Справа № 211/5053/14-ц
Провадження № 4-с/211/8/17
У х в а л а

12 травня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардіна О.С.

при секретарі: Зоріній С.М.

за участю: представника ПАТ «Банк «Форум» ОСОБА_1

державного виконавця Похил О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся 24 квітня 2017 року до суду із скаргою зазначивши, що на підставі рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 жовтня 2014 року по справі № 211/5053/14-ц з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0261/08/05-Ifv від 27.06.2008 року у сумі 714775 гривень 66 копійок на користь ПАТ «Банк «Форум».

На підставі вказаного рішення судом 14.01.2015р. був виданий виконавчий лист, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 0261/08/05-Ifv від 27.06.2008 року у сумі 714775 гривень 66 копійок з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Форум», державним виконавцем Довгинцівського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_5 було відкрито виконавче провадження № 51854661.

5 вересня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення.

В той же день, 05.09.2016 року, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження в межах загальної суми звернення стягнення 786553,23 гривні. Підставою для винесення постанови державний виконавець зазначила ухилення боржника від виконання рішення суду та посилалася на ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», що регулює порядок визначення майна боржника і оцінку майна боржника.

Про наявність постанови заявник дізнався тільки після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 20.04.2017р., хоча державний виконавець мав направити її сторонам по справі, про що зазначено у постанові. Однак вказана постанова винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та інших актів законодавства, які регулюють питання, випадків, підстав та умов накладання арешту майно під час примусового виконання виконавчого документу, а тому така постанова державного виконавця є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, згідно ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» від 30.06.1999р., що діяв на момент відкриття виконавчого провадження, арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: ....винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;......Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із виявлення майна.

Проте, оскаржувана постанова була винесена лише 05.09.2016 року, в той самий день, що і постанова про повернення виконавчого документу по ВП № 51854661. Це свідчить про те, що оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем не лише з порушенням строків її винесення, а крім цього, що оскаржувана постанова порушує вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та не має на меті реального виконання рішення, оскільки будь-які виконавчі дії, після повернення виконавчого документу стягувачу, більше не проводяться, отже накладення арешту на майно боржника одночасно з поверненням виконавчого документу прямо порушує приписи ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, в оскаржуваній постанові державний виконавець наклав арешт на все майно боржника в межах стягнення суми 786553,23 грн., хоча сума стягнення, відповідно до виконавчого документу становить 714775,66 грн. Зазначена сума звернення стягнення у постанові жодним чином необґрунтована, не містить жодних пояснень з чого вона складається та вона не відповідає фактичній сумі стягнення. Навіть якщо припустити, що державним виконавцем ця сума була визначена з урахуванням виконавчого збору, то це також є порушенням ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до ч. 2 ст. 27 вищезазначеного Закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом». Фактично рішення суду виконано не було, жодних сум державним виконавцем стягнуто не було, отже державний виконавець не мав права включати витрати виконавчого провадження до суми, зазначеної в арешті.

З постановою державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.09.2016 р. у виконавчому провадженні № 51854661, представник заявника був ознайомлений лише 20.04.2017 року, тому заявник просить визнати поважною причину пропуску строку для оскарження постанови державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській обл. від 05.09.2016 р. у виконавчому провадженні № 51854661 про накладення арешту та заборони його відчуження і поновити строки оскарження вказаної постанови та визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.09.2016 р. у виконавчому провадженні № 51854661. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та вилучити обтяження, щодо заборони відчуження майна, що належить ОСОБА_2.

В судовому засіданні представника ПАТ «Банк Форум» заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в заяві, додавши, що банк перебуває в стадії ліквідації і арешт на майно боржника гальмує процес відступлення права на борг боржника..

Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 заявлені вимоги не визнала, пояснивши, що всі її дїї по вказаному виконавчому провадженню були законні. Копію постанови про накладення арешту представник банку отримав 05.09.2016р., про що свідчить його підпис в книзі розносу кореспонденції ДВС. Крім того, на теперішній час згідно відомостям з державного реєстру прав на нерухоме майно іпотекодержателем нежитлового приміщення по пр. Гагаріна, 62 в м. Кривому Розі, про яке каже представник банку, є ОСОБА_7, а не банк.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу винесено рішення по справі № 211/5053/14-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість, завдану порушенням зобовязання за кредитним договором № 0261/08/05-Ifv від 27.06.2008 р. станом на 28.07.2014 р. у розмірі 60275,98 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28.07.2014 р. становить 714775 гривень 66 копійок (а.с. 5 копія виконавчого листа).

Постановою державного виконавця Похил О.А. від 05.09.2016 р. в межах виконавчого провадження ВП № 51854661 з метою виконання рішення суду накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 (а.с. 3 копія постанови).

Постановою державного виконавця Похил О.А. від 05.09.2016 р. виконавчий лист № 211/5053/14-ц виданий 14.01.2015 р. про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу 714775,66 грн. повернуто стягувачу, оскільки вжитими заходами встановлено, що боржниця зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, однак встановити її місце знаходження неможливо. Ніякого майна, на яке можна звернути стягнення, у боржниці не виявлено (а.с. 4 копія постанови).

Згідно абзацу першого частини 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі Постанова) згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Згідно частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (далі Закон № 606-XIV), чинного на момент виникнення винесення оскаржуваної постанови, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 та абзацу 4 частини 2 статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно абзацу 6 частини 2 статті 57 Закону № 606-XIV постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження (частини 3 статті 57 Закону № 606-XIV).

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (частина 4 статті 57 Закону № 606-XIV).

Згідно частин 1,2 статті 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 47 виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно частини 4 вказаної статті, про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно частини другої статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає, що строк подання заяви скаржнику необхідно поновити, так як він пропущений з поважних причин бо скаржник дізнався про винесення постанови про арешт майна лише 20.04.2017р.

Посилання державного виконавця про те, що представник банку постанову про арешт майна отримав в день її винесення 05.09.2016р., про що свідчить його підпис в книзі реєстрації поштової кореспонденції, суд вважає безпідставними, так як згідно вказаній книзі представник банку розписався за отримання постанови від 05.09.2016р. згідно вихідному номеру 12957, але за цим номером згідно супровідному листу банку була направлена постанова про повернення виконавчого листа, а не постанова про накладення арешту.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст.ст. 383-385 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Форум» задовольнити повністю.

Поновити строки оскарження постанови державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.09.2016 р. у виконавчому провадженні № 51854661. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.09.2016 р. у виконавчому провадженні № 51854661. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та вилучити обтяження, щодо заборони відчуження майна, що належить ОСОБА_2

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Бардін О. С.