Справа № 128/183/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Жигарової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив (а.с. 46). Уточнення позовних вимог ухвалою суду від 26.04.2017 року прийняте судом до провадження (а.с. 48). Позовні вимоги позивачем мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина, в тому числі й на земельну ділянку площею 0,0400 га, з цільовим призначенням - для садівництва, яка розташована на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, виданого їй 29 грудня 1998 року на підставі рішення 16 сесії 22 скликання Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 1997 року, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1952. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як син спадкодавиці. Іншими спадкоємцями першої черги за законом є чоловік та дочка спадкодавиці: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Позивач прийняв спадщину належним чином, оскільки на час смерті матері проживав та був зареєстрованим у будинку де вона проживала і крім того, у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину не прийняли та на неї не претендують, про що подали відповідні заяви нотаріусу. На частину спадкового майна позивач вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв'язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За вказаних обставин позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання сторони по справі не з'явились, попередньо через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач ОСОБА_1 в поданій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в поданих заявах позовні вимоги визнали, а представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за довіреністю Чугаєнко К.Є. в поданій заяві розгляд справи просила провести на розсуд суду.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думки та позиції учасників процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Хмільник Вінницької області померла ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.09.2015 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, в тому числі й на земельну ділянку площею 0,0400 гектарів в межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для садівництва, яка розташована на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого їй 29 грудня 1998 року на підставі рішення 16 сесії 22 скликання Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 1997 року, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1952, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 10). Згідно кадастрового плану земельної ділянки, вказана земельна ділянка має кадастровий номер: НОМЕР_4 (а.с. 34).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом як син спадкодавиці, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_5, виданого повторно 17.10.2015 року (а.с. 13).

Іншими спадкоємцями першої черги за законом є чоловік та дочка спадкодавиці: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які спадщину не прийняли та на неї не претендують, що підтверджується їх письмовими заявами про визнання позову (а.с. 39, 45).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Позивач ОСОБА_1 спадщину прийняв належним чином та на частину спадкового майна вже отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 12).

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв'язку відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується листом приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Лучинської Л.П. (а.с. 11). Відмова мотивована тим, що в Державному акті на право приватної власності а землю серії ВН, виданому Вінницько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області 29.12.1998 року, не зазначений кадастровий номер земельної ділянки та не наданий Витяг з Державного земельного кадастру.

Згідно п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 на законних підставах володіла і користувалася спадковою земельною ділянкою, а позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняв спадщину після неї. Крім того, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

Також, у зв'язку з відсутністю клопотання позивача про стягнення з відповідачів судових витрат на сплату судового збору, суд вважає залишити їх за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 59, 60, 88, 158, 174, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0400 гектарів в межах згідно з планом, з цільовим призначенням - для садівництва, яка розташована на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та належала ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого 29 грудня 1998 року на підставі рішення 16 сесії 22 скликання Вінницько-Хутірської сільської Ради народних депутатів від 17 жовтня 1997 року, Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1952, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_4.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається на рішення суду до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: