У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_4

В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Харкові помер її батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/5 частини чотирикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Про смерть батька вона дізналася випадково 20 грудня 2016 року від його сусідів по будинку, які повідомили, що батько помер від запалення легень, але точну дату смерті не змогли назвати.

Отримавши вказану інформацію вона звернулася до Десятої нотаріальної контори м. Харкова з заявою про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріуса вона дізналась точну дату смерті, а також інформацію про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори звернувся брат покійного - ОСОБА_2 Вважає, що відповідач навмисно не повідомив нотаріусу про те, що у спадкодавця є донька, яка згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом.

29 грудня 2016 року нотаріусом надано відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на час відкриття спадщини вона зі спадкодавцем проживала окремо, із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного терміну, встановленого чинним законодавством для подачі заяви про прийняття спадщини не звернулася, а тому відповідно до ст.1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину.

У зв'язку з відмовою у вчиненні нотаріальної дії, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. При цьому вказала, що шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин, а саме що вона проживала на момент смерті батька в іншому населеному пункті, на час відкриття спадщини їй виповнилося лише 18 років, тому вона вважала, що не була належним чином обізнана про законодавство, яке регулює спдакові правовіднсини.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 16 травня 2017 року позов задоволено.

Визнано причину пропущеного строку ОСОБА_3 для прийняття спадщини поважною.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року у місті Харкові, тривалістю 30 днів з дня набрання судовим рішенням законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Задовольняючи позов суди дійшли висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_3 строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Висновки судів узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах по справам 6-8цс12, 6-148цс15.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ