У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Луганської області від 14 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що протягом осені-зими 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 велися переговори щодо придбання частини належних відповідачеві корпоративних прав приватного підприємства «Юран» (далі - ПП «Юран»).

У грудні 2012 року сторони попередньо домовились в усній формі про те, що у майбутньому (у строк до лютого 2014 року), після підготовки необхідного пакету документів між ними буде укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав, який за своєю формою буде відповідати вимогам діючого законодавства. На підтвердження наміру щодо укладання договору ним, як представником ОСОБА_4, в рахунок подальшої оплати частини вартості корпоративних прав ПП «Юран» передано відповідачу аванс в розмірі 70 000 доларів США, про що останнім складено розписку від 28 грудня 2012 року.

До теперішнього часу договір не укладено, кошти не повернуті, у зв'язку з чим вважає, що підстава для набуття відповідачем грошових коштів відпала, а тому вони підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України. Станом на 11 листопада 2015 року сума у розмірі 70 000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України становила 1 592 500 гривень, які просив суд стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені судові витрати.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 22 червня 2016 року позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, кошти, отримані без достатньої правової підстави в сумі 1 742 479, 20 гривень 20 копійок, витрати по сплаті судового збору в сумі 6090 гривень.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 14 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції у цивільній справі за позовною заявою представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення коштів, отриманих без достатньої правової підстави - скасовано.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, ОСОБА_5 не є позивачем у справі та не звертався до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів, у зв'язку з чим правомірно вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалене не по суті позовних вимог ОСОБА_8, не стосується предмету позову, спір вирішено на користь особи, яка не заявляла позовних вимог до відповідача, що є порушенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України та потягло за собою неправильне визначення правовідносин між сторонами та закону, який підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун О.В. Попович