233 Справа № 233/1904/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Костятинівській міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О. ,

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фамільний» на дії державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересована особа ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2017 року ПАТ «Банк Фамільний» звернувся до суду із скаргою, в якій зазначив, що 29 січня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист по справі № 233/4668/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості в розмірі 629,25 грн. Постановою державного виконавця Лиманського міського ВДВС ОСОБА_2 від 10 березня 2017 року зазначений виконавчий документ повернуто стягувачу в межах виконавчого провадження № 52137349 на тій підставі, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені держаним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. В порушення вимог ст.ст. 10,18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, про повернення виконавчого документа стягував дізнався 23 березня 2017 року з відповіді відділу виконавчої служби, тоді як законом передбачено триденний строк надіслання копії такої постанови. У зв*язку з чим заявник просить скасувати постанову від 10 березня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов*язати начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відновити виконавче провадження.

В судове засідання представник заявника, заінтересована особа, державний виконавець не з*явилися, при цьому від начальника Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до суду надійшла заява про розгляд скарги у відсутність представника та письмові заперечення (а.с. 17-19), згідно яких просив відмовити у задоволенні скарги та вважав постанову державного виконавця обґрунтованою та такою, що відповідає витягам діючого законодавства.

З*ясувавши позицію учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 10 березня 2017 року на підставі п.5 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу виконавчий лист № 233/4668/15-ц, виданий 29 січня 2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» судового збору в розмірі 629,25 грн., у зв*язку з тим, що боржник не працює, пенсійного віку не досяг, відсутні майно та розрахункові рахунки, на які може бути звернуто стягнення; згідно виконавчого документа боржник мешкає не тимчасово непідконтрольній території України (а.с. 4-5).

З поданого заперечення на скаргу вбачається, що державним виконавцем в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу № 233/4668/15-ц від 29 січня 2016 року були зроблені запити до ПФУ та ДФС України про наявність доходів, згідно відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, інших доходів не має. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відомості щодо реєстрації будь-якого майна відсутні. Згідно виконавчого листа боржник мешкає на тимчасово непідконтрольній території України та не перебуває на обліку як тимчасово переміщена особа. При цьому, письмових доказів у підтвердження наведених відомостей суду державним виконавцем не надано.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1) ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», на яку послався державний виконавець в оскаржуваній постанові, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо в результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Згідно ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Отже, зі змісту п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що однією з підстав повернення виконавчого документу стягувачу є відсутність майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, однак доказів у підтвердження поданих заперечень державним виконавцем суду надано не було, що унеможливлює перевірку судом дотримання з боку державного виконавця вимог вищевказаних норм закону. Акт державного виконавця, складений у відповідності до ч.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», суду не надано.

Статтею 383 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження», іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ПАТ «Банк Фамільний» підлягає частковому задоволенню і постанову державного виконавця від 10 березня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувану слід визнати незаконною та скасувати.

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Оскільки відновлення провадження відповідно до ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» віднесено до компетенції державного виконавця, у зв*язку із висновком суду про наявність правових підстав до визнання постанови про повернення виконавчого документу стягувачу незаконною та її скасування, державного виконавцяЛиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області слід зобов'язати розглянути питання щодо відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 233/4668/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості у розмірі 629,25 грн.

На підставі ст. ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст.383, 385, 386, 387 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банку Фамільний» на дії державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Лиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 10 березня 2017 року про повернення стягувачу виконавчого документу виконавчого листа у справі № 233/4668/15-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості у розмірі 629,25 грн., ВП № 52137349.

Зобов*язати державного виконавцяЛиманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області розглянути питання щодо відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 233/4668/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Фамільний» заборгованості у розмірі 629,25 грн.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом п*яти днів з дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п*яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :