Справа № 150/205/17
Провадження по справі №2/150/114/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С. П.,

за участі:

секретаря Горбей О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 за довіреністю від 30.12.2016 ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла прабабка позивача ОСОБА_3, яка проживала в с. Букатинка. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді права на земельну частку /пай/. Спадкоємцем майна померлої була її дочка ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла, не встигнувши оформити своїх спадкових прав. Спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1, так як мати ОСОБА_1 та в свою чергу дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла. Будучи спадкоємцем майна прабабки позивач звернулась до Чернівецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, втім постановою державного нотаріуса №90/02-31 від 15.02.2017 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Звернувшись до державного архіву Вінницької області з заявою про видачу довідки про народження ОСОБА_4 позивачу було повідомлено, що книг актових записів про народження громадян по с. Букатинка за 1932 рік в архіві на зберіганні немає, у зв'язку із чим немає можливості видати довідку про народження ОСОБА_4 Окрім того, за життя спадкодавця був втрачений оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). За таких обставин, за відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин між бабкою та прабабкою позивача, а також оригіналів правовстановлюючих документів на земельну частку/пай/ ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд задоволити.

Представник відповідача - сільський голова Бабчинецької сільської ради Зварич Н.П. теж подавла до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Букатинка померла прабабка ОСОБА_1 - ОСОБА_3, свідченням чого слугує свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1.

Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) площею 3,35 га, що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданим члену колективного сільськогосподарського підприємства «Нива України» с. Вила-Ярузькі.

Спадкоємцем майна померлої за законом була її дочка ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла, не встигнувши оформити свої спадкові права.

Спадкоємцем майна ОСОБА_3 за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1, так як її мати та в свою чергу дочка ОСОБА_4- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла, що стверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2.

Зазначене узгоджується також із довідкою, виданою виконкомом Вила-Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області №144 від 10.02.2017.

Будучи спадкоємцем майна померлої прабабки, позивач звернулась до Чернівецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Та постановою державного нотаріуса №90/02-31 від 15.02.2017 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, так як відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Тому, позивач звернулась до державного архіву Вінницької області про видачу мені довідки про народження ОСОБА_4

Утім, відповіддю державного архіву Вінницької області від 23.01.2017 №07-158/7 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що книг актових записів про народження громадян по с. Букатинка Чернівецького району Вінницької області за 1932 рік в архіві на зберіганні немає, у зв'язку із чим немає можливості видати довідку про народження ОСОБА_4

Та факт родинних відносин між бабкою та прабабкою позивача стверджується випискою з по господарської книги 1964-1966 роки, з якої слідує, що головою двору була ОСОБА_3, ОСОБА_7 її донька, а мати ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - онука.

Таким чином наданими суду письмовими доказами підтверджено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4

Окрім того, за життя спадкодавця був також втрачений оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). При цьому окрім наявної копії сертифікату на право на земельну частку (пай), належність спадкодавцю ОСОБА_3 земельної частки (паю) на території Вила-Ярузької сільської ради Чернівецького району Вінницької області стверджується також довідкою, виданою виконкомом Вила-Ярузької сільської ради №148 від 10.02.2017.

При цьому, позов пред'явлено саме до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області, хоча спадкове майно знаходиться на території Вила-Ярузької сільської ради так як згідно рішення 1 сесії 8 скликання Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області №7 було припинено повноваження Вила-Ярузької сільської ради шляхом приєднання до Бабчинецької сільської ради.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися за свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII від 19.10.73 року ; статті 7, 17 Загальної декларації прав людини прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року визначають, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Кожна людина має право володіти майном як особисто так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування, що розташована на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області в с. Вила-Ярузькі підлягає задоволенню, оскільки позивач, як спадкоємець майна, що є предметом спору в даній цивільній справі за законом має право на спадкове майно в порядку спадкування після смерті прабабки ОСОБА_3, та враховуючи те, що іншим чином ОСОБА_1 не має можливості оформити право власності на спадкове майно, задоволення позову не порушуватиме права та інтереси третіх осіб у тому числі держави, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13,41,55 Конституції України, ст. ст. 6, 524, 526, 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 81, 116, 125, 131 ЗК України, ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування - задоволити .

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 є матір'ю ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) площею, 3,35 га на території Бабчинецької сільської ради Чернівецького району Вінницької області (Вила-Ярузької сільської ради) в порядку спадкування, що належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку /пай/ серії НОМЕР_3.

У відповідності до вимог статті 294 ЦПК України, рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення через Чернівецький районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН