У х в а л а

іменем україни

22 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,

Леванчука А.О.,

Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області Костенко Анастасія Олегівна, Києво-Святошинська місцева прокуратура, ОСОБА_6, про визнання дій незаконними та скасування акта, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в Київській області КостенкоА.О., Києво-Святошинська місцева прокуратура, ОСОБА_6, про визнання дій незаконними та скасування акта.

На обґрунтування скарги вказував на те, щоКиєво-Святошинським районним судом Київської області було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, за яким було видано виконавчий лист про витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 земельної ділянки, який пред'явлений для примусового виконання до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області.

При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем залишено поза увагою те, що підпис на заяві ОСОБА_6 від 17 жовтня 2014 року про відкриття виконавчого провадження не належить стягувачу. На його вимогу не залучив експерта та не перевірив справжність підпису. Державний виконавець відкрив виконавче провадження 18 вересня 2015 року за виконавчим листом за яким закінчився строк пред'явлення для примусового виконання.

При виконанні рішення суду ОСОБА_4 неодноразово звертався із заявами, в тому числі й про відкладення виконавчий дій 27 листопада 2015 року, які залишались без належного реагування.

27 листопада 2015 року державним виконавцем були проведені виконавчі дії щодо вилучення та передачі майна з численними порушеннями.

Так, виконавчі дії були проведені без особистої присутності стягувача, без залучення кількох понятих. Були вчинені дії ті, що не передбачені виконавчим документом: виконавець мав лише витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6, а не передавати йому земельну ділянку.

Згідно з інформацією з реєстру речових прав саме ОСОБА_6 є власником земельної ділянки, яка мала бути йому передана, тому виконавчий документ мав бути переданий стягувачу. Передача земельної ділянки відбулась без виготовлення технічної документації і погодження меж земельної ділянки тобто передана земельна ділянка без ідентифікуючих ознак. Виконавчі дії були проведені у відсутність забезпечення витрат на їх проведення стягувачем.

За результатами виконавчих дій був складений акт про вилучення та передачу майна. Хоч і був залучений спеціаліст ДП «Київський науково- дослідний та проектний інститут землеустрою», але акт не підписаний даним спеціалістом, відсутній будь-який опис меж земельної ділянки.

ОСОБА_4 проив визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області Костенко А.О. з вилучення від ОСОБА_4 і передачі ОСОБА_6 майна, земельної ділянки розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_6, яка знаходиться на території Білогородської сільської ради Київської області, що відбулись 27 листопада 2015 року та скасувати акт від 27 листопада 2015 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано недійсним розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 29 березня 2005 року № 157 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо зміни використання земельних ділянок з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства на території Білогородської сільської ради» в частині затвердження технічної документації із землеустрою земельної ділянки, належної ОСОБА_6 Визнано недійсним державний акт НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку площею 1,6393 га на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_5, виданий 16 липня 2005 року на ім'я ОСОБА_6

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 18 серпня 2005 року, укладений між ОСОБА_6, від імені якого діяв ОСОБА_8, та ОСОБА_9, посвідчений державним нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2-1838.

Визнано недійсним державний акт НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 8,3785 га, що знаходиться в селі Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_3, виданий 14 березня 2008 року Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області громадянину ОСОБА_4, що проживає в АДРЕСА_1.

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на користь ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає в АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_5, із цільовим призначенням землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 28 листопада 2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 14 травня 2014 року рішення районного суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_9 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 14 травня 2014 року.

На виконання рішення суду 14 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист № 2-4580/12, при цьому строк пред'явлення для примусового виконання вказано з 14 травня 2014 року по 14 травня 2015 року.

17 жовтня 2014 року до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області надійшла заява ОСОБА_6 про прийняття до виконання виконавчого листа № 2-4580/12.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 18 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-4580/12, виданого 14 жовтня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області, а саме щодо витребування із незаконного володіння ОСОБА_4 земельної ділянки розміром 1,6393 га, кадастровий номер НОМЕР_5, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на користь ОСОБА_6

Також судами встановлено, що резолюцією начальника відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_10 від 20 жовтня 2014 року, вказаний виконавчий документ розписано до виконання на головного державного виконавця Євка І.В.

Згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Київській області від 21 червня 2015 року № 539/3, головного державного виконавця Євка І.В. звільнено із займаної посади.

Оскільки заява ОСОБА_6 перебувало на вакантній дільниці № 9 та тимчасово перебувало на виконанні у головного державного виконавця Міщенко Л.М., останньою 18 вересня 2015 року складено акт про виявлення виконавчого провадження № 45164753, стан виконання якого не встановлено, тобто рішення про відкриття чи відмову у відкритті виконавчого провадження не прийнято.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю відмовити у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом. Для інших виконавчих документів пропущений строк поновленню не підлягає.

За статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже, висновок судів про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки заява подана стягувачем до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області 17 жовтня 2014 року, що підтверджено штампом вхідної реєстрації кореспонденції, є обгрунтованим.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: 1) є письмова заява стягувача; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення; 4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

За статтею 42 Закону з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Отже відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій є правом, а не обов'язком стягувача.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 нього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі зчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено,що для проведення виконавчих дій державний виконавець за необхідності залучає понятих, поліцейських, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Також судами встановлено, що у зв'язку з недостатнім рівнем матеріально-технічного забезпечення відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області, примірник постанови про відкриття виконавчого провадження направлено вдруге 23 вересня 2015 року рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін виконавчого провадження.

Про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 було відомо, оскільки 21 жовтня 2015 року до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ в Київській області надійшла заява його представника щодо виконання рішення суду. Після отримання боржником постанови про відкриття виконавчого підводження, боржником не вчинено дій, спрямованих для добровільного виконання рішення суду, що стало підставою для проведення подальших виконавчих дій.

29 вересня 2015 року на адресу сторін виконавчого провадження направлено рекомендованою кореспонденцією за вихідними № 10207, № 10208 повідомлення про призначення проведення виконавчих дій на 13 жовтня 2015 року об 11 годині.

Згідно з актом державного виконавця від 13 жовтня 2015 року встановлено, що на момент проведення виконавчих дій відсутній стягувач чи його представник, що унеможливило проведення дій по суті.

13 жовтня 2015 року повторно направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін вимогу про проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником судового рішення на 29 жовтня 2015 року о 10-00 годині.

13 жовтня 2015 року винесено постанову про залучення працівників міліції для проведення виконавчих дій, примірник якої направлено рекомендованою кореспонденцією на адресу Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області.

13 жовтня 2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області надійшла заява представника стягувача за довіреністю Коваленко Н.Т. про відвід державних виконавців з відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області Чижика А.П., Міщенко Л.М. за вказаним виконавчим провадженням.

20 жовтня 2015 року начальником відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області задоволено заяву представника стягувана та відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відвід державних виконавців Чижика А.П., Міщенко Л.М., виконавче провадження передано для подальшого виконання державному виконавцю Костенко А.О.

21 жовтня 2015 року складено акт приймання-передавання виконавчого провадження, згідно з яким старший державний виконавець Чижик А.П. передав, а старший державний виконавець Костенко А.О. прийняв вказане виконавче провадження до виконання.

20 жовтня 2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області надійшла заява прокурора про вступ у виконавче провадження, оскільки справа розглядалась судом за участю прокурора.

26 жовтня 2015 року направлено вимогу Білогородській сільській раді, з метою отримання повної інформації щодо вказаної земельної ділянки.

Відповідно до акта державного виконавця від 29 жовтня 2015 року, на призначений час проведення виконавчих дій, боржник, стягувач чи його представник не з'явилися, що унеможливило проведення виконавчих дій по суті.

30 жовтня 2015 року державним виконавцем направлено постанову про забезпечення присутності спеціаліста Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 10 листопада 2015 на 10 год. 00 хв. за адресою місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

02 листопада 2015 року державним виконавцем направлено сторонам, вищевказаного виконавчого провадження вимогу про проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником судового рішення 10 листопада 2015 року о 10-00 годині за адресою місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

10 листопада 2015 року на адресу відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського району Київської області надійшов лист з прокуратури Києво-Святошинського району з копією звернення стягувача від 29 жовтня 2015 року.

Згідно з актом державного виконавця від 10 листопада 2015 року, виконавчі дії не проводились, оскільки сторони виконавчого провадження не отримали вимогу державного виконавця про проведення виконавчих дій вчасно. Вказана інформація підтверджується даними, отриманими у результаті відстеження стану поштового відправлення.

11 листопада 2015 року державним виконавцем направлено постанову про забезпечення присутності спеціаліста Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» для визначення меж земельної ділянки в натурі 27 листопада 2015 року на 10 год. 00 хв. за адресою місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

11 листопада 2015 року направлено лист директору Державного підприємства «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» з вимогою вказати вартість послуг з встановлення меж земельної ділянки у натурі для їх подальшого авансування.

11 листопада 2015 року направлено сторонам виконавчого провадження вимогу про проведення виконавчих дій щодо перевірки виконання боржником судового рішення 27 листопада 2015 року о 10 год. 00 хв. за адресою місцезнаходження вказаної земельної ділянки.

Згідно з актом державного виконавця від 27 листопада 2015 року земельну ділянки з кадастровим номером НОМЕР_5, що знаходиться на території Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області витребувано із незаконного володіння ОСОБА_4 та передано у володіння ОСОБА_6, інтереси якого представляла за довіреністю ОСОБА_11

Даний акт підписаний учасниками виконавчого провадження: представниками стягувача, боржника, прокурором, понятим, державним виконавцем.

Висновок судів про те, що лише відсутність підпису представника ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_14 на акті, не тягне за собою обов'язковість визнання виконавчих дій незаконними є обґрунтованим. Крім того, будь-яких зауважень даним спеціалістом не висловлено, ні в усній, ні в письмовій формі. Зокрема, державним виконавцем в акті вказано, що представник боржника має зауваження та вважає дії виконавця незаконними та безпідставними.

Також судами встановлено, що технічна документація вже виготовлялась, земельна ділянка має конкретний розмір, погоджувались межі та присвоєний кадастровий номер. Порядок присвоєння кадастрового номеру включає в себе формування обмінного файлу, внесення відомості про визначений кадастровий номер земельної ділянки до обмінного файла, проведення перевірки та процедури приймання обмінного файла; перевірку відповідності даних обмінного файла-документації із землеустрою; даних про земельну ділянку - черговому кадастровому плану; внесення даних про результати перевірки до складеного адміністратором автоматизованої системи протоколу проведення перевірки; відкриттям Поземельної книги в установленому порядку; зазначення на титульному аркуші документації із землеустрою, матеріалах документації із землеустрою, що містять графічне зображення земельної ділянки, документах, що містять відомості про координати поворотних точок меж земельної ділянки, їх частин, обмежень, угідь тощо, позначку, в якій зазначаються кадастровий номер, дати його визначення та присвоєння, внесення даних до автоматизованої системи, прізвище та ініціали посадової особи, що зробила цю позначку, і ставиться її підпис.

За ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії можуть провадитися за присутності понятих. Присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувана, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна. Як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, підлеглістю чи підконтрольністю.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого дійшли обґрунтованих висновків про відмову в задоволенні скарги.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_7 відхилити, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.О.Леванчук

А.В.Маляренко