Справа № 237/4123/16-ц
Провадження № 2/237/287/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.04.17 року м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Ліпчанського С.М.

при секретарі: Бахтіяровій Н.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Мар'їнського району Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та пілування Мар'їнської районної райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно його неповнолітньго сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач по справі, колишній чоловік позивача ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3

Відповідач свої батьківські обов'язки з виховання, піклування та матеріального утримання сина не виконує, та не виконував ніколи із самого народження дитини.

ОСОБА_2 ніколи із дитиною не спілкувався, не приймав участі уйого вихованні, відповідач взагалі не спілкуєтся із дитиною та не цікавиться її життям.

Син знаходится на повному утриманніматері ОСОБА_1, відповідач будь-яких коштів на утримання дитини не виділяє та не виділяв.

Відповідач на телефонні дзвінки не відповідає, з дитиною не спілкується, матеріальну допомогу на утримання дитини не здійснює.

Все це є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Згідно до вимог ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, надала пояснення аналогічні викладеним в позові, зокрема зазначила наступне. Так, неповнолітій син позивача народжений ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі з ОСОБА_2, який в подальшому рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 06.03.2013 року був розірваний. З часу припинення шлюбних відносин неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкав зі своєю матір'ю. При цьому батько дитини не приділяє уваги сину, не цікавиться його життям, здоров'ям, не піклується про сина, ані про матеріальний стан, ані про духовний розвиток дитини. Відповідно до пояснень позивача, відповідач проживає на непідконтрольній Україні території.

У судове засідання представник третьої особи Органу опіки та пілування Мар'їнської районної райдержадміністрації з'явився, позов підтримав, висловив свою думку щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача.

Відповідач відзив, заперечення або пояснення на позовну заяву до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду про причини неявки не повідомив.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, належно з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст.166 Сімейного кодексу України).

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. 06.03.2013 року Мар'їнським районним судом Донецької області шлюб між ОСОБА_1. та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_2 народжений ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 самоусунувся від виховання своєї неповнолітнього сина, лише позивач ОСОБА_1, як матір дитини, прикладає зусилля щодо створення всіх умов для розвитку дитини, забезпечення належного догляду та уваги.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст.80 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку.

Згідно з положеннями ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Відповідно до положень ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Сукупність досліджених судом доказів свідчить про винну поведінку відповідача ОСОБА_2, навмисне ухилення від виконання батьківського обов'язку щодо виховання та розвитку неповнолітньої дитини, піклування про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, зайняття підготовкою до самостійного життя сина, підтримки сина матеріально. Будь-які об'єктивні причини ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню, утриманню сина.

При ухваленні рішення суд зауважує, що позбавлення батьків батьківських прав не тільки виконує каральну функцію відносно батьків, але і служить меті захисту прав і інтересів дитини, усунення небезпеки для її життя, здоров'я, створення передумов для належного виховання дитини.

На підставі викладеного ст. ст. 150, 155, 164, 165, 166,181,182,183 СК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та пілування Мар'їнської районної райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 11.04.17 року