Справа № 580/2044/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року м.Лебедин Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , третя особа - приватний нотаріус Лебединського міськрайонного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування, ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 квітня 2016 року померла мати позивача - ОСОБА_6, яка на день смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина до якої входить квартира, що розташована за вищевказаною адресою. Спадкоємцями померлої є її діти, позивач по справі та відповідачі. Відповідачка ОСОБА_4 подала заяву про відмову у прийнятті спадщини на користь ОСОБА_3 Позивач вважає, що відповідачі повинні бути усунені від права на спадкування спадкового майна ОСОБА_6, оскільки їх мати мала ІІ групу інвалідності у звязку з психічним захворюванням. Вона перебувала у безпорадному стані, потребувала сторонньої допомоги. Позивач проживав разом з нею, допомагав її, натомість, як відповідачки взагалі не цікавилися життям та здоров"ям матері, тому просить суд ухвалити рішення яким усунути від права спадкування спадкового майна спадкодавця ОСОБА_6 спадкоємців за законом ОСОБА_3, та ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_1 позовні вимоги ствердив у повному обсязі.

Представник відповідачок ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, надала суду письмові заперечення, в послідуючому до судового засідання не зявилась попросила справу розглядати без її участі позовні вимоги заперечила у повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Лебединського міськрайонного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_5 до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Під час розгляду справи були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом про народження виданим 12 червня 1989 року серія ІІІ-БП №278004 (а.с. 8).

Відповідачка ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_8 що встановлено з свідоцтва про народження виданого 17 листопада 2005 року серія 1-БП №011965 (а.с.29).

Відповідачка ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_8, що стверджується свідоцтвом про народження виданим 1 жовтня 2014 року серія 1-БП №174947 (а.с.30)

ОСОБА_6 померла 28 квітня 2016 році в м. Ромни Сумської області, що встановлено з дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть від 4 травня 2016 року (серія І-БП №256 439) (а.с.38) та довідки про причину смерті від (№28) від 30 квітня 2016 року (а.с.38-зворот).

За життя ОСОБА_6 укладала шлюб з ОСОБА_9, який був розірваний 10 листопада 1982 року, що встановлено з свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 19 лютого 1982 року серія І-БП №313128 (а.с. 41). Після розірвання шлюбу залишене прізвище ОСОБА_9.

Крім того, ОСОБА_8 15 січня 1992 року укладала шлюб з ОСОБА_10, що встановлено з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, після реєстрації якого змінила прізвище на - ОСОБА_10 (а.с. 31) , шлюб з ОСОБА_11 був розірваний 4 квітня 1997 року, що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серія І-БП №022063 (а.с.40).

Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_2 28 жовтня 2016 року звернувся до приватного нотаріуса Лебединського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини (а.а.35).

ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Лебединського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини 30 червня 2016 року (а.с.19)

ОСОБА_4 30 червня 2016 року звернулась до приватного нотаріуса Лебединського міського нотаріального округу ОСОБА_5В з заявою (а.с. 22) якою відмовилась від належної їй частки спадщини ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3.

На підстави зазначених заяв була заведена спадкова справа про що свідчить витяг про реєстрацію спадкової справи №44305502 від 30 червня 2016 року (а.с.28).

ОСОБА_6 належала на праві приватної власності квартира площею 21,2 квадратні метри, за адресою АДРЕСА_1, що вбачається з свідоцтва про право власності на квартиру (а.с.11).

За життя ОСОБА_6 5 листопада 2004 року була безстроково встановлена друга група інвалідності, що стверджується довідкою № 016697 (а.с.12).

Відповідно до висновку №53 лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду від 10 лютого 2012 року (а.с.13) встановлено, що ОСОБА_6 потребує постійного стороннього догляду.

З відомостей наданих на запит суду з Комунального закладу «Перша обласна спеціалізована лікарня» м. Ромни Сумської області (а.с.61) встановлено, що ОСОБА_6 проходила стаціонарне лікування з 1986 по 2016 рік. За час захворювання періодично виписувалась додому в присутності опікуна. За останні три роки: з 24 по 28 січня 2014 року; з 28 по 31 жовтня 2014 року; з 26 по 30 червня 2016 року. Стосовно відвідувань ОСОБА_6 ОСОБА_6 ОСОБА_12 та ОСОБА_4 відомостей не має, журнали відвідувань відсутні.

З дублікату товарного чеку № 387 від 30 квітня 2017 року (а.с.67) та довідки фізичної особи підприємця ОСОБА_13 (а.с.68) встановлено, що ОСОБА_2 придбав ритуальної атрибутики на суму 3370 грн.

З листа головного лікаря Комунального закладу Першої обласної спеціалізованої лікарні від 25 жовтня 2013 року на адресу Виконкому Лебединської міської ради (а.с.71) встановлено, що головний лікар повідомив про належне виконання опікунських обовязків ОСОБА_2

Допитаний у судовому засіданні, за участю представника позивача ОСОБА_14, свідок, викликаний за клопотанням сторони відповідача, - ОСОБА_15, попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведена до присяги свідка, суду пояснила, що вона проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 і є рідною сестрою ОСОБА_6, яка померла в психіатричній лікарні в м. Ромни Сумської області у 2016 році. ОСОБА_6 близько 20 років перебувала постійно у лікарні. Поки була жива її мати ОСОБА_16 вона забирала з лікарні ОСОБА_6 на місяць кожного року. Коли померла її мати у 2011 році, оформили опікунство на ОСОБА_2 і з тих пір він ні разу її не забирав. Зі слів ОСОБА_2 вона знає, що він їздив та відвідував ОСОБА_6. Коли вона відвідувала свою сестру ОСОБА_6 у лікарні вона не завжди її впізнавала. Дочки ОСОБА_6, ОСОБА_12 та ОСОБА_4 теж говорили, що відвідували її у лікарні, а ОСОБА_17, свідок ОСОБА_15 проводжала на автостанцію на автобус до м. Ромни. Всі кошти ОСОБА_6 її пенсію, з 2011 року отримував опікун ОСОБА_2, до 2011 року пенсію ОСОБА_6 отримувала ОСОБА_16. Відповідачі пенсії ОСОБА_6 не отримували. Куди забирав ОСОБА_2 з лікувального закладу ОСОБА_6 їй не відомо, оскільки він проживає у м. Києві у гуртожитку. ОСОБА_6 з народження не бачила свою дочку ОСОБА_3. В квартирі ОСОБА_6 проживають студенти з педучилища, ОСОБА_2 здає їм квартиру.

Допитаний у судовому засіданні, за участю представника позивача ОСОБА_14, свідок, викликаний за клопотанням сторони відповідача, ОСОБА_18 попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведена до присяги свідка, суду пояснила, що вона навчалась у Сумському медичному університеті разом з ОСОБА_3 з вересня 2013 по березень 2016 року проживали в одній кімнаті в гуртожитку. Вона сама родом з м. Ромни і вперше у 2014 році ОСОБА_3 приїжджала разом з нею погостювати і вона разом з ОСОБА_3 відвідували її матір ОСОБА_6 у лікарні. Це відбувалось з періодичністю раз чи два у два три місяці до 2005 року. Вона була присутня при відвідуванні і вона бачила, що мати ОСОБА_3 була в тяжкому стані і майже не реагувала на подразники зовні. ОСОБА_3 з матірю розмовляла, але вона не реагувала. ОСОБА_3 купляла продукти та давала їх матері.

Допитаний у судовому засіданні, за участю представника позивача ОСОБА_14, свідок, викликаний за клопотанням сторони відповідача, ОСОБА_19 попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та приведена до присяги свідка, суду пояснила, що вона разом з ОСОБА_3 виховувались у дитячому будинку сімейного типу. Вона з прийомними батьками та ОСОБА_3 у 2011 році, їздили на автомобілі прийомних батьків до м. Ромни до психіатричної лікарні відвідувати матір ОСОБА_3 Вона особисто бачила матір ОСОБА_3, однак, та свою дочку не впізнала. З 2011 по 2012 рік ОСОБА_3 два чи три рази навідувалась до метрі.

Допитаний у судовому засіданні, за участю представника позивача ОСОБА_1, свідок, викликаний за клопотанням сторони позивача ОСОБА_20 суду пояснила, що вона працює завідувачем відділення №4 Комунального закладу «Перша обласна спеціалазована лакарня» м. Ромни Сумської області з 30 жовтня 2008 року. У її відділенні проходила лікування ОСОБА_6 з 1986 року до січня 2016 року. Останні роки перебувала у лікарні без виписки, а якщо виписувалась, то на нетривалий час. До 2008 року з медичної документації, їй відомо, що ОСОБА_6 тривалий час лікувалась у медичному закладі. ОСОБА_6 була визнана недієздатною та їй був призначений опікун. З 2005 року по 2012 рік опікунські обовязки здійснювала її мати ОСОБА_16, після її смерті опікунство взяв на себе її син ОСОБА_2. Сказати про те, що доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 приймали участь у її побуті, харчуванні та лікуванні вона не може. Вони приїздили один раз і більше вона їх не бачила. ОСОБА_2 передавав одяг, ліки та продукти харчування. Декілька разів забирав її з медичного закладу.

Суд не може взяти до уваги довідки депутата Лебединської міської ради від 19 серпня 2012 року (а.с.81) та 27 грудня 2012 року (а.с. 82) відповідно до яких позивач проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 і здійснює догляд за громадянкою ОСОБА_6, оскільки ці факти спростовані дослідженими доказами у справі з яких встановлено, що позивач не проживає постійно по вказаній адресі, а ОСОБА_6 постійно перебувала у лікувальному закладі.

Також є встановленим факт того, що ОСОБА_6 постійно перебувала у лікувальному закладі - Комунальному закладі «Перша обласна спеціалізована лікарня» м. Ромни Сумської області і а останні три роки: з 24 по 28 січня 2014 року; з 28 по 31 жовтня 2014 року; з 26 по 30 червня 2016 року, виписувалась додому в супроводі опікуна, тобто за 1095 календарних днів провела поза межами лікувального закладу 12 днів.

Факт отримання пенсії ОСОБА_6 опікунами ОСОБА_16 та ОСОБА_2 стороною позивача заперечений не був.

Також судом був встановлений факт того, що ОСОБА_6 перебувала у лікувальному закладі - Комунальному закладі «Перша обласна спеціалізована лікарня» м. Ромни Сумської області з 1986 до дня її смерті 28 квітня 2016 року, аза таких обставин перебувала під медичним наглядом, на повному утриманні.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2007 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до п.6 цієї постанови Пленуму Верховного Суду України безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений її похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позивач при вирішенні спору про усунення від права на спадкування за законом повинен довести не тільки факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, а й потребу спадкодавця в допомозі цієї особи та факт ухилення спадкоємця від надання спадкодавцеві допомоги.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, яка її потребувала, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві. Тобто, ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Крім того, судом встановлені обставини перебування спадкодавиці під цілодобовим наглядом лікарів у лікувальному закладі, що унеможливлює перебування спадкодавці ОСОБА_6 у безпорадному стані.

При усуненні від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

За таких обставин, суд доходить висновку про те, що стороною позивача не надано належних і допустимих доказів, які б стверджували факти умисного ухилення спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від надання допомоги спадкодавцю, а також знаходження у безпорадному стані ОСОБА_6 та потребування допомоги відповідачок та ухилення відповідачок від надання такої допомоги.

Зазначена позиція узгоджується з правовими позиціями викладеним в Ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 березня 2008 року (справа № 6-2087св08) та в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 травня 2017 року (справа № 440/48/16-ц).

За таких обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, відмовити в повному обсязі у звязку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 1222-1224, ЦК України суд,

ВИРIШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, відмовити в повному обсязі у звязку з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Бакланов Р. В.