Справа № 296/8599/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Шалоти К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень (а.с. 21-23) остаточно просила: визнати автомобільний гараж №15 за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 73а, в кооперативі «Залізничник» обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який побудований у 2004 році за спільні кошти; визнати право власності на 1/2 частку автомобільного гаражу; стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 552,20 грн. та витрати, повязані із проведенням оцінки майна у розмірі 400 грн.

Позов обгрунтовувався тим, що у 2004 році під час шлюбу сторін за спільні кошти був побудований гараж №15 в обслуговуючому кооперативі «Залізничник». Посилаючись на те, що оплату за гараж та ремонтні роботи оплачувала вона з дітьми, а відповідач з 2005 року працює та проживає в Іспанії, просила суд визнати спірний гараж обєктом спільної сумісної власності та визнати за нею половину частки у спільному майні подружжя.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що право власності на спірний гараж в установленому порядку не реєструвалось та відсутні відомості щодо включення його як обєкту нерухомості у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у зв"язку з чим просив у задоволені позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, вивчивши й дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.11.1977 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ТП №332925 від 26.1.1977 р. (а.с.14).

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 31.10.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано (а.с. 15).

Відповідно до довідки №21 від 28.09.2016 року голови правління гаражного кооперативу «Залізничник» ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності згідно п 3.1 Статуту кооперативу належить гараж №15 в гаражному кооперативі «Залізничник» за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 73а, який побудований в 2004 році. Заборгованості по сплаті членських внесків немає (а.с. 33).

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз"яснень, наданих у пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов'язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів» член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатися ним на свій розсуд - продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом.

За змістом ст. 61 Сімейного кодексу України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи, той факт що спірний гараж було побудовано у 2004 році в період перебування сторін у шлюбі за спільні кошти, суд вважає за необхідне визнати спільною сумісною власністю сторін гараж №15, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 73а, в гаражному кооперативі "Залізничник" та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку спірного гаражу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує на користь позивача за рахунок відповідача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. та відхиляє вимогу про стягнення з відповідача витрат, повязаних із проведенням оцінки майна у сумі 400 грн., оскільки такі витрати не є судовими витратами в розумінні ст.ст. 84-87 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 нерухоме майно, а саме: гараж №15, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, 73а, в Гаражному кооперативі "Залізничник".

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частку гаражу №15, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Корольова, 73а, в Гаражному кооперативі "Залізничник".

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя К. В. Шалота