Справа № 428/8339/16-ц
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу про підсумки проведення службового розслідування, повернення доплати за підтримку постійної бойової готовності військ, а також надбавки за складність і напруженість в роботі, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09 лютого 2017 року, ухваленому в цивільній справі № 428/8339/16-ц було задоволено частково вищевказаний позов, а саме вирішено:

- скасувати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 № 100 від 23.05.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з роботи на посаді сторожа відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на роботі на посаді сторожа відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з 31 травня 2016 року по 09 лютого 2017 року, в загальній сумі 14859 грн. 39 коп.;

- у задоволенні іншої частини позову відмовлено;

- вирішено питання про судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, в якій просить роз`яснити чи є обов`язком ІНФОРМАЦІЯ_1 сплатити суму заробітної плати за весь час вимушеного прогулу у розмірі 14859,39 грн. (встановленого відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.02.2017 року по цивільній справі № 428/8339/16-ц) на рахунок ОСОБА_1 .

Позивач в судовому засіданні підтримав заяву про роз`яснення рішення. Додатково пояснив, що суть його заяви зводиться до того, чи повинен відповідач сплатити йому на картковий рахунок суму заробітної плати за весь час вимушеного прогулу у розмірі 14859,39 грн. На даний час відповідач сплатив йому 11961,81 грн. і позивач вважає це неналежним та неповним виконанням судового рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що позивачу була сплачена належна сума за відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

Державний виконавець в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав письмові пояснення про те, що до примусового виконання рішення не пред`являлося.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зміст заяви про роз`яснення рішення суду, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно із пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14, відповідно до статті 221 ЦПК роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Згідно із пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», суд задовольняючи вимоги про оплату праці, має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплати прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Так, в резолютивній частині рішення від 09 лютого 2017 року, ухваленому в цивільній справі № 428/8339/16-ц, вирішено стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з 31 травня 2016 року по 09 лютого 2017 року, в загальній сумі 14859 грн. 39 коп.

Отже, в резолютивній частині рішення по вищевказаній справі не вказано про те, що сума середнього заробітку має бути сплачена з утриманням податків й інших обов`язкових платежів, що робить рішення незрозумілим.

На правильність вказаного висновку суду вказує також те, що згідно із оглянутими судом розрахунковими листами ОСОБА_1 за березень та квітень 2016 року, а також виходячи з відомостей, викладених в довідці щодо середнього заробітку позивача (том 1, а.с. 89), суд проводив розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивача із урахуванням того розміру середньоденної заробітної плати позивача, який не враховував податків та інших обов`язкових платежів.

Таким чином, в резолютивній частині рішення, окрім визначеної суми середнього заробітку, необхідно було вказати про виплату цієї суми з обов`язковим утриманням з неї податків та інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством. Без такої вказівки судове рішення стало незрозумілим.

Із змісту довідки від 24.05.2017 року № ВФЗ-443, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що на виконання вищевказаного рішення суду щодо сплати суми в розмірі 14859 грн. 39 коп. позивачу було зараховано на банківський рахунок суму в розмірі 11961,81 грн., в той час як суми в розмірі 2674,69 грн. та 222,89 грн. були відраховані в якості прибуткового податку та військового збору відповідно. Сума в розмірі 3269,07 грн. була сплачена до бюджету в якості єдиного соціального внеску.

Зважаючи на вищевикладене, у зв`язку із тим, що ухвалюючи рішення, суд зазначив про стягнення середнього заробітку, але не вказав про необхідність проведення обов`язкових відрахувань та утримання податків, що зробило рішення незрозумілим, є підстави для задоволення заяви позивача про роз`яснення рішення суду.

При цьому, суд враховує письмові пояснення заявника від 08.09.2017 року та зазначає, що суть заяви ОСОБА_1 зводиться до того самого питання: чи є обов`язком ІНФОРМАЦІЯ_1 сплатити суму заробітної плати за весь час вимушеного прогулу у розмірі 14859,39 грн. на рахунок ОСОБА_1 , тобто чи має ця сума надійти на рахунок позивача саме в такому розмірі. Вказане питання, яке постало перед позивачем внаслідок незрозумілості судового рішення, може бути вирішено лише шляхом надання роз`яснення про те, що стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу слід провести з обов`язковим утриманням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

На думку суду, вищевказаний спосіб роз`яснення рішення не змінить змісту та суті рішення, а навпаки зробить рішення більш зрозумілим та дозволить визначити чи є воно виконаним в повному обсязі.

Стосовно того, що згідно із ч. 2 ст. 221 ЦПК України подання заяви про роз`яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання, суд зазначає, що по-перше вищевказане рішення не пред`являлося до примусового виконання, по-друге строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання ще не закінчився, і по-третє лише вищевказаний спосіб роз`яснення рішення дозволить визначити чи є воно виконаним в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 208, 210, 221 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву позивача ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду задовольнити.

Роз`яснити, що стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з 31 травня 2016 року по 09 лютого 2017 року, в загальній сумі 14859 грн. 39 коп. слід провести з обов`язковим утриманням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін