________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/4286/17
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

27.04.2017

Суддя Київського районного суду м. Одеси Бескровний Я.В., розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство «Регіональна землевпорядна компанія», Приватне підприємство «Діжен» про визнання незаконним та скасування акта від 2015 року, визнання незаконним та скасування технічного паспорту,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство «Регіональна землевпорядна компанія», Приватне підприємство «Діжен» про визнання незаконним та скасування акта від 2015 року, визнання незаконним та скасування технічного паспорту.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 26 грудня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

27 квітня 2017 року позивач надав до Київського районного суду м. Одеси заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони на експлуатацію самочинного будівництва.

Дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки позивачем не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення заборони на експлуатацію самочинно будуємого обєкта нерухомості станом на 27.04.2017 впритул до правої бокової і тильної меж з суміжною земельною ділянкою №48-48А по вул. Жовтневої революції №50 ділянка №2 у м. Одесі, який зазначений у технічному паспорті, розробленому приватним підприємством «Діжен» від 24.06.2016, як «сарай лит. «Б» самочинно побудовані до 05.08.1992».

Також, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку не накладення заборони на експлуатацію самочинного будівництва.

На підставі наведеного, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство «Регіональна землевпорядна компанія», Приватне підприємство «Діжен» про визнання незаконним та скасування акта від 2015 року, визнання незаконним та скасування технічного паспорту- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бескровний Я. В.