Справа № 369/1490/17 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/4161/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 23 17.10.2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Лівінського С.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2 про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору про приєднання до електричних мереж,

В С Т А Н О В И Л А :

09 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулося до суду із названим позовом, де просило, з врахуванням уточнень та доповнень, врегулювати розбіжності, що виникли при укладенні договору про приєднання до електричних мереж, запропонованого відповідачу 10 січня 2017 року для підписання, виклавши розбіжності в договорі у наступній редакції:

пункт 3.1.1.: «…Забезпечити в установленому порядку приєднання об'єкта замовника ( будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання ) у термін 3 місяці, відповідно до СОУ-Н МЕВ 42.2-:2011 та після виконання замовником зобов'язань, визначених пунктом 3.2 цього розділу.

Зазначена в даному пункті тривалість надання послуги зі стандартного приєднання подовжується на строк, необхідний для погодження та оформлення права користування земельними ділянками під електроустановки зовнішнього електрозабезпечення відповідно до закону.

Про збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання виконавець повідомляє замовнику в день переривання встановленого абзацом першим цього пункту строку із зазначенням кількості робочих днів продовження строку та переліку організацій, до яких звернулась електропередавальна організація щодо питання землевідведення з посиланням на офіційне листування»…;

пункт 3.2.2.: «…До кінця дії договору ввести в експлуатацію електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об'єкта»…;

пункт 4.1.: «…Плата за стандартне приєднання становить 34 560 грн., крім того ПДВ 6 912 грн., всього 41 472 грн.

Замовник сплачує плату за стандартне приєднання на поточний рахунок виконавця протягом 30 днів після отримання від виконавця окремого рахунку на оплату вартості послуги з приєднання»…;

пункт 5.4.: «…За порушення строків виконання зобов'язання за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,01 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 0,01 відсотків від вказаної вартості.

За порушення умов зобов'язання щодо якості ( повноти та комплектності ) надання послуги з приєднання стягується штраф у розмірі 0,01 відсотків від вартості приєднання…».

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 06 січня 2017 року відповідач звернувся до позивача із заявою про приєднання електроустановки певної потужності ( 16 кВт ) до мережі Публічного акціонерного товариства «Київобленерго».

10 січня 2017 року позивачем був підготовлений та наданий відповідачу договір про приєднання до електричних мереж №К-14-17-0039 та технічні умови стандартного приєднання електроустановок до електричних мереж.

20 січня 2017 року відповідач надав підписаний договір з протоколом розбіжностей, де запропонував свою редакцію спірних положень, відповідно,

П. 3.1.1. «…Забезпечити в установленому порядку приєднання об'єкта Замовника ( будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання ) у термін 15 робочих днів, після виконання Замовником зобов'язань, визначених пунктом 3.2 цього розділу…»;

п. 3.2.2. - видалити;

п. 4.1. - «…На дату укладення цього договору плата за стандартне приєднання становить 18 080 грн. ( вісімнадцять тисяч вісімдесят гривень 00 коп. ), крім того ПДВ 3 616 грн. Всього за договором 21 696,00 грн. ( Двадцять одна тисяча триста сорок грн. 00 коп.)…»;

п. 5.4. - «…За порушення строків виконання зобов'язання за цим Договором винна Сторона сплачує іншій Стороні пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 1 ( один ) відсоток від вказаної вартості.

За порушення умов зобов'язання щодо якості ( повноти та комплектності ) надання послуги з приєднання стягується штраф у розмірі 1 ( один ) відсоток від вартості приєднання…».

В зв'язку з тим, що позивач і відповідач не дійшли згоди щодо всіх умов зазначених у протоколі розбіжностей до договору, існує необхідність врегулювання їх судом, а саме: пунктів 3.1.1, 3.2.2.,4.1, 5.4.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» задоволено частково.

Викладено розбіжності у наступній редакції:

пункт 3.1.1.: «Забезпечити в установленому порядку приєднання об'єкта Замовника ( будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання ) у термін 15 днів, який може бути збільшено у разі необхідності узгодження будівництва та розміщення додаткових електроустановок з органами місцевого самоврядування та іншими узгоджувальними організаціями, відповідно до СОУ-Н МЕВ 42.2-:2011 та після виконання Замовником зобов'язань, визначених пунктом 3.2 цього розділу.

Зазначена в даному пункті тривалість надання послуги зі стандартного приєднання продовжується на строк, необхідний для погодження та оформлення права користування земельними ділянками під електроустановки зовнішнього електрозабезпечення відповідно до закону.

Про збільшення строку надання послуги зі стандартного приєднання Виконавець повідомляє Замовнику в день переривання встановленого абзацом першим цього пункту строку із зазначенням кількості робочих днів продовження строку та переліку організацій, до яких звернулась електропередавальна організація щодо питання землевідведення з посиланням на офіційне листування»;

пункт 3.2.2.: «До кінця дії Договору ввести в експлуатацію електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об'єкта»

пункт 4.1.: «Плата за стандартне приєднання становить 34 560 грн., крім того ПДВ 6 912 грн., всього 41 472 грн.

Замовник сплачує плату за стандартне приєднання на поточний рахунок виконавця протягом 30 днів після отримання від виконавця окремого рахунку на оплату вартості послуги з приєднання.»;

пункт 5.4.: «За порушення строків виконання зобов'язання за цим договором винна сторона сплачує іншій Стороні пеню у розмірі 0,01 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 0,01 відсотків від вказаної вартості.

За порушення умов зобов'язання щодо якості ( повноти та комплектності ) надання послуги з приєднання стягується штраф у розмірі 0,01 відсотків від вартості приєднання».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, суд першої інстанції зазначив, що проект договору розроблено саме на підставі заяви про приєднання електроустановки певної потужності відповідача від 06 січня 2017 року, та те, що позивач направив на адресу відповідача проект договору №К-14-17-0039, суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» про врегулювання розбіжностей по договору про приєднання до електричних мереж необхідно задовольнити частково, врегулювати розбіжності що виникли при укладенні договору №К-14-17-0039 року на умовах типового договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

При цьому, Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» посилається на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при його ухваленні та просить змінити рішення в частині, що стосується п. 3.1.1. договору та викласти його у редакції, запропонованій позивачем.

В свою чергу, ОСОБА_2 також посилається на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні та просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити частково, а ОСОБА_2 - задовольнити повністю, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 06 січня 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» із заявою про приєднання електроустановки певної потужності ( 16 кВт ) до мережі Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» ( а.с. 8-9 ).

10 січня 2017 року позивачем підготовлено та надано відповідачу договір про приєднання до електричних мереж №К-14-17-0039 та Технічні умови стандартного приєднання електроустановок до електричних мереж ( а.с. 10-11, 12 ).

20 січня 2017 року відповідач повернув підписаний договір з протоколом розбіжностей, згідно якого редакцію спірних положень запропонував викласти, відповідно,

П. 3.1.1. «…Забезпечити в установленому порядку приєднання об'єкта Замовника ( будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання ) у термін 15 робочих днів, після виконання Замовником зобов'язань, визначених пунктом 3.2 цього розділу…»;

п. 3.2.2. - видалити;

п. 4.1. - «…На дату укладення цього договору плата за стандартне приєднання становить 18 080 грн. ( вісімнадцять тисяч вісімдесят гривень 00 коп. ), крім того ПДВ 3 616 грн. Всього за договором 21 696,00 грн. ( Двадцять одна тисяча триста сорок грн. 00 коп.)…»;

п. 5.4. - «…За порушення строків виконання зобов'язання за цим Договором винна Сторона сплачує іншій Стороні пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 1 ( один ) відсоток від вказаної вартості.

За порушення умов зобов'язання щодо якості ( повноти та комплектності ) надання послуги з приєднання стягується штраф у розмірі 1 ( один ) відсоток від вартості приєднання…» ( а.с. 14-15 ).

Посилаючись на зазначені обставини, Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулося до суду з названим позовом, де просить суд врегулювати зазначені розбіжності при укладенні договору про приєднання електроустановок відповідача до електричних мереж ( а.с. 1-7 ).

Місцевий суд, ухвалюючи судове рішення по справі, виходив із часткової обґрунтованості заявлених позовних вимог із чим суд апеляційної інстанції не погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти ) і прийняття пропозиції ( акцепту ) другою стороною.

За положеннями ст. 646 ЦК України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Таким чином, системний аналіз зазначених положень закону дає підстави апеляційному суду дійти висновку про те, що ОСОБА_2 відмовився від пропозиції позивача укласти договір про приєднання до електричних мереж №К-14-17-0039.

При цьому, правовідносини між сторонами, після звернення Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» із позовними вимогами до суду, мають регламентуватись положеннями ч. 2 ст. 649 ЦК України, згідно якої розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, що підтвердили у судовому засіданні представники сторін, домовленості Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» та ОСОБА_2 щодо вирішення розбіжностей при укладенні правочину в судовому порядку не було.

Така можливість не встановлена і законом, зокрема, Законом України «Про електроенергетику», який є спеціальним, відповідно до ст. 1 якого він регулює відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським ( оперативно-технологічним ) управлінням.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 26 цього Закону обов'язковість укладення договору з енергопостачальником передбачена лише у випадку споживання енергії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до переконання про відсутність у позивача права на звернення до суду із зазначеними вимогами, оскільки розгляд судом зазначених розбіжностей при укладенні правочину не передбачений ні домовленістю сторін, ні законом.

При цьому, зазначений у позові спосіб захисту, окрім іншого, на переконання апеляційного суду, не ґрунтується і на положеннях ст. 16 ЦК України.

Посилання місцевого суду на норми ГК України, з точки зору суду другої інстанції, є також помилковим, оскільки вони не регламентують правовідносини у разі, якщо однією із сторін є фізична особа.

Окрім іншого, згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання

Публічне акціонерне товариство «Київобленерго», на підтвердження зазначених вимог закону про порушення, невизнання або оспорювання ОСОБА_2 свого цивільного права, на виконання положень ст. 60 ЦПК України, ні суду першої, ні апеляційної інстанції будь-яких доказів не надало.

Відтак, заявлені вимоги не підлягають до задоволення, оскільки, такий порядок суперечить свободі договору, яка декларується у положеннях ст.ст. 6, 627 ЦК України, та порушує цивільні права та інтереси відповідача, який відмовився укладати правочин на умовах, запропонованих товариством.

Враховуючи вищезазначене, місцевий суд, на переконання суду другої інстанції, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, та необґрунтовано прийшов до переконання про необхідність часткового задоволення позову і ухвалив рішення без одержання норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 6, 15, 16, 627, 638, 646 649 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України.

Таким чином, зазначені доводи апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», ОСОБА_2, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердженняв ході апеляційного розгляду справи, відповідно, часткове та повне, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог згідно до положень ст. 309 ЦПК України та зазначених норм матеріального і процесуального права ( ст.ст. 6, 15, 16, 627, 638, 646 649 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України ).

При цьому, на переконання апеляційного суду, посилання Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на правову позицію Верховного Суду України у справі №6-110цс12 від 10 жовтня 2012 року не стосується суті спору, оскільки мова йде, у даному випадку, про договір приєднання до електричних мереж, а не про договір користування електричною енергією, який ( договір ) у відповідності до чинного законодавства, є обов'язковим.

Окрім іншого, за положеннями зазначеної правової позиції, у разі такої відмови, виходячи з положень ст.ст. 3, 6, 12-15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК України, виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Однак, позивач обрав спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України, названою правовою позицією Верховного Суду України, і заявив вимоги без дотримання положень ч. 2 ст. 649 ЦК України, що безспірно свідчить про порушення свободи договору, закріпленої у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка декларується у зазначеному правовому висновку, та, відповідно, про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Не свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, у силу викладеного, і надані товариством докази по справі.

У відповідності до положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на користь держави судовий збір у розмірі 1 760 ( 1 600 х 110 : 100 ) грн. за оплату розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» задовольнити частково, а ОСОБА_2 - задовольнити повністю. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_2 про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору про приєднання до електричних мереж, скасувати і ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» на користь держави судовий збір у розмірі 1 760 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

С.В. Лівінський