Справа №428/4219/17
Провадження №2/428/1569/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 р. Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 40720грн. та трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 190грн. 68коп., стягнення судових витрат. Одночасно з предявленням позову позивачем було подано до суду заяву про забезпечення вищевказаного позову шляхом накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу ОСОБА_2 і знаходяться за місцем її проживання.

Розглянувши вказану заяву, та матеріали подані разом з нею, вважаю за необхідне повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову з наступних обставин.

Згідно ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики підлягає поверненню заявнику ОСОБА_1, оскільки до даної заяви не надано документ про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, не вмотивовано вид забезпечення позову та не надано доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, 293 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики повернути заявнику.

Ухвала про повернення заяви про забезпечення позову оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню після усунення недоліків викладених в ухвалі.

Суддя