Номер провадження: 22-ц/785/1693/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Одеської області, за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 3 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 27 травня 2015 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що слідчим СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області у відношенні нього 22 лютого 2012 року порушено дві кримінальні справи за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, 4 травня 2012 року порушено ще дві кримінальні справи за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України. Справи обєднано в одне провадження і 27 червня 2012 року кримінальна справа у відношенні нього за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України була направлена до суду. 28 квітня 2012 року його затримано, 1 травня 2012 року судом обрано запобіжний захід тримання під вартою. 2 жовтня 2012 року міру запобіжного заходу змінено на підписку про невиїзд. Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2013 року його засуджено до 6 років позбавлення волі без конфіскації майна. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 березня 2014 року вирок скасовано, справу направлено для проведення додаткового розслідування. 29 грудня 2014 року кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушенням за частиною 2 статті 307 КК України закрито на підставі пункту 1 частини1 статті 284 КПК України у звязку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності, незаконно засуджений за злочин, якого не скоював, незаконно взятий під варту та утримувався під вартою, що з 22 лютого 2012 року по 29 грудня 2014 року незаконно перебував під слідством, з них з 28 квітня 2012 року по 1 травня 2012 року, з 1 травня 2012 року по 2 жовтня 2012 року, з 12 червня 2013 року по 13 березня 2014 року перебував під вартою, позивач ОСОБА_3 на підставі статті 1176 ЦК України, статей 1-4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просив стягнути 1500000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку (а.с.1-2).

Прокуратура Одеської області позов не визнала (а.с.22-24).

Державною казначейською службою України пояснень, заперечень суду першої інстанції на надано.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 3 лютого 2016 року позов задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 500000,00 грн. (пятсот тисяч гривен) за рахунок коштів Державного бюджету шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України (а.с.52-56).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду змінити, стягнути на відшкодування моральної шкоди 1500000,00 грн.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Одеської області просить рішення суду змінити, зменшити розмір моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить рішення суду скасувати.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_3, часткове задоволення апеляційних скарг першого заступника прокурора Одеської області та Державної казначейської служби України з наступних підстав.

Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, застосування запобіжного заходу, незаконного затримання відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду (ч.1 ст.1176 ЦК України).

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (ч.2 ст.1176 ЦК України)

Підставами відповідальності за шкоду, заподіяну незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду є шкода, незаконні дії (рішення, бездіяльність), причинний зв'язок між незаконними діями і шкодою. Наявність вини не вимагається, оскільки згідно частини 1 статті 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» шкода відшкодовується незалежно від вини посадових та службових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури чи суду. Субєктом відповідальності за таку шкоду є держава. Субєктами права на відшкодування є громадянин, щодо якого було вчинено відповідні незаконні дії як то незаконне засудження, незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне застосування як запобіжного заходу тримання під вартою тощо. Види шкоди, що підлягають відшкодуванню, передбачені у Законі «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», зокрема, відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода. Право на відшкодування заподіяної шкоди виникає, зокрема, з дня винесення постанови про закриття кримінальної справи, в основу якої покладено реабілітуючі підстави (відсутність події злочину, відсутність в діях особи складу або недоказовість участі громадянина у вчиненні злочину.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2013 року в справі №1-11622/12 ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 ЦК України, та призначено показання у вигляді шести років позбавлення волі без конфіскації майна; строк відбуття покарання підлягав відраховуванню з 12 червня 2013 року, із зарахуванням в строк відбуття покарання часу знаходження під вартою з 28 квітня 2012 року по 2 жовтня 2012 року (а.с.33-48).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 березня 2014 року вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 12 червня 2013 року скасовано; кримінальну справу направлено прокурору м. Одеси для проведення додаткового розслідування; запобіжний захід ОСОБА_3 змінено з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнено з-під варти із залу суду (а.с.3-8).

Постановою старшого слідчого СВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області від 29 грудня 2014 року кримінальне провадження №0000015, відомості про яке 12 травня 2014 року внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України (а.с.9-13).

Таким чином, ОСОБА_3 перебував під слідством з 22 лютого 2012 року по 29 грудня 2014 року, перебував під вартою з 28 квітня 2012 року по 2 жовтня 2012 року та з 12 червня 2013 року по 13 березня 2014 року.

ОСОБА_3 заявлено вимоги про відшкодування державою моральної шкоди в розмірі 1500000,00 грн. (один мільйон пятсот тисяч гривен).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про відповідальність держави за заявлену шкоду, належність ОСОБА_3 до субєктів права на відшкодування з тих підстав, що відносно нього вчинено відповідні незаконні дії як то незаконне засудження, незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, незаконне застосування як запобіжного заходу тримання під вартою; про виникле у ОСОБА_3 право на відшкодування заподіяної шкоди з дня винесення постанови про закриття кримінальної справи, в основу якої покладено реабілітуючі підстави.

Висновки суду в цій частині доводи апеляційних скарг не спростовують.

Поряд з цим, розмір грошового відшкодування моральної шкоди значно перевищує мінімальний розмір відшкодування та не відповідає принципу поміркованості та розумності, відтак, висновки суду в частині визначення розміру моральної шкоди на рівні 500000,00 грн. підлягають перегляду, що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Відповідно до частин 2, 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України в справі №6-2203цс15, відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством і судом проводиться з розміру мінімальної заробітної плати, що діє на час розгляду справи.

ОСОБА_3 перебував під слідством та судом 34 місяці 5 днів, з них 14 місяців 2 дні знаходився під вартою.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 3 лютого 2016 року, тобто на час ухвалення рішення судом першої інстанції, Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-УШ становив 1378,00 грн.

Таким чином, мінімальний розмір відшкодування моральної шкоди рівний 47082,00грн.

Судова практика орієнтує на те, що розмір відшкодування моральної шкоди не може бути більшим, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача; при визначені розміру відшкодування суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості тощо.

Виходячи з практики, що склалася, обставин справи тощо поміркованим є присудження ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 250000,00 грн. (двісті пятдесят тисяч гривен) (справа №6-4852св15 50000,00 грн. за 3 місяці 20 днів під слідством і судом, з них 8 днів під вартою; справа №6-16243ск15 300000,00 грн. за 38 місяців і 17 днів під слідством і судом, з них 4 місяці 29 днів під вартою; справа №6-27921св14 500000,00 грн. за 103 місяці під слідством і судом, з них 30 місяців 19 днів під вартою).

Розмір відшкодування моральної шкоди в 250000,00 грн. фактично в пять разів є більшим, ніж законодавчо передбачений мінімум відшкодування такої шкоди. Обставин, які б обґрунтовували стягнення шкоди в заявленому позивачем розмірі 1500000,00 грн., не встановлено.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 3 лютого 2016 року змінити.

Позов ОСОБА_3 до прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_3 на відшкодування маральної шкоди 250000 грн. 00 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2