї власника будинку відносяться особи, вказані в частині 2 статті 64 цього Кодексу, тобто Відповідач в даному випадку є членом сімї власника будинку.
Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до розділу ІІ п. 2.3 абзацу 2 ''Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні'' затвердженого наказом МВС № 1077 від 22.11.2012 року '' Відомості про реєстрацію дитини, яка не досягла 14 років, вносяться до картки реєстрації того з батьків, з ким реєструється місце проживання дитини, та до адресної картки.
Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що Відповідачі у даному житловому будинку не проживає з 2009 року і доказів на спростування цих обставин Відповідачем взагалі не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про повне задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат не здійснюється, так як Позивач просила віднести понесені витрати на її рахунок.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218, 226-228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні її житловим будинком, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право на користування житловим будинком №37 по вул. Амурській в с. Хутірське, Петриківського району, Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_12