Справа № 307/2231/17
Провадження № 2/307/1337/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргових зобовязань, що виникли в інтересах сімї,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргових зобовязань, що виникли в інтересах сімї. В позовній заяві зазначила, що 25 листопада 1997 році між нею та відповідачем по справі укладено шлюб, який було зареєстровано у с. Бедевля за актовим записом №41. Від даного шлюбу мають одну дитину доньку ОСОБА_3, яка є повнолітньою. Рішенням Тячівського районного суду від 3 серпня 2016 року ухваленим у справі № 307/2020/16-ц даний шлюб було розірвано. Вказане рішення Тячівського районного суду 15 серпня 2016 році набрало законної сили. В звязку з припиненням сумісного проживання, в тому числі спільного ведення господарства, фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем було розірвано ще у січні 2015 року. Факт припинення вказаних відносин між ними випливає також зі змісту поданої особисто ОСОБА_2 позовної заяви про розірвання шлюбу та стверджується рішенням Тячівського районного суду від 3 серпня 2016 року, ухваленим у справі за наведеним позовом. За час спільного сумісного проживання у шлюбі нею та відповідачем у справі за договором купівлі-продажу від 15.06.2005 року було набуто у власність житловий будинок, який належить їм на праві спільної часткової власності по ? частині. Крім цього, з відповідачем по справі вони добудували розпочатий нею до укладення шлюбу будівництвом будинок, розташований в с. Бедевля по вул. Волошина 50. Згідно свідоцтва про право власності за №764 (САЕ №216494), виданого виконавчим комітетом Бедевлянської сільської ради 31.08.2011 року цей будинок зареєстровано за нею в цілому. Вказаний будинок та земельна ділянка площею 0,0931, кадастровий номер - :03:003:0033, на якій він розташований, зареєстровано за нею, так як за договором купівлі продажу, укладеного 18 грудня 1991 року, в с. Бедевля Тячівського району,до одруження з відповідачем, вона ОСОБА_2 (прізвище до одруження ОСОБА_4) ОСОБА_5 купила у ОСОБА_6 житловий будинок, розташований на земельній ділянці у с. Бедевля, по вул. Волошина 50 (колишня Леніна). Отримавши за рішенням 11 сесії 21 скликання Бедевлянської сільської ради народних депутатів від 15.08.1992 року та дозволу головного архітектора району, право на будівництво нового житлового будинку та виготовивши будівельний паспорт на будівництво індивідуального житлового будинку (рішення та будівельний паспорт додаються) нею до укладення шлюбу з ОСОБА_2С було знесено придбану за договором будівлю та розпочато будівництво нового житлового будинку. На час одруження з відповідачем будівництво закінчено не було, однак вже існував перший цокольний поверх. Крім вищенаведеного набутого у шлюбі з відповідачем майна з ОСОБА_2 вони також мають спільні боргові зобовязання на суму 98 225,86 гривень перед банком, які виникли внаслідок укладення в інтересах сімї договорів кредитування. В останні роки їхнього спільного з відповідачем життя, він практично повністю перестав дбати про інтереси сімї та про приведення будинку у придатний для проживання стан, а тому в цілях проведення внутрішніх ремонтних робіт нею 14.06.2012 року, 25.02.2013 року, 15.07.2013 року, 25.09.2013 року та 04.12.2013 року було оформлено кредитні договори. Вказані кредитні зобовязання було оформлено з відому відповідача, однак на її прізвище, оскільки ОСОБА_2 практично весь час перебував за кордоном. На отримані в кредит на споживчі потреби грошові кошти в будинку розташованому в с. Бедевля по вул. Волошина 50 було облаштовано опаленням, водопостачанням, проведено внутрішні ремонті та оздоблювальні роботи, а також за кошти отримані за останніми кредитними угодами, частково виконано боргові зобовязання за попередніми кредитними угодами. З часу, коли відповідач покинув сімю, весь тягар погашення заборгованості ліг лише на неї, оскільки добровільно надавити кошти на виконання нею взятих на себе в інтересах сімї зобовязань ОСОБА_2 відмовляється мотивуючи це тим, що вони оформлені на її прізвище і укладені не в інтересах сімї. За кредитною угодою №500283997 від 14.06.2012 року, укладеною нею з ПАТ «Альфа Банк», в цілях здійснення ремонтних робіт в будинку по вул. Волошина 50 в с. Бедевля було отримано 29999 гривень, які вона у червні 2015 року погасила повністю. Однак, оскільки з січня 2015 року погашення вказаного кредиту вона проводила за особисті кошти без участі відповідача вважає, що кошти оплачені нею згідно графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту, виданого ПАТ «Альфа-банк», в розмірі 9158,02 гривень також підлягають врахуванню при поділі майна. Так, згідно наведеного графіку нею було сплачено: 15 січня 2015 року на суму 1522,76 гривень, 16 лютого 2015 року на суму 1522,76 гривень, 16 березня 2015 року на суму 1522,76 гривень, 15 квітня 2015 року на суму 1522,76 гривень, 15 травня 2015 року на суму 1522,76 гривень, 15 червня 2015 року - на суму 1544,22 гривень. Так в цілях проведення ремонтно-будівельних робіт в будинку по вул. Волошина 50 в с. Бедевля та закупівлі будівельних матеріалів в подальшому витрачених в процесі цих робіт нею 25.02.2013 року з АТ «Дельта банк» було укладено кредитний договір № 003-06005-250213 на суму 15000 гривень. Згідно довідки №05-3363344 від 15.05.2017 року, виданої на її імя, АТ «Дельта Банк» сума заборгованості за кредитом становить 20666,06 гривень, з яких 17735,15 гривень - тіло кредиту, 1955,91 гривень - відсотки за його користуванням та 975 гривень - штрафні санкції. За вказаним кредитним договором, починаючи з березня 2015 року, нею особисто на погашення заборгованості було сплачено в загальному 8400 гривень, половина яких разом з половиною заборгованості по кредиту підлягає стягненню з відповідача: 13 січня 2015 року на суму 1200 гривень, 8 липня 2015 року на суму 1200 гривень, 1 серпня 2015 року на суму 1200 гривень, 14 вересня 2015 року на суму 1200 гривень, 9 жовтня 2015 року на суму 2400 гривень; 7 грудня 2015 року на суму 1200 гривень. За кредитною угодою №113217078СLСРТ від 15.07.2013 року, укладеною нею з ПАТ «Платинум Банк» на виконання зобовязань та погашення заборгованості за попередніми кредитними договорами нею було отримано кредит у сумі 15 741, 20 гривень. На час припинення спільного сімейного проживання та ведення спільного господарства розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становив 20094,78 гривень, що стверджується графіком платежів та Додатком №1 до кредитного договору. Часткове погашення нею особисто заборгованості по кредиту на суму 2120 гривень стверджено доданими до матеріалів позовної заяви квитанціями про сплату. Так, згідно наведеного графіку нею було сплачено: 2 лютого 2015 року на суму 1060 гривень, 6 березня 2015 року на суму 1060 гривень. За кредитною угодою від 25.09.2013 року, укладеною з Обласним фондом інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості, з цільовим призначенням на опалення та водопостачання житлового будинку за адресою с. Бедевля Волошина 50, отримано кредит у сумі 15 000 гривень. На час припинення спільного сімейного проживання та ведення спільного господарства розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становив 14583 гривень, що стверджується розрахунком погашення позики на 2015 рік. Часткове погашення заборгованості по кредиту за її особистий кошт на суму 14662 гривень стверджено доданими до матеріалів позовної заяви квитанціями про сплату 31 березня 2015 року на суму 110 грн. та 1250 грн., 7 квітня 2015 року на суму 30 грн., 20 травня 2015 року на суму 99 грн. та 1250 грн., 26 жовтня 2015 року на суму 82 грн. та 1250 грн.; 3 березня 2016 року 1863 грн.; 19 квітня 2016 року 637 грн. та 675 грн.; 29 липня 2016 року 1250 грн. та 53 грн.; 20 жовтня 2016 року 44 грн. та 1250 грн.; 12 грудня 2016 року 1250 грн. та 35 грн., 21 березня 2017 року 25 грн., 160 грн., та 1250 грн., 13 липня 2017 року 16 грн. та 1250 грн., 18 серпня 2017 року 833 грн. За кредитною угодою № від 4.12.2013 року укладеною нею з ПАТ «ОТП Банк» на виконання зобовязань та погашення заборгованості за попередніми кредитними договорами нею було отримано кредит в розмірі 24 780, 00 грн. На час припинення спільного сімейного проживання та ведення спільного господарства розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становив 33724,00 гривень, що стверджується графіком платежів до кредитного договору. Часткове погашення нею особисто заборгованості по кредиту на суму 27 150,00 гривень стверджено доданими до матеріалів позовної заяви квитанціями про сплату. Так згідно наведеного графіку нею було сплачено: 2 лютого 2015 року на суму 1500 грн.; 17 квітня 2015 року на суму 1500 грн.; 12 травня 2015 року на суму 1500 грн.; 5 червня 2015 року на суму 1500 грн.; 10 липня 2015 року на суму 1500 грн.; 17 серпня 2015 року на суму 1500 грн.; 17 серпня 2015 року на суму 1250 грн.; 14 вересня 2015 року на суму 1500 грн.; 29 вересня 2015 року на суму 1500 грн.; 28 жовтня 2015 року на суму 1500 грн.; 7 грудня 2015 року на суму 1500 грн.; 29 квітня 2016 року на суму 1500 грн.; 7 червня 2016 року на суму 1500 грн.; 29 липня 2016 року на суму 1500 грн.; 30 вересня 2016 року на суму 1500 грн.; 29 вересня 2016 року на суму 1500 грн., 27 жовтня 2016 року на суму 3400 грн. Боргові зобовязання подружжя становлять 98 225,86 гривень. Оскільки наведені існуючого на час припинення спільного ведення господарства та фактичних шлюбних відносин (на січень 2015 р.) борги у розмірі 98 225,86 гривень виникли в інтересах сімї вважає, що при поділі спільного майна подружжя їх також слід врахувати. З врахуванням вищенаведене, а також тих обставин, що перший поверх житлового будинку по вул. Волошина 50 в с. Бедевля, було побудовано за її особистий кошт без участі ОСОБА_2 та на земельній ділянці відведеній їй в результаті придбання до одруження з відповідачем розташованого на ній житлового будинку, вважає, що будівництво та облаштування цього будинку було проведено переважно її зусиллями, що в цьому будинку разом з дітьми вона проживає тривалий час і повністю його обжила і право власності на обєкт нерухомого майна разом з розташованою на ній земельною ділянкою зареєстровано за нею в цілому, в звязку з цим розподіл спільного майна подружжя доцільно провести шляхом виділення їй саме цього житлового будинку, а відповідачу житлового будинку по вул. Маркуша 54 в с. Бедевля, в якому він на даний час проживає з компенсацією різниці вартості вказаних обєктів та з вирахуванням половини боргових зобовязань подружжя у розмірі 49112,93 грн. (98 225,86 / 2 = 49112,93). Розмір компенсації слід присудити в розмірі 31258,57 грн, що становить половину різниці вартості будинків у розмірі 80371,5 грн. (160743 / 2=80371,5) з вирахуванням половини боргових зобовязань подружжя у розмірі 49112,93 грн. (80371,5-49112,93=31258,57 грн).

З урахуванням уточнених позовних вимог просить суд виділити їй ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці та мешканці с. Бедевля, вул. Волошина 50, Тячівського району, Закарпатської області в особисту власність житловий будинок розташований в с. Бедевля, вул. Волошина 50, Тячівського району, Закарпатської області загальною площею 237,9 кв.м., житловою площею 84,6 кв.м., вартістю 641 595 гривень, виділити відповідачу, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцю с. Бедевля вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області в особисту власність житловий будинок, розташований в с. Бедевля вул. Маркуша 54 Тячівського району, Закарпатської області, загальною площею 64 кв.м., житловою площею 32.6 кв.м., вартістю 480 852 гривень припинивши належне їй право на 1/2 частку цього житлового будинку, присудити відповідачу - ОСОБА_2 компенсацію різниці вартості поділених обєктів в розмірі 80371,5 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судове засідання не з»явився, так як надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. В заяві зазначив, що відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти розподілу нерухомого майна за запропонованим позивачкою варіантом, а саме щодо присудження ОСОБА_1 будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Волошина, 50 в с. Бедевля, Тячівського району в цілій частині, присудження ОСОБА_2 будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Маркуша, 54, в с. Бедевля в цілій частині, а також присудження ОСОБА_2 виплати компенсації - різниці у вартості ідеальних часток в сумі 80371,50 гривень внесених позивачкою на депозитний рахунок суду, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрували 25 листопада 1997 року у виконкомі Бедевлянської сільської ради та який на даний час між ними розірваний згідно рішення Тячівського районного суду від 03.08.2016 року (а.с.8, 9).

Згідно договору купівлі-продажу від 18 грудня 1991 року позивачка ОСОБА_2 (колишнє прізвище ОСОБА_4) Я.М. придбала житловий будинок, який знаходиться в с. Бедевля, вул. Леніна, 50, Тячівського району, Закарпатської області (а.с.19).

В подальшому ОСОБА_9 було виготовлено будівельний НОМЕР_1 на забудову земельної ділянки в с. Бедевля, вул. Леніна, 50, Тячівського району, Закарпатської області (а.с.18).

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 31 серпня 2011 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєктів від 28 жовтня 2016 року за №71740095 стверджується, що позивачці ОСОБА_1 в цілій частині належить домоволодіння, яке знаходиться в с. Бедевля, вул. Волошина (Леніна), 50, Тячівського району (а.с.11-12, 17).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 23 вересня 2011 року за №31414817, виданого Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації, право власності на домоволодіння, яке знаходиться в с. Бедевля, вул. Волошина (Леніна), 50, Тячівського району, в цілій частині зареєстроване за ОСОБА_1, про що 23 вересня 2011 року внесено запис в книгу №01, номер запису 14 (а.с.16).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №99231466 від 4 жовтня 2017 року стверджується, що земельна ділянка, кадастровий номер :03:003:0033, площа 0,0931 га, для ведення будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться в с. Бедевля, вул. Волошина (Леніна), 50, Тячівського району, належить на праві власності в цілій частині ОСОБА_1 (а.с.76).

Згідно договору купівлі-продажу від 15 червня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за №4038, витягу з Державного реєстру правочинів від 15 червня 2005 року за №1116036 ОСОБА_1 від свого імені та від імені ОСОБА_2 придбала житловий будинок з надвірними спорудами №54, що знаходиться в с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області, про що в державному реєстрі правочинів зроблено запис №656842 (а.с.25, 26).

Відповідно до висновку про вартість оцінюваного майна житлового будинку, загальною площею 237,9 кв.м. з надвірними спорудами, розміщений за адресою: с. Бедевля, вул. Волошина, 50, Тячівського району, Закарпатської області, його вартість становить 641595 гривень (а.с.22).

Згідно висновку про вартість оцінюваного майна житлового будинку, загальною площею 64,0 кв.м. з надвірними спорудами, розміщений за адресою: с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області, його вартість становить 480852 гривень (а.с.28).

Згідно кредитного договору від 14 червня 2012 року за №500283997, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1, додатком №1 до кредитного договору №500283997 від 14.06.2012 року, заявою ОСОБА_1 на видачу готівки №18278, позивака ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 29990 гривень, зі сплатою 25 відсотків річних за користування кредитними коштами (а.с.32-34).

Довідкою від 15 травня 2017 року за №05-3363344, виданою АТ «Дельта Банк» 15.05.2017 року, заявою №003-06005-250213 ОСОБА_1 стверджується, що загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 15.05.2017 року складає 20666,06 гривень (а.с.35, 36)..

Квитанціями № від 13 січня 2015 року на суму 1200 гривень, № від 8 липня 2015 року на суму 1200 гривень, № від 31 серпня 2015 року на суму 1200 гривень, №11AF5E1959 від 14 вересня 2015 року на суму 1200 гривень, № від 9 жовтня 2015 року на суму 2400 гривень; № від 7 грудня 2015 року на суму 1200 гривень стверджується, що позивачкою ОСОБА_1 погашалася заборгованість за кредитним договором №003-06005-250213 від 25.02.2013 року (а.с.37).

Згідно кредитного договору від 15 липня 2013 року за №1132/7078CLCPT, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та позивачкою ОСОБА_1, додатком №1 до кредитного договору №1132/7078CLCPT від 15.07.2013 року, позивачка отримала кредит в розмірі 15741,20 гривень, зі сплатою 12 відсотків річних за користування кредитними коштами (а.с.38, 39).

Квитанціями від 2 лютого 2015 року на суму 1060 гривень, 6 березня 2015 року на суму 1060 гривень стверджується, що позивачкою ОСОБА_1 погашалася заборгованість за кредитним договором №1132/7078CLCPT від 15.07.2013 року (а.с.40)..

Кредитною угодою №4432-к на опалення та водопостачання від 25 вересня 2013 року стверджується, що ОСОБА_1 отримала кредит в Обласному Фонді інвестування обєктів соціальної сфери та промисловості в розмірі 15000 гривень, строком на три роки, зі сплатою 3 відсотків річних (а.с.41-42).

Квитанціями від 31 березня 2015 року на суму 110 гривень та 1250 гривень, 7 квітня 2015 року на суму 30 гривень, 20 травня 2015 року на суму 99 гривень. та 1250 гривень, 26 жовтня 2015 року на суму 82 гривень та 1250 гривень; 3 березня 2016 року 1863 гривень; 19 квітня 2016 року 637 гривень та 675 гривень; 29 липня 2016 року 1250 гривень та 53 гривень; 20 жовтня 2016 року 44 гривень та 1250 гривень; 12 грудня 2016 року 1250 гривень та 35 гривень, 21 березня 2017 року 25 гривень, 160 гривень та 1250 гривень, 13 липня 2017 року 16 гривень та 1250 гривень, 18 серпня 2017 року 833 гривні. стверджується, що позивачкою ОСОБА_1 погашалася заборгованість за кредитним договором №4432-к на опалення та водопостачання від 25.09.2013 року (а.с.44-51).

Згідно договору про надання споживчого кредиту від 4 грудня 2013 року за №, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит в розмірі 24780 гривень, зі сплатою 0,01 відсотків річних за користування кредитними коштами (а.с.52-54).

Квитанціями 2 лютого 2015 року на суму 1500 гривень; 17 квітня 2015 року на суму 1500 гривень; 12 травня 2015 року на суму 1500 гривень; 5 червня 2015 року на суму 1500 гривень; 10 липня 2015 року на суму 1500 гривень; 17 серпня 2015 року на суму 1500 гривень; 17 серпня 2015 року на суму 1250 гривень; 14 вересня 2015 року на суму 1500 гривень; 29 вересня 2015 року на суму 1500 гривень; 28 жовтня 2015 року на суму 1500 гривень; 7 грудня 2015 року на суму 1500 гривень; 29 квітня 2016 року на суму 1500 гривень; 7 червня 2016 року на суму 1500 гривень; 29 липня 2016 року на суму 1500 гривень; 30 вересня 2016 року на суму 1500 гривень; 29 вересня 2016 року на суму 1500 гривень, 27 жовтня 2016 року на суму 3400 гривень. стверджується, що позивачкою ОСОБА_1 погашалася заборгованість за споживчим кредитним договором № від 04.12.2013 року (а.с.56-60).

Накладними №б/н, від 02.05.2013 року, від 21.05.2013 року, від 16.04.2015 року, від 23.04.2013 року, від 29.03.2013 року, від 10.04.2013 року, від 23.02.2013 року, від 08.03.2013 року підтверджено факт придбання будівельних матеріалів ОСОБА_1 (а.с.77-84).

Довідкою №893, виданою виконкомом Бедевлянської сільської ради 18.05.2017 року стверджується, що в будинку №50 в с. Бедевля по вул. Волошина зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.85).

Згідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

У відповідності до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

За змістом ст..372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

В пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляд справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно до пункту 23 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст. 368 ЦК, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується обома сторонами, ними під час шлюбу було набуто та зареєстровано у власність житловий будинок, який належить їм на праві спільної часткової власності по ? частині, який знаходиться в с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області.

Також встановлено, що за позивачкою ОСОБА_1 за час шлюбу було зареєстровано у власність житловий будинок, який знаходиться в с. Бедевля по вул. Волошина (колишня Леніна), 50, Тячівського району, Закарпатської області.

При цьому, сторонами під час розгляду справи в суді досягнуто згоди щодо виділення позивачці ОСОБА_1 житлового будинку в с. Бедевля по вул. Волошина (колишня Леніна), 50, Тячівського району, Закарпатської області, а відповідачу ОСОБА_2 - в с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області та що позивачка згодна відшкодувати відповідачу 80371,5 гривень як компенсацію різниці вартості вказаних житлових будинків.

А тому, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргових зобовязань, що виникли в інтересах сімї слід задовольнити та виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_10, України, в особисту власність житловий будинок, загальною площею 237,9 квадратних метрів, житловою площею 84,6 квадратних метрів, розташований в с. Бедевля, вул. Волошина, 50, Тячівського району, Закарпатської області, України, вартістю 641595 гривень, виділити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_12, України, в особисту власність житловий будинок, загальною площею 64 квадратних метрів, житловою площею 32,6 квадратних метрів, розташований в с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області, України, вартістю 480852 гривні, припинивши належне ОСОБА_1 право власності на ? частину даного житлового будинку, розташованого в с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області, України, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 80371 (вісімдесят тисяч триста сімдесят одну) гривню 50 копійок як компенсацію різниці вартості поділених обєктів нерухомого майна, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Тячівського районного суду Закарпатської області, згідно квитанції від 14 грудня 2017 року за №63 на суму 49112,93 гривень, сплачених в ПАТ «Державний ощадний банк України», та згідно квитанції від 6 листопада 2017 року за №1258D01AC1 на суму 31258,57 гривень, сплачених в ПАТ «ОТП Банк», в цивільній справі №307/2231/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргових зобовязань, що виникли в інтересах сімї.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 60, 69,71 Сімейного кодексу України ст.ст. 372 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_10, України, в особисту власність житловий будинок, загальною площею 237,9 квадратних метрів, житловою площею 84,6 квадратних метрів, розташований в с. Бедевля, вул. Волошина, 50, Тячівського району, Закарпатської області, України, вартістю 641595 гривень.

Виділити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_12, України, в особисту власність житловий будинок, загальною площею 64 квадратних метрів, житловою площею 32,6 квадратних метрів, розташований в с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області, України, вартістю 480852 гривні, припинивши належне ОСОБА_1 право власності на ? частину даного житлового будинку, розташованого в с. Бедевля, вул. Маркуша, 54, Тячівського району, Закарпатської області, України.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 80371 (вісімдесят тисяч триста сімдесят одну) гривню 50 копійок як компенсацію різниці вартості поділених обєктів нерухомого майна, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунокТячівського районного суду Закарпатської області, згідно квитанції від 14 грудня 2017 року за №63 на суму 49112,93 гривень, сплачених в ПАТ «Державний ощадний банк України», та згідно квитанції від 6 листопада 2017 року за №1258D01AC1 на суму 31258,57 гривень, сплачених в ПАТ «ОТП Банк», в цивільній справі №307/2231/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя з врахуванням боргових зобовязань, що виникли в інтересах сімї.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6103гривні 37 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І. Бобрушко