12.12.2017 227/2937/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

п/органу опіки та піклування Кузьмініч Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном, третя особа - орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_5. Також позивач просить призначити його опікуном над неповнолітньою онукою ОСОБА_5 та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі ? частини доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи позов зазначає, що ОСОБА_5 є його онукою і донькою відповідача, який був одружений з ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Відповідач вдруге одружився в 2005 році і проживав з донькою і новою сім'єю. В 2016 році внучка ОСОБА_5 вимушена була піти від свого батька ОСОБА_3, так як останній взагалі не приділяв їй ніякої уваги, не займався її вихованням, не давав гроші на найнеобхідніші речі, потрібні для життя і навчання. Крім того у онуки склалися неприязні стосунки з мачухою, яка часто безпричинно її ображала. З 2016 року неповнолітня ОСОБА_5 мешкає в сім»ї позивача, разом з дідусем та бабусею, та знаходиться на повному їх утриманні. Вони піклуються про неї, виховують її, забезпечують здобуття нею освіти. В 2017 році ОСОБА_5 закінчила школу та вступила до вищого навчального закладу - Харківський національний університет. За час проживання ОСОБА_5 в сім»ї діда та баби, батько останньої ніякою участі в її житті та вихованні не приймав, матеріальну допомогу дитині не надавав, здоров»ям її не цікавився. Неодноразові прохання до відповідача з приводу надання дитині матеріальної допомоги залишалися без реагування. Враховуючи викладене позивач вважає, що батько ОСОБА_5 ухиляється від виконання свої обов'язків по вихованню дитини і тому просить позбавити його батьківських прав відносно останнього, призначити його опікуном та стягнути з відповідача аліменти на його користь на утримання неповнолітньої онуки ОСОБА_5 в розмірі ? частини доходу відповідача.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просили суд задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме позовні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 не визнав. Згоден з вимогами щодо стягнення з нього аліментів в розмірі ? частки його доходу на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки. Зазначив, що відносини з донькою зіпсувались лише в останній рік, з того часу, як він дозволив їй, на її прохання, проживати разом з дідом - ОСОБА_1 та бабою- ОСОБА_7 по лінії її матері, яка загинула в 2004 році. До цього часу він мешкав з донькою разом і у них все було добре. Вказував на те, що літом 2016 року його донька поїхала відпочивати до своїх дідуся та бабусі. Коли закінчувалось літо донька попросила його дозволу жити разом з дідусем і бабусею, зазначаючи проте, що в сільській школі їй будуть приділяти більше уваги і вона зможе отримати більше знань. Вони разом вирішили, що так дитині буде краще і він погодився на вказану пропозицію. Позивач і його дружина ОСОБА_7 не були проти цього. Донька переїхала жити до останніх. Він віддав їм картку, на яку приходила пенсія, яку він отримував на ОСОБА_5 у зв»язку зі смертю її матері. ОСОБА_7 казала, що більше їм нічого не треба. Весь час, коли донька мешкала у сім»ї дідуся, він по можливості спілкувався з нею, давав кишенькові гроші. У зв»язку з закінченням школи, на випускний, купив донці одяг та взуття. Потім, в серпні 2017 року йому подзвонив позивач і його дружина і сказали, що ОСОБА_5 слід купити комп»ютер, телефон і одяг, але так як у нього не було такої матеріальної можливості він їм у цьому відмовив. Після цієї розмови зіпсувалися відношення з донькою. Зазначив, що у школу протягом навчального 2016-2017 року він до доньки не ходив, так як його не викликали та і школа знаходиться в іншому населеному пункті, але питаючи у доньки про її життя вона казала, що у неї все добре. Також зазначив, що до доньки в будинок позивача він не приходив, бо у нього не дуже добрі з ними відносини, тому з донькою він спілкувався в телефонному режимі. Також вказав, що після першого судового засідання він за власним бажанням написав заяву в Фонд соціального страхування, де йому виплачують регресні суми, про утримання з його доходів аліментів на користь ОСОБА_5 в розмірі 25%. На сьогоднішній день у нього з донькою добрі відносини.

Представник органу опіки та піклування - Кузьмініч Л.І. позов підтримала і суду пояснила, що в ході проведеної перевірки щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, органом опіки та піклування було встановлено, що з 2016 року неповнолітня ОСОБА_5 мешкає разом зі своїми дідусем та бабусею, які займаються її вихованням та утриманням. Батько протягом 2016-2017 року не займався вихованням, розвитком, утриманням своєї дитини і фактично самоусунувся від вказаних обов'язків. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_5.

В судовому засіданні була заслухана думка неповнолітньої ОСОБА_5, яка зазначила, що вона не бажає, щоб її батька було позбавлено батьківських прав відносно неї. Вона лише хоче щоб батько надавав їй матеріальну допомогу. Суду пояснила, що з дозволу батька, вона, з літа 2016 року, мешкає у своїх дідуся ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_7 в с.Красноподілля Добропільського району. Протягом 2016-2017 року вони спілкувалися з батьком, здебільшого в телефонному режимі, який питав про її життя, навчання. Але їй би хотілося, щоб батько більше приділяв їй уваги та більше спілкувався з нею. Вказувала, що батько давав їй кишенькові кошти. Також він купив їй наряд на випускний бал, у зв»язку з закінченням нею школи. В 2017 році вона вступила в навчальний заклад і їй потрібна була матеріальна допомога, але батько сказав, що грошей у нього не має. З цього приводу вона на нього обурилась. На даний час у неї з батьком добрі відносини і вона не хоче, щоб його позбавляли батьківських прав. Також на питання суду пояснила, що дійсно після першого судового засідання її батько, разом з нею, ходили до Фонду соціального страхування, де останній отримує регресні суми, де батько добровільно написав заяву про утримання з його доходу на її користь аліментів. При цьому вказані аліменти перераховуються на її банківський рахунок, відкритий на її ім.»я.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та думку неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.

У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратіфікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом п.2 ч.1 ст. 164 СК України суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють належних умов для проживання дитини, умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_6.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.16).

В судовому засіданні з пояснень позивача та відповідача встановлено, що ОСОБА_6, дошлюбне прізвище якої було ОСОБА_6, є донькою позивача та його дружини ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.15). ОСОБА_6 перебувала в шлюбі з відповідачем - ОСОБА_3

Таким чином встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дідом по лінії матері неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно повідомлення Світлівської сільської ради Добропільського району від 22.09.2017 року №368/02-19 (а.с.37) та копії паспорта ОСОБА_3 (а.с.11), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_5, остання є зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13). Тобто місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5 визначено разом з її батьком- відповідачем по справі.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Добропільської сільської ради Добропільського району Донецької області №744 від 11.07.2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає без реєстрації з червня місяця 2016 року за адресою АДРЕСА_2, разом з дідусем ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_7 (а.с.17).

Наведене також було підтверджено відповідачем в судовому засіданні. Також, в судовому засіданні було встановлено, що проживає неповнолітня ОСОБА_5 разом з дідусем та бабусею зі згоди свого батька. Зміна місця проживання неповнолітньої було обумовлено в інтересах неповнолітньої, що не оспорювалось позивачем.

З акту обстеження умов проживання (а.с.18) за адресою АДРЕСА_2 вбачається, що даний акт було складено з метою підготовки висновків про можливість призначення опіки, за вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1, ОСОБА_7, умови проживання задовільні, будинок складається з трьох кімнат, кімната для дитини окрема, оснащена необхідними меблями, стосунки у родини доброзичливі, члени родини - ОСОБА_1 та ОСОБА_7 згодні взяти на виховання свою онуку ОСОБА_5.

Позивач є власником будинку за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується копією договору дарування від 01.03.1986 року (а.с.19), копією реєстраційного посвідчення та копією технічного паспорта на будинок (а.с.20-22).

Довідкою про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії від 17.07.2017 року №4811/02 підтверджується, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Добропільському об'єднаному управлінні ПФУ Донецької області, отримує пенсію та загальний розмір пенсії за період з 01.01.2017 року по 31.07.2017 року склав 27 472,00 грн. (а.с.23).

Згідно довідки, яка видана ТОВ «Перспектива» №319 від 18.07.2017 року (а.с.24), ОСОБА_1 був виплачений за договором рентний платіж за 2016 рік в серпні 2016 року в розмірі 7234,78 грн.

Довідкою Департаменту ІАЗ МВС України (а.с.25) підтверджується, що ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Довідками про стан здоров'я ОСОБА_1 від 28.07.2017 року та ОСОБА_7 від 28.07.2017 року підтверджується, що останні не мають будь-яких протипоказань для оформлення опікунства (а.с.26).

З побутової характеристики ОСОБА_1 від 09.08.2017 року (а.с.31) вбачається, що останній характеризується позитивно, стримана, спокійна людина, з червня 2016 року по теперішній час займається утриманням та вихованням своєї онуки.

З побутової характеристики ОСОБА_7 від 09.08.2017 року (а.с.32) вбачається, що остання характеризується позитивно.

З характеристики на ОСОБА_5 ученицю 10 класу Білицької ЗОШ І-ІІІ ступенів №9 Добропільської міської ради від 27.08.2016 року вбачається, що остання навчається в даній школі з першого класу, батьки займаються вихованням доньки, завжди цікавляться життям доньки, систематично відвідують батьківські збори (а.с.42).

З характеристики на ОСОБА_5 ученицю 11 класу Добропільської ЗОШ І-ІІІ ступенів Добропільської районної ради вбачається, що остання навчається в Добропільській ЗОШ з 10 класу, за час навчання зарекомендувала себе як активна, комунікабельна, здібна, старанна учениця. Батько у її вихованні участі не приймав, виховувалась дідусем і бабусею, вони цікавились навчанням онуки, приймали активну участь у житті ОСОБА_5, постійно відвідували батьківські збори і різні шкільні заходи (а.с.33).

Згідно довідки директора Добропільської загальноосвітньої школи Добропільської районної ради №89 від 17.07.2017 року, ОСОБА_5 у 2016-2017 навчальному році закінчила 11 класів Добропільської ЗОШ (а.с.30).

З побутової характеристики на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається останній проживає у власному будинку з родиною в АДРЕСА_1. Характеризується позитивно, добрий, працелюбний, не зловживає спиртними напоями, любе свою сім'ю. Шахтний пенсіонер (а.с.34).

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації від 04.09.2017 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити громадянина ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7), оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: у вихованні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає, життям доньки не цікавиться, усунувся від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Право дитини на належне батьківське виховання, відповідно до ст.152 СК України, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст..164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до положень ст. 12 ч.1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. "Про права дитини" (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.171 СК України, дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Вислухавши пояснення сторін, заслухавши думку неповнолітньої, представника органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, які б свідчили про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню ОСОБА_5.

Судом встановлено, що погоджуючись на проживання своєї доньки в сім»ї позивача, відповідач діяв в інтересах своєї дитини, погоджуючись з її думкою. Також встановлено, що відповідач не самоусувався від виховання та утримання своєї дитини. Останній постійно цікавився життям доньки, надавав їй матеріальну допомогу. Те, що відповідач не приїзджав до місця мешкання позивача, де з літа 2016 року проживала його донька (за його згодою), обумовлено тим, що між відповідачем та позивачем існують неприязненні відносини і непорозуміння з приводу способу та розміру утримання ОСОБА_5, що підтверджено в судовому засіданні поясненнями сторін та поясненнями неповнолітньої ОСОБА_5.

Так, з пояснень неповнолітньої ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено, що остання не бажає, щоб її батька було позбавлено батьківських прав відносно неї. Вона лише хоче щоб батько надавав їй матеріальну допомогу у зв'язку з її навчанням. З її пояснень також встановлено, що вона за згодою батька з літа 2016 року мешкає у своїх дідуся ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_7. Проживання у дідуся і бабусі було обумовлено тим, що вона вирішила змінити школу, так як в школі, в якій вона навчалась у неї були певні труднощі в навчанні, тому вони вирішили, що в сільській школі вчителя їй будуть приділяти більше уваги і вона зможе підвищити свій рівень навчання. Батько з нею спілкувався та цікавився її життям переважно по телефону. На даний час у неї з батьком добрі відносини.

Що стосується висновку органу опіки та піклування, згідно висновку, якого вказаний орган вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5, так як батько останньої ухиляється від виконання своїх обов»язків, то до вказаного висновку суд відноситься критично, так як, на думку суду, враховуючи встановлені в судовому засіданні пояснення сторін, неповнолітньої та представника органу опіки та піклування, вказаний висновок є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини. Суд вважає, що при наданні вказаного висновку органом опіки та піклування не були достовірно встановлені обставини, у зв»язку з якими неповнолітня стала проживати у дідуся та бабусі, не були з»ясовані дійсні наміри позивача та неповнолітньої з приводу позбавлення відповідача батьківських прав, не була надана оцінка поведінці відповідача щодо виховання та утримання доньки.

Крім того, суд звертає увагу на те, що наявність характеристики з Добропільської ЗОШ і-ІІ ступенів Добропільського району щодо учениці 11 класу ОСОБА_5, яка свідчить про те, що саме дідусь і бабуся цікавилися навчанням онуки та постійно відвідували батьківські збору, ще не свідчить про те, що батько неповнолітньої ухилявся від своїх обов»язків щодо останньої.

Так, в судовому засіданні з пояснень неповнолітньої ОСОБА_5 встановлено, що батьківські збори, у вказаній школі, дійсно відвідувала бабуся і в школі ніхто не цікавився чому саме бабуся ходить на збори. Також з її пояснень встановлено, що її батька, вчителя ніколи не викликали до школи.

В той же час, з пояснень відповідача, які не оспорювались позивачем, було встановлено, що так як місце його проживання та місце проживання та навчання дитини має певну відстань, і між ним і дружиною позивача була домовленість, то саме остання і ходила до школи на батьківські збори його доньки.

Крім того, суд зазначає, що під час готування висновку, органом опіки та піклування взагалі не було зібрано доказів, які б негативно характеризували відповідача.

Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а також те, що органом опіки та піклування встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов»язків, суд звертає увагу на те, що доказів про винесення відповідачу попередження Службою у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації Донецької області про недопустимість ухилення від виконання батьківських обов'язків, суду взагалі надано не було.

Вказане свідчить про формальний підхід під час складання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав з боку органу опіки та піклування без з»ясування всіх обставин, які маються значення для прийняття такого рішення.

Враховуючи наведене, думку неповнолітньої ОСОБА_5, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_5 та призначення позивача опікуном - задоволенню не підлягають, так як досліджені в судовому засіданні докази не підтверджують обставин, які б свідчили про свідоме байдуже ставлення ОСОБА_3 до фізичного та духовного виховання дитини - ОСОБА_5, її стану здоров'я, та про свідоме ухилення відповідача від обов'язків, як батька.

Стаття 9 Конвенції прав дитини передбачає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з батьками.

Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що позивач не в повній мірі виконує свої батьківські обов»язки по вихованню дитини, а саме не має регулярних прямих контактів з дитиною, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання своєї дочки.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої онуки ОСОБА_5 в розмірі ? частини доходу відповідача, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки ОСОБА_5, що було підтверджено останньою особисто.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Згідно до ст.242 ЦК України, представництво за законом здійснюють: батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей; опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Таким чином, суд зазначає, що у позивача не має права на вимогу до відповідача про стягнення на свою користь аліментів на утримання онуки ОСОБА_5.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та враховуючи, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат - не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.164-165 Сімейного кодексу України, ст.242 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 39, 60, 88, 213, 215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуном, третя особа - орган опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації Донецької області- відмовити.

Попередити відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про необхідність змінити ставлення до виховання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на Службу у справах дітей Добропільської районної державної адміністрації Донецької області контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 06 грудня 2017 року. З повним текстом рішення сторони можуть бути ознайомлені 12 грудня 2017 року.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

06.12.2017