Справа № 308/2085/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

-головуючого судді - Шепетко І.О.,

-за участі секретаря судового засідання - Терпай С.В.,

-заявника - ОСОБА_1,

-представника зацікавленої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Соломонівська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року, правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № НОМЕР_1 від 29.03.1994 року, виданого 29.03.1994 року на підставі рішення ХVІ сесії ХХІ скликання Соломонівської сільської ради народних депутатів від 10.09.1993 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Однак, оформити спадщину йому не вдається, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю серії ЗК № НОМЕР_1 від 29.03.1994 року померлий вказаний як «ОСОБА_5», а у свідоцтві про смерть - «ОСОБА_1».

У судовому засіданні заявник підтримав подану заяву у повному обсязі та просив суд таку задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник зацікавленої особи не заперечувала проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено, зокрема, факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як встановлено судом з Свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2, виданого 26.02.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Ужгородському району Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, місце смерті - Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново.

З свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 22.02.1974 року випливає, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Турка Турківського району Львівської області УРСР, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 1. Батько - ОСОБА_3, за національністю - словак, мати - ОСОБА_4, за національністю - українка.

Таким чином, судом встановлено, що заявник є сином померлого ОСОБА_3.

З позовної заяви випливає, що після смерті батька заявника відкрилася спадщина на належне йому майно. В той же час, в державному акті на право приватної власності на землю серії ЗК № НОМЕР_1 від 29.03.1994 року, виданому Соломонівською сільською радою народних депутатів, про що в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено запис за №059, померлий вказаний як «ОСОБА_5», а у свідоцтві про смерть - «ОСОБА_1», що унеможливлює визначити масу спадкового майна та прийняти за померлим спадщину.

З виписки із рішення шістнадцятої сесії двадцять першого скликання від 10.09.1993 року «Про передачу у приватну власність земель для ведення особистого підсобного господарства» випливає, що Соломонівська сільська рада вирішила передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку в с. Соломоново - ОСОБА_5, проживаючому АДРЕСА_1, загальною площею 0,56 га, в тому числі біля житлового будинку 0,15 га.

З Довідки Соломонівської сільської ради за вих. № 246 від 08.05.2017 року випливає, що така видана ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, про те, що згідно рішення 16 сесії 21 скликання Соломонівської сільської ради «Про передачу у приватну власність земель для ведення особистого підсобного господарства» від 10.09.1993 року, - його батькові ОСОБА_3 (ОСОБА_5), який проживав в АДРЕСА_1, передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в с. Соломоново, загальною площею 0,56 га, в тому числі біля житлового будинку 0,15 га.

Як видно з матеріалів справи, при оформленні державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № НОМЕР_1 від 29.03.1994 року, допущено технічні помилки в написанні ім'я власника та замість вірного «ОСОБА_1», зазначено невірне - «ОСОБА_5», що може бути пов'язане з невірним перекладом імені, оскільки останній за національністю був словак.

З урахування обставин наведених вище, зважаючи на те, що встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю померлому ОСОБА_3 не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд знаходить вимоги заявника обґрунтованими та приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 57, 60, 212-215, 223, 234, 256, 259, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Соломонівська сільська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити, що правовстановлюючий документ, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серії ЗК № НОМЕР_1 від 29.03.1994 року, виданий Соломонівською сільською радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_5, про що в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено запис за № 059, - належить ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О. Шепетко