Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1816/17 Головуючий у 1 інстанції: Комишня Н.І.
Є.У.№ 318/2887/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала що 14.10.2015 р. померла її матір ОСОБА_4, яка останні роки життя тяжко хворіла через свій похилий вік. До самої смерті матір проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1, а вона жила через будинок, тому фактично проживала з нею. За життя матір склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй ОСОБА_3 Спадкове майно складається з земельної ділянки площею 0,39 га та житлового будинку № 117 по вул. 9 Травня в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом їй було відмовлено у звязку з пропущенням строку прийняття спадщини. Позивачка дуже сильно переживала смерть матері, через нервовий стрес з 12.04.2016 р. по 21.04.2016 р. вона отримувала лікування за діагнозом «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик ІІІ ст., гіпертензивне серце, висока ступінь ризику» і не могла підніматися із ліжка.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд, визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої14.10.2015 року ОСОБА_4

Рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачка ОСОБА_3, дівоче прізвище якої в свідоцтві про народження на російській мові зазначено як «Девочкина», є рідною донькою ОСОБА_4, після укладення шлюбу отримала прізвище «Сідельникова», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 340919 від 18.10.1975 р.

14.10.2015 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 332763, яке видане 16.10.2015 року.

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно.

На час відкриття спадщини ОСОБА_4 належали житловий будинок по вул. 9 Травня, 117 в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та земельна ділянка за цією ж адресою.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла доньці ОСОБА_3, заповіт посвідчений виконавчим комітетом Дніпровської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області 24.11.2006 р. за номером 333.

Відповідно копії довідки Дніпровської сільської ради від 29.11.2016 року за № 1145, ОСОБА_4 мешкала у будинку № 117 по вулиці 9 Травня в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області з 1956 р. та по день смерті, разом з нею на день смерті був зареєстрований онук ОСОБА_5

Звертаючись до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач зазначала, що вона не змогла оформити спадкові права за заповітом , тому що запізно звернулася до нотаріальної контори, з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Постановою приватного нотаріуса Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 від 07.12.2016 р. за № 766/02-31 ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 14.10.2015 р. матері ОСОБА_4 на земельну ділянку №117 по вулиці 9 Травня в с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області та рекомендовано звернутись до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини, якщо такий пропущений з поважних причин.

Позивач у позові зазначала, що вона дуже сильно переживала смерть матері, через нервовий стрес з 12.04.2016 р. по 21.04.2016 р. вона отримувала лікування за діагнозом «Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик ІІІ ст., гіпертензивне серце, висока ступінь ризику» і не могла підніматися із ліжка.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що позивачкою не надано доказів на підтвердження причин поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори.

Разом з ти, судова колегія вважає такий висновок суду першої інстанції таким, що не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Так, згідно з ч.1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1,2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

За положеннями ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції послався на розяснення Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", та виходив з того, що положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Отже, суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 померла 14.10.2015 року, тому відлік шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини почався з цієї дати та закінчився 14.04.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що спору з приводу спадкового майна у позивачки з будь-якими іншими спадкоємцями немає.

Дніпровська сільська рада, яка є відповідачем в справі та уособлює територіальну громаду, не заперечує про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином відповідач не оспорює право позивачки на отримання спадщини та встановлення додаткового строку на її прийняття.

Намір спадкодавця щодо передання права на майно позивачці підтверджений заповітом, який не оспорений.

Строк, встановлений законом для подання заяви на прийняття спадщини, закінчувався 14.4.2016 року.

Саме у останні дні цього строку позивач захворіла, що підтверджується відповідною лікарською довідкою та проходила лікування.

Згідно зі ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

З огляду на сукупність зазначених обставин, судова колегія не вбачає перешкод для висновку про поважність причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори та вважає можливим встановити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 01 лютого 2017року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визначити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_3 двомісячний додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 14.10.2015 року

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: