АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2493/17 Справа № 201/4624/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Свистунової О.В., Красвітної Т.П.

за участі секретаря Гулієва М.І. о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 26 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Приватне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2, третя особа ПАТ КБ «Надра» про стягнення суми.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що згідно договору поруки з №1143-Н/З від 12 липня 2007 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «Надра», вона прийняла на себе зобов'язання щодо поруки за кредитним договором № 8/2007/840-К/1143-Н від 12 липня 2007 року, що був укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра». Кредитні кошти були видані позичальнику ОСОБА_2 в іноземній валюті в розмірі 30 000 доларів США, цільове призначення яких - на придбання житлового будинку та господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1, який є власністю відповідача по справі. В період дії вказаного кредитного договору позичальник ОСОБА_2 не сплачував заборгованість за графіком погашення заборгованості, що змусило її на певний час виконувати його зобов'язання перед банком. Відповідно до квитанцій про сплату щомісячних платежів згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1143-Н від 12 липня 2007 року, нею, як поручителем, були сплачені наступні суми: за 7 місяців 2008 року - 3 148 доларів США; за 5 місяців 2009 року -2 250 доларів США; за 10 місяців 2010 року - 4 500 доларів США; за 9 місяців 2011 року - 4 050 доларів США; за 10 місяців 2012 року - 4 500 доларів США; за 7 місяців 2013 року - 3 150 доларів США, а всього - 21 598 доларів США, що станом на 15 лютого 2016 року (26,14 грн. за 1 долар США) за офіційним курсом НБУ становить 564 571 грн. 72 коп. Оскільки, борг за кредитним договором погашено в повному обсязі, вона набула права пред'явити свої вимоги до відповідача, тому просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 564 571 грн. 72 коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму в розмірі 564 571 грн. 72 коп. та судовий збір у розмірі 5 645 грн. 73 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у і визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1143-Н, відповідно до якого банк надав позичальнику ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 30 000 доларів США (а.с. 5, 6).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 12 липня 2007 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_4, згідно якого позичальник придбав у власність нерухоме майно - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором №8/2007/840-К/1143-Н від 12 липня 2007 року, між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 1143-Н/3, відповідно до п. 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору № 8/2007/840-К/1143-Н від 12 липня 2007 року, в тому числі і повернути до 20 червня 2017 року кредит у сумі 30 000 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,99% річних, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором та можливі штрафні санкції (а.с.7).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з п. 2.7 договору поруки за умови виконання поручителем зобов'язань позичальника в цілому (чи у тій чи іншій частині) у відповідності з цим договором поруки до поручителя переходять всі (чи у виконаній частині) права кредитора по кредитному договору, а також всі права та зобов'язання, що витікають із договорів забезпечення зобов'язання. Поручитель набуває відповідні права кредитора по кредитному договору в момент зарахування на рахунок кредитора відповідної грошової суми, що належить сплатити поручителю у відповідності з цим договором.

В період дії кредитного договору № 8/2007/840-К/1143-Н від 12 липня 2007 року, позичальник ОСОБА_2 не сплачував грошові кошти за графіком погашення заборгованості за кредитом, що змусило позивача, як поручителя, на певний час виконувати його зобов'язання перед банком.

Відповідно до квитанцій про сплату щомісячних платежів згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2007/840-К/1143-Н від 12 липня 2007 року, ОСОБА_3, як поручителем, були сплачені наступні суми: за 7 місяців 2008 року - 3 148 доларів США; за 5 місяців 2009 року -2 250 доларів США; за 10 місяців 2010 року - 4 500 доларів США; за 9 місяців 2011 року - 4 050 доларів США; за 10 місяців 2012 року - 4 500 доларів США; за 7 місяців 2013 року - 3 150 доларів США, а всього - 21 598 доларів США, що станом на 15 лютого 2016 року (26,14 грн. за 1 долар США) за офіційним курсом НБУ становить 564 571 грн. 72 коп.. (а.с.8-34).

Таким чином, з наданих позивачем квитанцій вбачається, що саме вона, як поручитель, здійснювала погашення кредитного зобов'язання відповідача.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №8/2007/840-К/1143-Н від 12 липня 2007 року, наданої ПАТ КБ «Надра», станом на 26 липня 2016 року борг за вказаним кредитним договором погашено в повному обсязі (а.с.69, 70-72).

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 набула права пред'явити свої вимоги до відповідача та стягнути з нього на свою користь сплачені нею 21 598 доларів США в рахунок погашення за кредитним договором нею, як поручителем ОСОБА_2, що станом на момент пред'явлення позову - 15 лютого 2016 року (26,14 грн. за 1 долар США) за офіційним курсом НБУ становить 564 571 грн. 72 коп.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо того, що рішенням Красногвадійського районного суду м.Дніпропетровська від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, яке ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року було залишено без змін, поділено домоволодіння АДРЕСА_1, на придбання якого ОСОБА_2 отримав у ПАТ КБ «Надра» кредитні кошти, та визнано право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_5, по 1/2 частині за кожним, на вказане домоволодіння, слід зазначити, що сторонами у відносинах, які виникли щодо сплати коштів банку за кредитним договором є ОСОБА_2 - позичальник та ОСОБА_3 - поручитель, та ОСОБА_5 не є стороною у даних відносинах, однак, ОСОБА_2 не позбавлений права на звернення з відповідними вимогами до ОСОБА_5

Доводи апеляційної скарги щодо неповного з'ясування судом обставин у справі є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді