Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5651/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Степаненка О.М., за участю секретаря Чмих І.С., розглянувши цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Черкасибудматеріали» про скасування запису в реєстрі прав власності щодо реєстрації права власності на квартиру, про визнання права власності на квартиру та за зустрічним позовом ВАТ «Черкасибудматеріали» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Черкаської ради про розірвання договору оренди житла та виселення із квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом (первісний) про визнання права власності на квартиру №77 по вул. Ю.Іллєнка (Горького), 29 в м. Черкаси, обґрунтовуючи його тим, що в 1995 році між ним та ВАТ «Черкасибудматеріали» було укладено договір оренди вказаної квартири.

У відповідності з п.1.1 договору орендодавець здає в оренду вказану квартиру, а орендар приймає належну орендодавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_1 вартістю еквівалентну 3860 доларів США з правом подальшого викупу з розстрочкою виплати вартості квартири.

Згідно з п.п. 1.5, 3.4 договору орендар перед заселенням квартири сплачує перший внесок у розмірі 1155 доларів США, а на суму, що залишилась, із врахуванням відсотків орендодавець надає, а орендар отримує кредит строком на 20 років, який зобовязується виплатити з відсотками в сумі 3786 доларів США шляхом відрахувань із заробітної плати у розмірі 10 доларів щомісячно.

Як зазначає позивач у позові, станом на час звернення до суду ним була повністю погашена вартість квартири як шляхом внесення певних сум у касу підприємства, так і шляхом відрахувань із заробітної плати.

Як передбачено п. 4.1 договору після повної сплати вартості квартири орендарем чи закінчення строку її виплати, сторони у встановленому порядку оформляють право власності орендаря на квартиру відповідно до діючого законодавства.

В березні 2016 року він звернувся до відповідача з проханням підписати акт про виплату повної вартості квартири для переоформлення права власності на квартиру, однак відповідач ухиляється від підписання акту, посилаючись на те, що нібито не вся вартість квартири була виплачена.

Керуючись положеннями ст. ст. 526, 810-1 ЦК України просить захистити його право шляхом визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_2, а також стягнути понесені судові витрати.

Під час судового розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги та окрім визначених раніше вимог просив скасувати запис в реєстрі прав власності щодо реєстрації права власності за ВАТ «Черкасибудматеріали» на спірну квартиру.

Відповідач ВАТ «Черкасибудматеріали» скориставшись правом, передбаченим ст. 123 ЦПК України, звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Черкаської ради про розірвання договору оренди житла та виселення із квартири АДРЕСА_3.

Зустрічний позов судом прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Позовні вимоги ВАТ «Черкасибудматеріали» доводив наступними обставинами.

В 1995 році між ВАТ «Черкасибудматеріали» (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди, предметом якого є оренда квартири розташоване адресою: м. Черкаси, вул. Ю.Іллєнка (Горького)АДРЕСА_4.

Пунктом 1.1. розділу 1 Договору визначено вартість предмету оренди, становить 3860 доларів США. Також вказаним підпунктом передбачена можливість викупу предмету оренди.

З метою викупу предмета оренди орендодавець надає орендарю розстрочку.

До повного погашення вартості квартири орендарем або закінчення строї викупу згідно Положення, предмет оренди являється власністю орендодавця, перебуває на його балансі та не може бути в цей період приватизовано, передано в спадщин відчужена якимсь іншим чином (пункт 1.3. розділу 1. Договору).

Основною умовою набуття права власності орендарем на предмет оренди є повна виплата вартості орендованої квартири (пункт 1.4. розділу 1. Договору).

Пункт 1.5. розділу 1. Договору визначено строк розстрочки необхідної для виплати предмету оренди, який становить 20 років з моменту уклад Договору. Також не менш важливою умовою є перший внесок, який орендар сплачує орендодавцю перед заселенням в квартиру, що складає еквівалент 1155 доларів США.

В пункті 3.4. Договору зазначено, що у випадку звільнення орендаря за власним бажанням до виплати повної вартості предмета оренди, або при звільненні за порушення трудового законодавства України, орендар та всі члени сім'ї, які проживають з ним, зобов'язані в двомісячний строк звільнити орендовану квартиру або ж виплатити її повну вартість.

Відповідно до наказу Черкаського обласного виробничого обєднання будматеріалів Черкаського заводу будматеріалів від 29.08.1988 на роботу прийнято ОСОБА_1 на посаду завантажувача-розвантажувача камер пропарювання 2 розряду в шлакоблочному цеху з 29.08.1988 із відрядно-преміальною оплатою праці.

Наказом ВАТ «Черкасибудматеріали» №12к від 01.03.2005 ОСОБА_1 звільнений з роботи у зв'язку з переведенням за його згодою на інше підприємство згін з п.5 ст. 36 Кодексу законів про працю України з 01.03.2005.

Згідно з наказом ТОВ «Факторія-2000» №15к від 26.12.2005 ОСОБА_1 який займав посаду підсобного робітника з виконанням функцій сторожа звільненні роботи за появу в нетверезому стані згідно з п.7 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

ОСОБА_1 сплатив за орендовану ним квартиру 2111 доларів США.

При звільненні 26.12.2005 ОСОБА_1 не виконав умови договору, а саме пункту 3.4. розділу 3 Договору, не сплатив у двомісячний строк повну вартість квартири; не звільнив у двомісячний строк орендовану квартиру.

Позивачем та членами його родини не сплачено повної вартості квартири і до закінчення терміну договору. Договір оренди укладений 1995 року з наданням розстрочки виплати вартості квартири, яка становить 20 років з моменту підписання договору. Строк розстрочки закінчився у 2015 році.

Предстаник ВАТ «Черкасибуматеріали» вважає, що з урахуванням відсутності повного розрахунку за предмет оренди, звільнення ОСОБА_1 у 2005 році та закінчення строку (терміну) дії договору у 2015 році, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перебувають в орендованій квартирі протиправно, чим порушують майнові права ВАТ «Черкасибудматеріали».

Позивач у зустрічному позові ВАТ «Черкасибудматеріали» просив розірвати договір оренди житла 1995 року, укладений між ВАТ «Черкасибудматеріали» та ОСОБА_1; усунути перешкоди у здійсненні ВАТ «Черкасибудматеріали» права власності на квартиру №77, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Горького, будинок №29, шляхом виселення з зазначеної квартири ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5В; стягнути із відповідачів судові витрати.

Представники позивача (відповідача по зустрічному позову) ОСОБА_1 за договором адвокат ОСОБА_6, а також за довіреністю ОСОБА_2 первісний позов підтримали просили його задовольнити, зустрічний позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні з тих підстав, що умови договору позивачем ОСОБА_1 виконані, гроші сплачені в повному обсязі.

Представник відповідача (позивача по зустрічному позову) ВАТ «Черкасибудматеріали» ОСОБА_7 первісний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав невиконання ОСОБА_1 умов договору оренди так як несплачена повна вартість квартири, а відтак просив задовольнити зустрічний позов: розірвати договір та виселити відповідачів із квартири, яка належить ВАТ «Черкасибудматеріали».

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін у справі, дослідивши докази, встановив наступне.

В 1995 році між ВАТ «Черкасибудматеріали» (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди, предметом якого є оренда квартири розташоване адресою: м. Черкаси, вул. Ю.Іллєнка (Горького)АДРЕСА_4.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору (ст. 628 ЦК) становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 1.1. розділу 1 Договору визначено вартість предмету оренди, становить 3860 доларів США. Також вказаним пунктом передбачена можливість викупу предмету оренди.

З метою викупу предмета оренди орендодавець надає орендарю розстрочку.

До повного погашення вартості квартири орендарем або закінчення строї викупу згідно Положення, предмет оренди являється власністю орендодавця, перебуває на його балансі та не може бути в цей період приватизовано, передано в спадщин відчужена якимсь іншим чином (пункт 1.3. розділу 1. Договору).

Основною умовою набуття права власності орендарем на предмет оренди є повна виплата вартості орендованої квартири (пункт 1.4. розділу 1. Договору).

Пункт 1.5. розділу 1. Договору визначено строк розстрочки необхідної для виплати предмету оренди, який становить 20 років з моменту уклад Договору.

В пункті 3.4. Договору зазначено, що у випадку звільнення орендаря за власним бажанням до виплати повної вартості предмета оренди, або при звільненні за порушення трудового законодавства України, орендар та всі члени сім'ї, які проживають з ним, зобов'язані в двомісячний строк звільнити орендовану квартиру або ж виплатити її повну вартість.

Статтею 629 ЦК передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до наказу Черкаського обласного виробничого обєднання будматеріалів Черкаського заводу будматеріалів від 29.08.1988 на роботу прийнято ОСОБА_1 на посаду завантажувача-розвантажувача камер пропарювання 2 розряду в шлакоблочному цеху із відрядно-преміальною оплатою праці.

Наказом ВАТ «Черкасибудматеріали» №12к від 01.03.2005 ОСОБА_1 звільнений з роботи у зв'язку з переведенням за його згодою на інше підприємство згін з п.5 ст. 36 Кодексу законів про працю України з 01.03.2005.

Згідно з наказом ТОВ «Факторія-2000» №15к від 26.12.2005 ОСОБА_1 який займав посаду підсобного робітника з виконанням функцій сторожа звільненні роботи за появу в нетверезому стані згідно з п.7 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала, що ОСОБА_1 за період трудових відносин та проживання в квартирі сплачено за Договором від 1995 року всього 2111 доларів США.

Як вже встановлено вище відповідно до п. 1.5 Договору оренди орендар перед заселенням до квартир виплачує перший внесок еквівалентний сумі 1155 доларів США. На суму, яка залишилась, з урахуванням процентів орендодавець видає, а орендар отримує кредит строком на 20 років, який зобовязується виплатити з процентами в сумі еквівалентній 3786 доларів США з відрахувань із заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

У відповідності до ч.1 ст. 598 та ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється часткове або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином суд встановив, що на 26.12.2005, тобто на час звільнення, ОСОБА_1 не виконав умови, визначені у пункті 3.4. розділу 3 Договору, а саме не сплатив у двомісячний строк повну вартість квартири; не звільнив у двомісячний строк орендовану квартиру.

Відповідно до п. 4.1 Договору лише після повної оплати вартості квартири орендарем або закінченням строку її виплати у визначеному порядку, може бути оформлене право власності орендаря на квартиру.

Таким чином суд резюмуючи досліджене, вважає, що позивачем та членами його родини не сплачено повної вартості квартири до закінчення терміну договору (договір оренди укладений в 1995 році з наданням розстрочки виплати вартості квартири, яка становить 20 років з моменту підписання договору, тобто до 2015 року), а тому підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на спірну квартиру суд не вбачає.

Суд також зауважує, що відповідно до п. 1.3 Договору до повної виплати вартості квартири орендодавцем або закінчення строку її виплати, квартира є власність орендодавця, знаходиться на його балансі. Таким чином, здійснення 14.02.2017 державної реєстрації права власності за ВАТ «Черкасибудматеріали» на квартиру АДРЕСА_5 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) додатково підтверджує права Товариства на вказану квартиру. А тому враховуючи і цю обставину суд не вбачає підстав і для задоволення вимоги позивача ОСОБА_1 щодо скасування запису в реєстрі прав власності щодо реєстрації права власності на вказану квартиру.

Суд не враховує як доказ перерахунок коштів в сумі 46987,50 грн. згідно квитанції 0.0.731202646.1 від 21.03.2017 як кінцева оплата за договором оренди 1995 року, так як вважає, що вказана оплата була здійснена поза межами строків визначених у зазначеному Договорі.

Що стосується зустрічного позову суд приходить до наступних висновків.

За правилами статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Разом з тим згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Представник відповідача ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні 22.05.2017 звернувся із заявою, яка занесена до журналу судового засідання про застосування строків позовної давності.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_1 не виконав умови договору, а саме пункту 3.4. розділу 3 Договору, після звільнення 26.12.2005 не сплатив у двомісячний строк повну вартість квартири; не звільнив у двомісячний строк орендовану квартиру.

Таким чином суд встановлює, що у позивача ВАТ «Черкасибудматеріали» право вимагати розірвати договір оренди житла та звільнення з квартири виникло з моменту звільнення ОСОБА_1 відповідно до наказу ТОВ «Факторія-2000» №15к від 26.12.2005, тобто з 26.12.2005.

Представник ВАТ «Черкасибудматеріали» як то вимагають положення ст.261 ЦК України не довів той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права починаючи з 2005 року, що випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд звертає увагу, що ВАТ «Черкасибудматеріали» звернулося із позовом про виселення лише у липні 2016 року, тобто зі спливом більше ніж 10 років, що дає підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, а саме для відмови у вимогах ВАТ «Черкасибудматеріали» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Черкаської ради про розірвання договору оренди житла за адресою: м. Черкаси, вул. Ю.Іллєнка (Горького), 29, кв. 77 та виселення із вказаної квартири.

В звязку з тим, що суд відмовив у задоволенні як первісного так і зустрічного позовів судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України між сторонами не розподілялись.

Керуючись ст. ст. 251, 256, 257, 261, 267, 509, 526, 530, 598, 599, 626, 628, 629, ст.ст. 3, 10, 11, 12, 60, 61, 79, 86, 88, 146, 169, 209, 212, 213, 215, 223, 294-296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ВАТ «Черкасибудматеріали» про скасування запису в реєстрі прав власності щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_6 (Горького) в м. Черкаси та про визнання права власності на вказану квартиру відмовити.

У позовних вимогах ВАТ «Черкасибудматеріали» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Черкаської ради про розірвання договору оренди житла за адресою: м. Черкаси, вул. Ю.Іллєнка (Горького), 29, кв. 77 та виселення із вказаної квартири відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Головуючий: ОСОБА_9