Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 390/2059/16-ц
№ провадження 22-ц/781/2108/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Доповідач Головань А. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.12.2017 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Голованя А.М.

суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року, за позовом ОСОБА_2 до Володимирівської загальноосвітньої школи I - III ступенів, відділу освіти, молоді та спорту Кіровоградської районної державної адміністрації про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що за наказом № 71 від 01.04.1993 року Володимирівської середньої школи вона прийнята на посаду прибиральниці шкільних приміщень цієї школи.

Наказом директора школи №103-к від 30.11.2016 року її звільнено з посади прибиральниці у зв'язку зі скороченням чисельності працівників.

У зв'язку з тим, що вона не була попереджена про звільнення за два місяці, їй не пропонувалася інша робота в школі, не ураховано стаж її роботи 23 роки у зв'язку з чим вона має перевагу на залишення на роботі, звільнення відбулося без згоди профкому, тому ОСОБА_2 просила визнати незаконним та скасувати наказ про її звільнення, поновити її на посаді та стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Кіровоградського районного суду від 26 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У зв'язку з тим, що з 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку судом досліджених доказів, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник освіти, молоді та спорту Кіровоградської районної державної адміністрації ОСОБА_4, яка діє також в інтересах школи за довіреністю з доводами скарги не погодилася.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що за наказом № 71 від 01.04.1993 року Володимирівської середньої школи ОСОБА_2 прийнята на посаду прибиральниці шкільних приміщень цієї школи. Після неодноразових переведень,

У 1993 році цю школу перейменовано у Володимирівську загальноосвітню школу I-III ступенів. Наказом № 1205 від 06.12.2000 року посаду позивача перейменовано на посаду прибиральниці службових приміщень.

Посади прибиральниць службових приміщень школи (1,5 одиниці) були передбачені штатним розписом на 01.01.2016 року, затверджені Відділом освіти 04.01.2016р. (а.с.58).

Зі штатного розпису затвердженого начальником відділу освіти, молоді та спорту 01.12.2016 року вбачається, що посада прибиральниці службових приміщень (0,5 штатна одиниця) скоротилася і залишилася лише одна посада прибиральниці службових приміщень з 01.12.2016 року за цим штатним розписом.(а.с.59).

Про майбутнє звільнення з посади прибиральниці службових приміщень, а саме із 30.11.2016 року ОСОБА_2 була попереджена за два місяці, 29.09.2016 року, про що свідчать письмове попередження та акт про ознайомлення ОСОБА_2 з цим попередженням та її відмову вчинити підпис про ознайомлення (а.с.54).

Про зміни у штатному розписі Володимирівської ЗОШ видані накази і відділом освіти і директором школи, відповідно 27.09.2016 року та 28.09.2016 року, з яких вбачається, що 01.12.2016 року 0,5 штатної одиниці прибиральниці службових приміщень скорочена (а.с.58, 60).

Згідно копії наказу директора Володимирівської ЗОШ №103-к від 30.11.2016 року ОСОБА_2 звільнена з посади прибиральниці службових приміщень Володимирівської ЗОШ I-III ступенів з 30.11.2016 року у зв'язку зі скороченням чисельності працівників за п.1 ст.40 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги.(а.с.50)

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що звільнення позивача здійснено у відповідності до норм п.1 ст. 40 КЗпП України, вона була попереджена про наступне вивільнення, повідомлена про скорочення у зв'язку з відсутністю в школі вакантних робочих місць та посад, які б відповідали її професії та кваліфікації.

Відповідно до Статуту Володимирівської ЗОШ, школа є юридичною особою, засновником якого є відділ освіти Кіровоградської РДА, основним джерелом фінансування якого є кошти відповідного бюджету, директор школи діє відповідно до Законів України «Про освіту», «Про середню освіту», інших нормативно-правових актів і наділений правом приймати на роботу та звільняти з роботи технічних працівників.

Скорочення штату у школі відбулося внаслідок змін в організації праці у школі.

Відповідачі скористалися своїм правом самостійно визначати штат працівників і прийшли до висновку, що роботу прибиральниці службових приміщень може виконувати одна особа.

На момент звільнення ОСОБА_2 (яка не є педагогічним працівником) з роботи, будь-яких вільних вакансій не було.

Вимоги ст.42 КЗпП при звільненні ОСОБА_2 відповідачами виконано, оскільки інша прибиральниця є матір'ю двох неповнолітніх дітей віком до 16 років і тому має переважне право на залишення на роботі.

У зв'язку з тим, що в поданні директора школи до профкому профспілкової організації, що діє у школі, про дачу згоди на звільнення позивача не було зазначено підстав її звільнення та норми закону, що передбачає таке звільнення (а.с.51,52), апеляційний суд дійшов висновку про те, що профком не мав права розглядати це подання по суті та повинен був повернути подання директору школи для усунення недоліків подання, а тому відповідно до вимог ст.43 КЗпП суд запитав згоду профкому на звільнення ОСОБА_2

Згідно протоколу засідання профкому від 04.12.2017 року, профком, який складається з п'яти членів одноголосно вирішив відмовити у наданні згоди на звільнення ОСОБА_2 у зв'язку з порушенням процедури звільнення передбаченої законодавством.(а.с.112)

Оскільки зміст поняття обґрунтованості рішення профспілкового органу закон не розкриває, то така обґрунтованість повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства та лексичного значення (тлумачення) самого слова «обґрунтований», яке означає «бути достатньо, добре аргументованим, підтвердженим науково, переконливими доказами, доведеним фактами».

Відтак, рішення профспілкового органу про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути достатньо, добре аргументованим та містити посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення профкому взагалі не містить правового обґрунтування незаконності звільнення ОСОБА_2

Відповідно до ч.7 ст.43 КЗпП у разі, якщо у рішенні виборного органу первинної профспілкової організації про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору немає обґрунтування, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди цього виборного органу.

За таких обставин доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що позивач не була попереджена про майбутнє звільнення за два місяці, їй не було запропоновано іншу роботу, її звільнення відбулося без згоди на це профспілкового комітету не ґрунтуються на доказах та законі.

Отже, звільнення ОСОБА_2 відбулося без порушень трудового законодавства у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 02.01.2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: