Провадження № 2/229/725/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 травня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Рагозіної С.О.,

за участю секретаря судового засідання Пантелєєвої Є.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2017 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КП «Приватбанк») звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 березня 2014 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 13256,34 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" цілком виконав зобовязання перед боржником, шляхом надання кредиту, але відповідач своєчасно не надавав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 06 лютого 2017 року складає 37163,60 гривень. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати - судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.

Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд встановив, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 березня 2014 року , укладеної між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "Приватбанк", відповідач отримав строковий кредит у розмірі 13256,34 грн. на строк 24 місяці з 12 березня 2014 року по 31 березня 2016 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у розмірі 663,35 грн. для погашення заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості не повинні бути пізнішою 31 березня 2016 року. Заборгованість по кредиту починаючи з 32-го дня порушення вважається простроченою, боржник сплачує банку штраф в розмірі 3679,23 грн. При порушенні боржником зобовязань по погашенню кредиту він сплачує банку пеню в розмірі, вказаному в Умовах та правилах за кожний день.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, сторони мають виконувати зобовязання належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач не виконував умови Угоди належним чином, у звязку з чим станом на 06 лютого 2017 року утворилась заборгованість у сумі 37163,60 гривень, з яких:

- заборгованість за кредитом 12705,68 гривень;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6627,98 гривень;

- заборгованість за пенею 14230,16 грн.,

- штраф 3599,78 грн.

Цей розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та відповідачем не спростований.

Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що сума 14230,16 грн. є заборгованістю за пенею та комісією, оскільки в Генеральній угоді передбачена сплата боржником пені. Тому, ця сума є саме пенею, а не комісією.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто вимоги банку про повернення відповідачем кредиту, оскільки він прострочив строки виконання зобовязання, частини кредиту, що залишилася, сплати відсотків є такими, що ґрунтуються на законі.

Згідно з розрахунком до суми заборгованості банк включив пеню, а також штраф - фіксовану частину та процентну складову.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідно до ст. 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до пункту якого було включено м. Дружківка Донецької області, де зареєстрований відповідач.

На час розгляду справи відсутній Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України, тому суд вважає, що відсутні законні підстави для нарахування пені за прострочення сплати основної суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають, в даному випадку, у м. Дружківка Донецької області.

Виходячи з цього, суд вважає, що нарахування позивачем пені після 14 квітня 2014 року є безпідставним.

Штраф підлягає стягненню, оскільки відповідач до 14 квітня 2014 року допускав прострочення сплати процентів.

Суд вважає обґрунтованими вимоги банку про стягнення суми заборгованості в такому розмірі:

- заборгованість за кредитом 12705,68 гривень;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6627,98 гривень;

- штраф 3599,78 грн.

в загальній сумі 22933,44 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (62%) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 992,00 грн.

В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: 84200, Донецька область, м. Дружківка, вул. Папаніна, 5-56, РНОКПП НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" () заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 12 березня 2014 року станом на 06 лютого 2017 року у сумі 22933 (двадцять дві тисячі девятсот тридцять три) грн. 44 коп., а саме: заборгованість за кредитом 12705,68 гривень; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6627,98 гривень; штраф 3599,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" () судовий збір у сумі 992 (девятсот девяносто дві) грн. 00 грн.

В задоволенні решти позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. О. Рагозіна