Справа № 203/3498/17
Провадження № 2-н/0203/105/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали заяви комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

у с т а н о в и в:

26 вересня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як роз'яснено судам в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року №14, наявність спору про право (п.2 ч.3 ст.100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

В п.13 зазначеної вище Постанови роз'яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Із заяви про видачу судового наказу та додатків до неї, зокрема розрахунку заборгованості, вбачається, що заявником ставиться питання про стягнення з боржників заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, що розрахована за період з 01.01.2011 по 31.08.2017 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України.

Крім того, до заяви не надано доказів щодо застосованих тарифів при проведенні розрахунку та правомірності їх застосування.

Вказані обставини дають підстави вважати, що вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради не є безспірними, не можуть бути розглянуті у наказному проваджені. А тому, у відповідності до п.2 ч.3, ч.4 ст.100 ЦПК України, слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та роз'яснити заявнику його право на звернення до суду в позовному порядку з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Керуючись ст.ст. 95, 96-100 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з тими самими вимогами до суду в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.О. Католікян