НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 вересня 2017 рокуСправа № 322/746/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області

про: визнання права власності на майно в порядку спадкування.

11 липня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташовані в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2. До складу спадкового майна увійшов вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

Позивач є спадкоємцем майна ОСОБА_2 за законом.

З метою оформлення спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок.

В ході вивчення правовстановлюючих документів на спадкове майно, нотаріус повідомив, що позивач не зможе оформити спадщину на житловий будинок, так як батько не мав на нього правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим 27.06.2017 нотаріус видав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

За технічним паспортом житловий будинок було збудовано у 1969 році, а відповідно до виписки з погосподарської книги даний будинок належав батькам позивача, отже позивач вважає, що право власності на будинок у спадкодавця виникло і набуте в установленому законом порядку.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 386, 392, 1223, 1261, 1268, 1278 ЦК України, позивач просив задовольнити його вимоги та підтримав їх у судовому засіданні.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 18.09.2017 повторно не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв та заперечень проти позову.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України та з огляду на відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, 18.09.2017 судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

В судовому засіданні 18.09.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з'ясувавши обставини цивільної справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_2, що у сукупності підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 19.01.1970 та свідоцтвом про укладення шлюбу від 20.08.1988 серії НОМЕР_3.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07 травня 2003 року серії НОМЕР_4.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 266, заведеної 15.10.2003 після смерті ОСОБА_2, позивач 15.10.2003 подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Другий спадкоємець ОСОБА_2 - його син ОСОБА_4, який також 15.10.2003 подав заяву про прийняття спадщини, але не отримав свідоцтва про право на спадщину, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 25.07.2007 серії НОМЕР_5. Інших спадкоємців ОСОБА_2 з матеріалів спадкової справи не вбачається.

27.06.2017 державним нотаріусом Дмитрієвою Н.П. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неподанням документів, які підтверджували б реєстрацію права власності на майно спадкодавцем.

Згідно з довідкою комунального підприємства «Новомиколаївське госпрозрахункове архітектурно-планувальне технічно-інвентаризаційне бюро» від 13.06.2017 № 130 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

За даними технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, цей будинок побудовано у 1969 році.

Дані технічного паспорту щодо періоду побудови будинку спадкодавцем також підтверджуються договором «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на право приватної власності» від 29.10.1969, генеральним планом земельної ділянки з відміткою про погодження проекту індивідуального житлового будинку, актом про відведення земельної ділянки від 29.10.1969.

Згідно з витягом з погосподарської книги головою домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, значився ОСОБА_2

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 року, чинного на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та виходячи з додатків № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, якими було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок, підтвердженням приналежності будинку, що знаходиться в сільському населеному пункті, на час дії цих актів могли бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 за життя набув право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, а тому цей будинок входить до складу спадщини.

Виходячи з наведеного, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 - 226, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області - задовольнити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташовані в АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Відповідач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, а відповідачем - протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Гасанбеков