Справа № 191/793/17
Провадження № 2/191/754/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про набуття права власності на новостворене нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про набуття права власності на новостворене нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що йому належить на праві власності 7/100 частин нежитлових будівель згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 256 від 23.02.2004 року.; в Синельниківському бюро технічної інвентаризації названий договір перереєстрований 22.02.2008 року. 7/100 часток у праві спільної часткової власності нерухомого майна складаються з вступних приміщень під загальною літерою А 1: 1-1 - коридор - 15,1 кв.м, 1-6 -коридор-:.9 кв.м, 1-7- топочна- 3.2 кв.м., 1-8 - службове приміщення- 48.3 кв.м. - загальною площею 90.5 кв.м., які розташовані на земельній ділянки розміром 0.0250 га, яка розміщена в м. Синельникове по вулиці Залізничній (колишня 50 років СРСР), 5 на території Синельниківської міської ради Дніпропетровської області.

Земельна ділянка під забудовами використовується для комерційних цілей (за рахунок земель промисловості) - для обслуговування майстерні по ремонту побутової техніки; виділена згадана земельна ділянка у користування ОСОБА_5 за договором оренди між ним та Синельниківською міською радою 16.02 2012 року.

Співвласники у праві спільної часткової власності нежитлової будівлі А-1, Б-1 та інших приміщень, будівель, споруд на земельній ділянки 0.0250 кв. м по вул. Залізничній (50 років СРСР) 5 являються ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які використовують свої частки також для приватних комерційних цілей.

ОСОБА_6 у 2014 році добудував до своєї частки приміщення з північно - східної сторони до основної будівлі А-1 а ''-1 розміром 85 кв. м (15.56 х 5.55) з металопластикових конструкцій та з північної сторони до основної будівлі А -1 навіси а-1 - 22.4 кв. м. (6.95 х 3.25); а' -1 - 13.8 кв.м (4.65 х 3.25) укриті шифером. Добудови до основної будівлі А-1а-1, а-1, а1 які за власні кошти збудовані ОСОБА_6 не порушують прав інших співвласників, відповідачів по справі. ОСОБА_6 відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності бере участь у витратах щодо управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів).

У звязку з цим, позивач просить встановити право власності на новостворене нерухоме майно - прибудови: а-1- 85 - кв. м.,з північно - східної сторони, а-1 - 22.4 кв. м, а - 1 -. 3.8 кв. м зі східної сторони до основної будівлі А -1 розташованої по вулиці Залізничній пять в місті Синельникове Дніпропетровської області за громадянином ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_1.

Представник позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснила обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснила, що позивач здійснив дані добудови без дозвільних документів, питання щодо прийняття в експлуатацію не вирішено, але оскільки ці добудови не порушують прав інших співвласників, то вважає, що можливо визнати за позивачем право власності.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що ст. 331 ЦК України передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації. У позивача відсутні дозволи на будівництво, чим порушуються права ОСОБА_2, як співвласника, так як добудовані будівлі йому заважають користуватися земельною ділянкою. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він є співвласником спірної будівлі, а саме власником 1/50 частки, яка виділена йому в натурі. Ніякого відношення до добудованих ОСОБА_8 будівель він відношення не має. У позивача відсутні дозволи на будівництво, чим порушуються його права, як співвласника, так як добудовані будівлі йому заважають користуватися земельною ділянкою. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 7/100 частин нежитлових будівель розташований за адресою: м. Синельникове, вул. Залізнична, буд. 45, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане КП «Синельниківське МБТІ».

Відповідно до технічного паспорта виробничого будинку розташованого за адресою: м. Синельникове, вул. Залізнична, буд. 45, ОСОБА_1 належить 7/100 частки зазначеної будівлі загальною площею 90.5 кв.м.

Відповідно до попереднього договору оренди земельної ділянки від 18.01.2013 року Синельниківська міська рада на підставі рішень від 22.12.2004 року №378-21/ІV «Про дозвіл на розробку проектів відведення земельних ділянок», від 02.06.2011 №146-9/УІ «Про внесення змін до рішень» та від 31.01.2011 №44-5/У «Про Положення про врегулювання земельних відносин до моменту укладення договору оренди земельної ділянки» надала ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0204 га, а ОСОБА_6 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на вулиці 50 років СРСР, 5, місто Синельникове Дніпропетровської області для комерційного використання, за рахунок земель промисловості Синельниківської міської ради.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач добудував до своєї частки приміщення з північно - східної сторони до основної будівлі А-1 а '' - 1 розміром 85 кв. м. (15.56 х 5.55) з металопластикових конструкцій та з північної сторони до основної будівлі А -1 навіси а-1 - 22.4 кв. м. (6.95 х 3.25); а' -1 - 13.8 кв.м (4.65 х 3.25) укриті шифером. Добудови до основної будівлі за власні кошти збудовані ОСОБА_6

Стаття 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва.

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Окрім цього, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль визначено як сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм державних стандартів і правил.

Законом України від 09.04.2015 p. № 320 - У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень у сфері архітектурно - будівельного контролю та удосконалення містобудівного законодавства» передано на місцевий рівень повноваження, пов'язані з наданням дозвільних документів на початок будівельних робіт та прийняття обєктів в експлуатацію.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт дозволяється після реєстрації повідомлення або декларації про початок виконання будівельних робіт чи видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний проект.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначений ст.ст. 29, 31 вищевказаного Закону, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до ст.ст. 24, 30 цього Закону.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва (І-ІІІ) категорії до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт (дозвільної документації) забороняється.

Проте позивач здійснив будівництво без наявності дозвільних документів, без належної проектної документації з недотримання ДБН, державних стандартів та правил, не вирішив питання з приводу прийняття спірного обєкту в експлуатацію та його державної реєстрації.

За встановлених обставин справи та вимог закону, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання права власності на новостворене нерухоме майно, оскільки питання щодо прийняття в експлуатацію вказаного об'єкту нерухомості та його державної реєстрації повинно вирішуватися компетентним державним органом. У разі незгоди з діями та рішеннями такого органу при розгляді питання про прийняття прибудови в експлуатацію, та його державної реєстрації, позивач не позбавлений можливості оскаржити їх у передбаченому законом порядку, у зв'язку з чим вимоги позивача не є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають.

Положення ст.ст. 331, 357 ЦК України, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не є законними підставами для їх задоволення, оскільки не передбачають порядок визнання права власності на збудоване нерухоме майно в судовому порядку.

На підставі викладеного та ст. 331 ЦК України, Законом України «Про регулювання містобудівельної діяльності», Закону України «Про архітектурну діяльність», керуючись ст.ст.. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про набуття права власності на новостворене нерухоме майно відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_9