УХВАЛА

31 травня 2017 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши клопотання Державного підприємства "Іскра" до ОСОБА_1 про визнання договору доручення припиненим,

ВСТАНОВИВ:

30.05.2017 року Державне підприємство "Іскра" в особі директора ОСОБА_2 звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогами: визнати договір доручення відповідно до довіреності, виданої 20.12.2016 року Державним підприємством "Іскра" в особі директора ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 - припиненим.

Одночасно, директор Державного підприємства "Іскра" ОСОБА_2 звернувся з клопотанням про забезпечення позову, в якому просив:

1) Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони усім державним реєстраторам та суб'єктам державної реєстрації, в тому числі, державним реєстраторам будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусам, як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Державного підприємства "Іскра" (Україна, 63451, Харківська область, Зміївський район , с. Велика Гомільша, р/р 1950 в Харківському ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Харків, МФО 351533, ), в тому числі, щодо внесення змін до установчих документів, а також вчиняти будь-які дії щодо змін до відомостей про Державне підприємство "Іскра" (Україна, 63451, Харківська область, Зміївський район , с. Велика Гомільша, р/р 1950 в Харківському ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Харків, МФО 351533, ), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

2) Заборонити Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України вчиняти будь-які дії по розгляду питань щодо зміни будь-яких, без виключення, відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Державного підприємства "Іскра", ().

В обґрунтування зазначено, що 20 грудня 2016 року Державне підприємство "Іскра", в особі директора ОСОБА_2, видало ОСОБА_1 довіреність, за якою уповноважило останнього представляти інтереси підприємства з питань, пов'язаних з вчиненням державними реєстраторами будь-яких відділів чи управлінь юстиції, що входять до структури Міністерства юстиції України, нотаріусами, як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Довірителя згідно поданих документів.

Зазначена довіреність видана з правом передоручення третім особам. Вказана довіреність видана строком на один рік і діє до 20 грудня 2017 року.

Але з моменту передачі вищезазначених довіреностей відповідачу, останній разом з вказаними документами фактично зник, на зв'язок не виходить, на дзвінки не відповідає. При цьому, 19 квітня 2017 року підприємство скасувало зазначену довіреність, але з вищезазначених причин не може повідомити про це відповідача ОСОБА_1

Таким чином, є всі підстави вважати, що ОСОБА_1, маючи на руках зазначену довіреність, та фактично незаконно утримуючи їх у себе, оскільки 19 квітня 2017 року вказана довіреність була скасована, має можливість вчинити дії всупереч інтересам підприємства, що може призвести до негативних наслідків.

Ознайомившись з наданими матеріалами, суд дійшов наступного:

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності з п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до 4 Постови Пленуму Верховного Суду Україн № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Позивачем не надано доказів про звернення повіреного до суб'єктів реєстраційних прав з метою вчинити дії, на які він уповноважений в довіреності, тобто не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому, у задоволенні заяви директора Державного підприємства "Іскра" ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151, 152 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви директора Державного підприємства "Іскра" ОСОБА_2 - відмовити у повному обсязі.

Ухвалу суду може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Харківської області у п'ятиденний строк з дня її проголошення. Особами які не були присутні під час проголошення ухвали у п'ятиденний строк з дня її отримання.

Суддя -