Копія Справа № 326/1390/16-ц р.
Провадження № 2/326/15/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря Назарової А.Г.

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5

відповідачів ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8

представника відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_11 про стягнення матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивували тим, що вони є мешканцями с.Юр`ївка, випасають велику рогату худобу по черзі згідно з усною домовленістю, за якою кожен має у встановленому порядку черги випасати корову, наглядати за її випасом, забезпечувати повернення худоби додому та не допускати випас на небезпечних для здоровя худоби рослинах.

16.09.2016 відповідач ОСОБА_11 мав в порядку черги пасти худобу. Цей обовязок він доручив пастуху ОСОБА_8 за оплату. Вони, власники корів, вигнали їх на пасовище здоровими, жодних ознак хвороби у них не було.

Ввечері 16.09.2016 корови повернулися з пасовища хворими та померли.

Корова ОСОБА_2 на кличку «Нічка» не прийшла додому та була знайдена мертвою за селом, про що жителями с.Юр`ївка ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 складено акт.

Корова ОСОБА_10 на кличку «Марта» померла на дворі, про що ветеринарним лікарем ОСОБА_16 складено акт, в якому вказано, що на трупі корови є ознаки гострої тимпанії, ознаки зараження сибірською язвою відсутні.

Корова ОСОБА_4 на кличку «Малишка» померла на дворі, про що ветеринарним лікарем ОСОБА_16 складено акт, в якому вказано, що на трупі корови є ознаки гострої тимпанії, ознаки зараження сибірською язвою відсутні.

Інші корови, що паслись в той день, вказували симптоми хвороби, але їм вдалось надати медичну допомогу. Про це складено акт, підписаний ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 ОСОБА_22, ОСОБА_14, ОСОБА_23, ОСОБА_24

Таким чином, виходячи з висновків ветеринарного лікаря про наявність у померлих корів гострої тимпанії - хвороби, що виникає при вживанні коровами певних рослин та може призвести до загибелі худоби, вони вважають, що відповідачем не виконано зобовязання щодо нагляду за худобою та недопущення її випасу на шкідливих рослинах. Відповідач, що мав згідно з домовленістю випасати худобу, доручив це третій особі, яка неналежним чином виконувала обовязки пастуха, що призвело до загибелі худоби. Розмір збитків розрахований, виходячи з ринкової ціни на худобу, яка міститься в загальнодоступних джерелах (газетах, Інтернеті).

Правовідносини, що виникли між сторонами повинні регулюватися нормами зобовязального права, хоча усні домовленості на черговий випас худоби не передбачені законодавством, але ці домовленості за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Відповідно до ст.510,611 ЦК України правовим наслідком порушення зобовязань є відшкодування збитків.

Просять стягнути з ОСОБА_11 заподіяну ним матеріальну шкоду на користь ОСОБА_2 10 000 грн., ОСОБА_5 10 000 грн., ОСОБА_10 10 000 грн. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивачів понесені ними судові витрати (а.с.3-5, 23-24).

Ухвалою суду від 11.01.2017 за ініціативою суду залучено ОСОБА_8, ОСОБА_7 як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (а.с.93).

Ухвалою суду від 24.01.2017 за клопотаннями позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представника позивача ОСОБА_5 в якості співвідповідачів залучено ОСОБА_25 та ОСОБА_8 (а.с.102), оскільки в судовому засіданні зясувалося, що корови в господарстві відповідача ОСОБА_11 зареєстровані на ОСОБА_25, яка є дружиною відповідача, а випас корів 16.09.2016 здійснював ОСОБА_8 (а.с.109).

Позивач ОСОБА_4, повідомлений належним чином про час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направив до суду свого представника.

В судовому засідання позивачі ОСОБА_26, ОСОБА_3, представник позивача ОСОБА_5 дали пояснення, аналогічні викладеним у позові, підтримали вимоги позову та просили задовольнити їх за викладеними обставинами. Додатково вони пояснили наступне.

Позивач ОСОБА_2 пояснила, що її корову знайшли за селом в очереті, там вона і залишилася. Потім їй сказали, що її корову вивезли на скотомогильник. Зараз у неї інша корова, теличка червона. У сільській раді ведеться облік корів, її корова «Нічка» була на обліку, на неї був паспорт, ветеринарна картка; їй приблизно було 5 років; її порода записана по матері - червона степова, хоча була чорною. За усною домовленістю тривалий час усі мешканці села, у яких є корови, домовилися, пасти корів по черзі по дворам на пасовищі, відведеному сільською радою, понад річкою. В той день пастухом був ОСОБА_8, якого найняв відповідач. Вона пастуху передала живу та здорову корову, ознак хвороби у неї не було. Пастух був повинен доглядати за коровами, щоб вони наїлись, напилися, нікуди не влізли, та повернути їх живими та здоровими. А її корова додому не повернулася, пастух її не пригнав, де вона поділася не знав, корову пізно вночі знайшли мертву в очереті. Пастух не приймав участі у їх розшуку. Факт її смерті підтверджений актом і не заперечується відповідачами.

Пастух повинен був пасти корів на пасовищі, а він пас їх на свалці, вона бачила, як йому давали металошукач, він шукав метал, а потім його здавав; також бачили корів на молодій пшениці, яка піднялася в полі після уборки та дощу. Пастух винний у невиконанні обовязків пастуха, він не дивився за коровами, а також нічого не зробив, щоб повідомити про захворювання корови, пригнав їх тільки ввечері. А його найняв відповідач, тому останній і повинен відповідати за завдану шкоду.

Про те, що корови відповідача оформлені на його жінку, вона узнала тільки зараз. Розрахунок збитків зроблений згідно з довідкою від 01.11.2016: 25 грн. (вартість 1 кг корови згідно з довідкою від 01.11.2016) х 500 грн. = 12500 грн.

Пояснила, що корову не здавала, а потім визнала, що вже мертву корову забрали хлопці, вона не заперечувала проти цього, їй пропонували гроші за неї, але вона їх не взяла, залишила на дорозі. Потім пояснила, що приходила до неї ОСОБА_27, вони балакали в коридорі хати, гроші давала, скільки не знає, поклала їх на дрова. Дома вона живе сама, грошей не бачила, не брала.

Представник позивача ОСОБА_5 пояснила, що у дворі у них було дві корови: одна корова була оформлена на неї, а друга корова «Малишка» записана на позивача ОСОБА_4 16.09.2016 вони вранці вигнали корову «Малишка» для випасу, вона була ІНФОРМАЦІЯ_1, здорова, мала НОМЕР_1, кожного року проходила ветеринарне обстеження, мала на вухах бирочки, була стельна, її вага була приблизно 530 кг, а ввечері її пригнали хвору, і вона впала у дворі. Вони побігли за фельдшером, прийшли сусіди з ліками, але нічого не допомогло, сусід перерізав корові горло. Лікарі брали аналізи. Потім її кудись вивезли, вона її на реалізацію не передавала. Корова «Малишка» не була застрахованою. Таким чином, втрачена корова, теля, молоко. Факт її загибелі підтверджений відповідним ОСОБА_23, друга корова повернулася нормально.

В той день черга пасти була за відповідачем, але за нього випасав корів ОСОБА_8, який часто наймався на таку роботу; більше половини корів повернулися хворими, багато загибло. Пастух не дивився за коровами, не випасав їх, а шукав метал металошукачем; вона сама бачила цей металошукач. Пастух не повідомив про хворобу корів, пригнав хворих корів тільки на 1 годину раніше, і вони по дорозі падали та вмирали. Вважає, що корів випасали не на пасовищі, що корови наїлися люцерни або молодої пшениці. Пастух не виконав своїх обовязків: випасати корів, спостерігати за ними, напоїти, пригнати додому здорових. Порядок випасу корів у них в селі існує більше 40 років, склався як звичай, чи були с приводу цього збори, вона не знає.

Відповідач ОСОБА_11 є винним, оскільки він найняв, поставив пасти корів ОСОБА_8, який належним чином їх не випасав, порушив правила випасу, внаслідок чого корови повернулися хворі, половина померли. У селі були такі випадки, і власникам відшкодовували завдану шкоду. Суму шкоди вона визначила, виходячи з ваги корови та вартості 1 кг мяса. Пізніше підтвердила, що отримала за корову 1000 грн.

Позивач ОСОБА_3 пояснила, що в селі, скільки воно існує, мається договір про черговість випасу корів: за кожну голову корови хазяїн випасає усе стадо 1 день. Раніше було 2 стада, а 5-6 років потому воно обєдналося в одне. Їх сторона ганяє корів до річки, хоча весною 2016 року проводили збори власників корів, щоб їх корів теж забирали та приганяли до воріт, як у другій стороні. За домовленістю в селі, відповідальність за корів несе той, чия черга пасти корів. Пасовище для випасу їм виділяє сільська рада. 16.09.2016 черга випасати корів була ОСОБА_11, вона вигнала корів до річки здорових, пастухом був ОСОБА_8, а ввечері її корова «Марта» прийшла раніше десь на годину, падала по дорозі, впала у дворі і померла. Вона корову не дорізала. Приїжджали ветлікарі, брали аналізи; вона просила встановити причину смерті корови, зробити розтин, але їй відповіли, що вони цього не роблять. Сказали, що корову необхідно утилізувати. Вважає, що пастух не доглядів, і корови наїлися пшениці, що проросла після її уборки та дощу, сам він в цей час шукав метал. Померла корова «Марта», №4673, НОМЕР_2, двічі на рік їй робились необхідні щеплення, про що робилися відмітки у ветеринарному паспорті, у 2016 році щеплення не робили, так як вона у квітні отелилася. Вона мала вагу більше 500 кг, яку визначили шляхом вимірювання. З актом від 16.09.2016 (а.с.64) вона не згодна, підпис не її; вона корову вимушено не забивала, вона подала акт (а.с.17), де вказано, що корова сама померла. Друга її корова залишилася жива. Те, що померла саме «Марта», визначив і ветлікар, що складав акт, враховуючи бирочки, паспорт корови. Пастух зобовязаний випасти корів, напоїти їх, повернути живими, здоровими; якщо корова захворіла, то зателефонувати хазяїну. Так він повинен поступати, виходячи із звичаю, який склався, з із розуму, справедливості, моралі та Правил сумісного співжиття.

ОСОБА_6 повинен відповідати за завдану їй шкоду, оскільки черга випасати корів була його, він найняв пастуха здійснювати випас корів за нього, повинен був забезпечити належне виконання обовязків пастуха в той день. Сума збитків визначена з вартості середньої вгодованості корови. Потім визнала, що отримала за корову 1000 грн. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 пояснив, що позовні вимоги не визнає, оскільки 16.09.2016 він корів не випасав, у нього теж в той день померло 3 корови (всього було 4 корови), на всіх коровах в обох вухах були бирки з номером. Коровами в його дворі займається його дружина ОСОБА_28, з якою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, на неї вони оформлені документально, вони є нажитими у шлюбі, є спільною сумісною власністю. У теперішній час у нього 5 корів, які оформлені на дружину. У дворі також проживає син з сімєю, дочка з сімєю. Молоком корів користуються усі. ОСОБА_8 є батьком його невістки, він займався випасом корів усього села, до нього претензій не було ніколи. 16.09.2016 вони з дружиною не могли випасати корів, черга випасу була їх, тому вони домовилися з ОСОБА_8, що він буде випасати корів в той день. Це була його допомога дочці. За роботу йому не платили. Випас корів здійснював пастух на пасовищі біля річки, в обід вони привозили йому воду, він був тверезий. Скільки себе памятає, в селі був встановлений порядок, що за кожну корову хазяїн пасе усе стадо один день, це склалося як звичай.

Факт загибелі корів у позивачів 16.09.2016 він не оспорює, визнає.

21.04.2017 в селі проведені збори, приймав участь голова сільради, вирішували щодо порядку випасу крупної рогатої худоби, обовязків та відповідальності пастуха. Вирішили залишити черговість випасу по господарствам, місце знаходження пасовища. Щодо відповідальності пастуха, то вирішили, що крупна рогата худоба страхується; пастух зобовязаний повідомити хазяїну, якщо корова захворіла. Його вини у загибелі корів немає, він їх не пас, причини загибелі корів експертизою не встановлені, тому у позові просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 пояснила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11, корови у них в сімї оформлені документально на неї (ОСОБА_7О.), вони є нажитими у шлюбі, є спільною сумісною власністю. Випас худоби здійснюється в залежності від кількості корів у дворі та черговості. У них з чоловіком на той час було 5 корів, тому вони повинні стадо села випасати 5 днів. Скільки себе вона памятає, така домовленість у їх селі була. На чергового по випасу покладалися обовязки: вранці забрати корів (частину худоби від домів, а частину у моста), випасти їх, слідкувати, що худоба наїлася, напилася, і пригнати її назад в село. Черга випасу не мінялася; якщо черговий не міг випасати корову, то наймав пастуха. В селі є люди, які цим займаються за плату. В той день, коли померли корови, була їх черга, але пас худобу ОСОБА_8 не за гроші, а в допомогу своїй доньці, яка є їх невісткою. Раніше в селі були випадки, коли корови вмирали, але через суд це не вирішували.

Вона шкоду не завдавала, її вини у гибелі корів позивачів немає, у неї теж померли три корови. Позивачі не надали доказів, що в селі проводили збори, на яких би покладалась відповідальність за гибель корів на тих, чия черга їх випасати; не довели їх вини, кожний позивач отримав за шкіру корову по 1000 грн. і навмисно скрили це. Вважає, що в той день з усіма коровами стався нещасний випадок. У неї немає грошей платити шкоду. Вони в кабінеті сільради вибачалися перед позивачами, але грошей платити у них немає. У позові просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_8 пояснив, що в той день він випасав худобу у селі, він вже 2 роки займається випасом, але такого випадку загибелі худоби було. Він виконував обовязки пастуха: перерахував худобу, вигнав на пасовище, доглядав за усім стадом, щоб худоба напаслась, напилася, від стада не відбилася, що з нею усе було зовнішньо в порядку, повернулася додому та принесла хазяїну молока. Межі пасовища йому відомі, там випасають худобу вже давно. Він випасав худобу в межах пасовища, її контролював, але слідкувати, що зїла кожна корова, він не міг. Він мав з собою собаку, палку. В той день корови мабуть щось не те зїли, мабуть була молода трава після дощів, у людей тоді і вдома корови захворіли, але його вини в загибелі корів немає. У позові просив відмовити.

Представник відповідачів ОСОБА_9 пояснив, що позивачами не наведено та не надано відповідних доказів щодо обставин правомірності стягнення матеріальної шкоди, не доведено у порядку, встановленому ст.ст.57-60 ЦПК України, обставин стягнення суми 30000 грн. матеріальної шкоди, позов необґрунтований. Факт порушення договірного зобовязання з випасу худоби є необхідною умовою для нарахування суми матеріальної шкоди позивачами. Позивачі мають довести, що порушення відповідачем договірного зобовязання призвело до загибелі худоби. Для нарахування суми матеріальної шкоди необхідна сукупність таких підстав, як порушення, яке полягає в активних діях відповідача з неякісного випасу худоби чи його бездіяльності у перешкоджанні неякісному випасі, наявність спричинених такими діями наслідків та причинно-наслідковий звязок між діями та наслідками у вигляді загибелі худоби. Збитки підлягають доказуванню з урахуванням приписів ст.ст.22,614,623 ЦК України. Обовязок доказування факту порушення відповідачем договірного зобовязання несе позивач, невиконання цього обовязку є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зі свого боку відповідач обґрунтовує свою невинуватість у заподіянні шкоди позивача тим, що він не випасав худобу, в т.ч. і загиблу, не мав певних зобовязань з приводу її випасу та забезпечення певного харчування (нагляду та недопущення випасу на шкідливих рослинах), та, тим більше, слідкувати за станом її здоровя. Певних обовязків покласти на відповідача позивачі не могли за усною домовленістю. А через відсутність письмової угоди позивачам необхідно при розгляді справи довести наявність таких обовязків відповідача певними доказами.

За висновком ветеринарного лікаря загибель худоби сталась внаслідок гострої тимпанії - хвороби, що виникає і при вживанні певних рослин. Але, не має доказів щодо вживання загиблими коровами саме «певних рослин». Пасовища взагалі можуть змінюватись рослинництвом і особа, яка випасає худобу не може знати, які рослини виросли певного дня. А, враховуючи такий період року, коли рослини активно виростають, може і виросли такі «певні рослини», які зашкодили стану здоровя загиблим коровам. За іншими даними гостра тимпанія може настати внаслідок переїдання. Це може статись через недостатнє харчування худоби дома перед випасом на пасовищі, внаслідок чого худоба компенсує нестачу їжі в організмі активним поїданням рослин на пасовищі, що призводить до переїдання. В таких випадках необхідне термінове оперативне втручання з примусового вивільнення організму від надлишкової їжі та відповідних газів. Несвоєчасне втручання може привести до загибелі худоби. А позивачами не надано доказів звернення за ветеринарною допомогою з метою рятування худоби. Вартість аналогічних корів, яка підтверджується довідкою сільгосппідприємства та витягами з мережі «інтернет» не може бути застосована до випадку шкоди позивачів, оскільки не має звязку між загиблими коровами позивачів та коровами, які на продажі в мережі «інтернет» чи на утриманні сільгосппідприємства. До того ж, яка вага загиблих корів була на момент загибелі, невідомо.

Більш того, позивачами не надано доказів загибелі саме корів, які є зареєстрованими за ними у встановленому порядку. Не надано доказів дійсної вартості загиблих корів. Не зазначено про випадки реалізації мяса загиблих корів та не зазначено причини не прийняття таких заходів з метою зменшення обєму шкоди. Не надано доказів захоронення загиблих корів на скотомогильнику. Не обґрунтовано обовязку відповідача відшкодувати їм матеріальної шкоди. Тому при вирішені справи просив надати уваги зазначеним обставинам та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість та розумність; обовязок сторін довести свої вимоги та заперечення (ст.60 ЦПК України); встановити відсутність факту порушення відповідачем зобовязання, його вини у цьому порушенні; і як наслідок відмовити у задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю.

ОСОБА_6 не наймав на випас тварин усього села ОСОБА_8, хоча той і є тривалий час пастухом в селі і йому власники корів передавали тварин для випасу, скарг на нього не було. ОСОБА_8 є батьком невістки ОСОБА_6, тому допомагав по-родинному без укладення угод та винагород. ОСОБА_6 не був в той день пастухом, не порушував порядок випасу тварин, не завдавав шкоди позивачам, відсутня його вина у завданій їм шкоди. Позивачі не довели під час судового засідання наявність всіх обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх позовних вимог до відповідачів про стягнення матеріальної шкоди на загальну суму 30 000 грн., тому позовні вимоги не підлягають задоволенню, просив у позові відмовити.

Вислухавши позивачів, відповідачів, представника відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що Державним підприємством «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 14.06.2012 видано паспорт великої рогатої худоби серії ІІ № 471835, в якому вказано: робочий № 7308, ідентифікаційний номер UA, код породи 31, порода червона степова, кличка «Нічка», дата народження - 10.02.2008, стать жіноча, власник тварини ОСОБА_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2; 16.09.2016 вона вибула (а.с.9а). Приморською районною державною лікарнею ветеринарної медицини видано ветеринарну карту серії НН № 653920 до паспорта великої рогатої худоби серії ІІ № 471835, який дійсний до 20.05.2017; худоба походить із господарства, благополучного щодо гострих інфекційних захворювань; перевірку на туберкульоз, лейкоз пройшла (а.с.10).

У довідці виконавчого комітету Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області від 26.09.2016 вказано, що станом на 01.01.2016 згідно з погосподарською книгою № 3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, особовий рахунок -0189-1, яка мешкає за адресою: с.Юр`ївка, вул.Шкільна (Комсомольська), 34, має в особистому підсобному господарстві корів у кількості 1 голови (а.с.11).

Згідно з актом, складеним мешканцями с.Юр`ївка: ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дійсно 16.09.2016 пастухом ОСОБА_8 була втрачена корова ОСОБА_2 та була знайдена за територією села мертвою о 23.20 годині (а.с.12).

Державним підприємством «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 22.08.2005 видано паспорт великої рогатої худоби серії АА № 568237, в якому вказано: робочий № 2727, ідентифікаційний номер UA, код породи 31 червона степова, кличка «Малишка», дата народження 2002 року, стать жіноча, власник тварини ОСОБА_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4; 16.09.2016 вона вибула (а.с.15). Приморською районною державною лікарнею ветеринарної медицини видано ветеринарну карту серії АА № 514317 до паспорта великої рогатої худоби серії АА № 568237, який дійсний до 25.05.2017; худоба походить із господарства, благополучного щодо гострих інфекційних захворювань; перевірку на туберкульоз, лейкоз пройшла (а.с.16).

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, станом на 01.01.2016 згідно по господарської книги № 3 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, особовий рахунок -0225-1, яка мешкає за адресою: с.Юр`ївка, вул.Комарова,10, має в особистому підсобному господарстві корів у кількості 1 голови (а.с.13,157). В акті, складеному та підписаному ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, вказано, що на подвір`ї за адресою: с.Юр`ївка, вул.Комарова,10 було здійснено змушений забій корови. Зі слів господаря корови ОСОБА_4 корова прийшла з пасовища 16.09.2016 приблизно о 19.00 годині з ознаками гострої тимпанії. Лікування та допомога надавалися. У звязку з тим, що корова упала, були вимушені її дорізати. При огляді вона лежить на правому боці, вздута. Відібрали матеріал, збудник сибірської язви відсутній. ОСОБА_4, ОСОБА_5 попереджені, що корова повинна бути відправлена на промпереробку або утилізована (а.с.14,150).

02.12.2014 Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України видано паспорт великої рогатої худоби LD 316934, в якому вказано: робочий номер 4673, ідентифікаційний номер UA, код породи 31, червона степова, кличка «Марта», ІНФОРМАЦІЯ_1, власник корови ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. У 2014 році проходила вакцинацію та обробку. 16.09.2016 вона вибула (а.с.19,170-171). Згідно з актом від 16.09.2016, складеним ОСОБА_31, ОСОБА_3 на подвір`ї за адресою: с.Юр`ївка, вул.Комарова, 25 здійснено змушений забій корови. Зі слів господаря корови ОСОБА_3 корова прийшла з пасовища 16.09.2016 приблизно о 19.00 годині вздута, з ознаками гострої тимпанії. Лікування корови не проводилась, так як вона впала та померла. Відібрали матеріал, збудник сибірської язви відсутній. ОСОБА_3 попереджена, що корова повинна бути утилізована (а.с.17). Згідно з довідкою виконавчого комітету Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, станом на 01.01.2016 згідно погосподарської книги № 3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, особовий рахунок -0234-1, яка мешкає за адресою: с.Юр`ївка, вул.Комарова,25 має в особистому підсобному господарстві корів - 1 голову (а.с.18). На 01.01.2017 згідно погосподарській книзі корів в особистому підсобному господарстві не має (а.с.169).

Згідно з довідкою Приморської районної державної лікарні ветеринарної медицини велика рогата худоба корова «Малишка», яка належить ОСОБА_4, корова «Ночка», яка належить ОСОБА_2 дійсно проходили 24.05.2016 весняну диспансеризацію, під час яких тварини були щеплені проти сибірки, досліджені на лейкоз, бруцельоз і туберкульоз негативно (а.с.134).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області станом на 01.01.2016 згідно погосподарської книги № 3 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка мешкає за адресою: с.Юр`ївка, вул.Садова (Червоноармійська), 24 має в особистому підсобному господарстві корів у кількості 3 голови. Згідно з погосподарською книгою №3 головою домогосподарства за адресою: Запорізька область, Приморський район, с.Юр`ївка, вул.Садова (Червоноармійська), 24 є чоловік ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9, особовий рахунок 01-0212-1, сторінка 56 (а.с.48,152).

В акті від 16.09.2016, складеним в.о. начальника Держпотребслужби в Приморському районі ОСОБА_34, начальника Приморського РДЛВМ ОСОБА_35, заввіділенням ПЕТЛВМ ОСОБА_36, зав. Зеленівської УЛВМ ОСОБА_31, у присутності ОСОБА_3 вказано, що проведено епізотітичне розслідування за випадком примусового забою КРС (корови) на приватному подвірї ОСОБА_3, встановлено, що приблизно 16.09.2016 о 19.00 годині прийшла з пасовища її корова з ознаками гострої тимпанії. Лікування, допомога не надавалися, у звязку з тим, що тварина вже була забита. При огляді тварина вздута, лежить на правому боці. Відібраний матеріал з вуха, збудник сибірської язви не виявлений. ОСОБА_3 попереджена, що забита тварина повинна бути направлена на промислову переробку або утилізована (а.с.64).

Аналогічного змісту складені тією ж комісією акти від 16.09.2016 відносно крупного рогатого скота, що був забитий на подвірї ОСОБА_4 (а.с.63), ОСОБА_6 (а.с.65), ОСОБА_8 (а.с.66).

В акті від 28.11.2016, що складений мешканцями с.Юр`ївка, вказано, що 16.09.2016 на момент падежу тварин випасалися корови: у ОСОБА_3 -2 корови, у ОСОБА_2 2 корови, ОСОБА_4 - 2 корови. Після падежу тварин 16.09.2016 корів залишилося по одній у ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (а.с.67).

На сайті продажу вартість корів складає від 7 500 грн. до 30 000 грн. (а.с.26,27).

Згідно з довідкою ПСП «Приморський» від 01.11.2016 вартість великої рогатої худоби середньої вгодованості становить 500 кг х 25 грн. = 12 500 грн. (а.с.28).

Згідно з актом, складеним та підписаним 19.11.2016 мешканцями с.Юр`ївка: ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_24, протягом останніх трьох років зборів власників корів з питань випасу ані в усній, ані в письмовій формі не проводилось (а.с.47,151).

Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області, на території Юр`ївської сільської ради скотомогильників не має (а.с.49,153).

У довідках виконавчого комітету Юр`ївської сільської ради Приморського району Запорізької області вказано, що станом на 01.01.2016 згідно з погосподарською книгою №3: ОСОБА_24, яка мешкає за адресою: с.Юр`ївка, вул.Комарова,7 (зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_10) має в особистому підсобному господарстві корів у кількості 1 голови; головою домогосподарства є чоловік ОСОБА_39, особовий рахунок 01-0224-1, сторінка 75, має в особистому підсобному господарстві корів у кількості 3 голови (а.с.50,154); ОСОБА_38, особовий рахунок 01-0219-1, сторінка 67, який мешкає за адресою с.Юр`ївка, вул.Садова (Червоноармійська), 34, має в особистому підсобному господарстві корів у кількості 1 голови (а.с.51,155).; ОСОБА_37 Миколайовичособовий рахунок 01-0240-1, сторінка 93, мешкає за адресою с.Юр`ївка, вул.Гагаріна,7 має в особистому підсобному господарстві корів у кількості 1 голови (а.с.52,156).

Судом оглянуто викопіювання земельних угідь Юріївської сільської ради, на якій зображено пасовище (а.с.53-54, 129). У листі Юр`ївської сільської ради від 23.02.2017 вказано, що місце знаходження пасовища загальною площею 43,0212 га знаходяться в користуванні СФК ОСОБА_40та ПП «Сократ». Пасовища на території сільської ради не розорені і не засіяні і використовуються для випасання худоби жителів села Юр`ївка. Суміжні земельні ділянки контури №406, №427 знаходяться в користуванні СФК ОСОБА_40 (а.с.128).

Згідно з довідкою СФГ ОСОБА_40 на орендованих полях контур №406 та №427 в 2016 році були посіви озимої пшениці, яка була зібрана в липні 2016 року. Після збору врожаю на полях було проведено дискування. На період середини вересня 2016 поля знаходились в обробленому стані (а.с.135).У протоколі засідання громадських слухань села Юр`ївка Приморського району Запорізької області від 21.04.2017 вказано, що за порядком денним: про організацію випасу корів на території села Юр`ївка вирішили, що черга встановлюється з початку вулиці від одного двору до іншого, якщо власник корів виводить у стадо нове поголівя, то він повинен у той же день відпасти за нове поголівя за принципом одна голова один день (а.с.179-181).

Свідок ОСОБА_41 пояснив, що він працює завідуючим відділу, ветлікарем Приморської державної лікарні ветеринарної медицини (ДЛВМ); у вересні 2016 року за викликом він виїжджав у с.Юр`ївська, так як пала крупна рогата худоба; приблизно о 21.00 годині він приїхав до ОСОБА_6, в господарстві якого померло 3 голови крупного рогатої худоби (корови). Був відібраний у цих корів матеріал, проведені аналізи на сибірську язву, результат виявився негативний. Потім ще привозили матеріали з інших корів, результат перевірки на сибірську язву теж був негативний. Він був у ОСОБА_5, у дворі лежала мертва корова, чи були у вухах корови бирки, він не памятає; у корови горло було перерізано, рятувати було неможливо.

На корів зараз видається ветеринарний паспорт (раніше видавали паспорт та ветеринарну карту), дані вносять до відповідного державного реєстру, присвоюється номер, таким чином здійснюється ідентифікація корови; також проводиться диспансеризація корів (обстеження, щеплення, рекомендації). Наслідком щеплення могло бути здуття корови, якщо воно настало протягом 14 днів після щеплення, але у той час його не робили коровам.

У корів було здуття, причиною могло бути пасовище, неправильна їх годівля. Упали усі дійні корови, які більше їдять. Розвиток хвороби залежав від того, чи покормили її дома, чи стельна вона. В ту пору після засухи пішли дощі, зявилася зелена отава. Корови могли її обїстися; причиною міг бути метал, папір, пінопласт. Щодо проведення розтину для встановлення причини смерті корів, то до нього ніхто не звертався. Провести його було можливо, і вартість його проведення нормальна. Вони провели дослідження, склали акти, попередили власників корів про необхідність їх утилізації і уїхали.

Свідок ОСОБА_31 пояснив, що він працює завідуючим Зеленівського ветеринарного пункту; 16.09.2016 о 18.00 годині подзвонила ОСОБА_7 у звязку з захворюванням корів, через 20 хвилин він був у неї. Одну корову зарізали, другу намагалися допомогти, не вийшло, третя пала, її дорізали. Деяких корів в селі спасли. У ОСОБА_42 корову дорізали. Оскільки необхідно було виключити сибірську язву, то він викликав районну ветлікарню. Приїхали ветлікар ОСОБА_41, санветексперт ОСОБА_43, начальник ветрайонної лікарні ОСОБА_35, начальник ветпотреб нагляду у районі ОСОБА_34 Взяли аналізи у корів ОСОБА_6, ОСОБА_42, ОСОБА_8,ОСОБА_3, в результаті сибірська язва не виявлена. Корови ОСОБА_2 він не бачив. Позивачі просили скласти акти про причини смерті корів, він пояснив, що дослідження може бути тільки вранці, необхідно зберегти корів до ранку та везти їх в Приазовську лабораторію. Письмових заяв не надійшло. Він визначити причину та хто винен, не міг. Корови застраховані не були.

Таких корів на мясо продавати неможна було, тільки на промпереробку або утилізацію. В акті власники корів розписалися за це. Пастух ввечері пригнав корів, раніше, прогнав їх, але якщо б він їх пригнав своєчасно, то їх можна було б спасти. Причиною захворювання корів могло бути те, що вони поїли після дощу молодої трави. У той день більше половини стада було вздутих корів темпанія, приблизно 10 корів померли.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона в селі Юріївка живе вже більше 50 років. ОСОБА_2 є її сусідкою, вона знає її 10 років. Восени 2016 року в селі після випасання худоби поздувалися корови, їх пригнали додому, і вони стали падати, вмирати. У ОСОБА_2 тоді через здуття померла корова. Ввечері приїхали закупники і забрали усіх померлих корів, заплатили по 1000 грн. кожному за шкіру, а мясо утилізували. ОСОБА_2 вона особисто за шкіру корови передала 1000 грн. (5 купюр по 200 грн.). Вона прийшла до неї додому, вони побалакали, і вона віддала ОСОБА_2 гроші, поклала їх на стіл в коридорі її будинку, і пішла. Розписки від неї не брала, оскільки вони були в гарних з нею стосунках і від неї цього не вимагалося.

У селі дуже давно склався звичай: крупну рогату худобу її власники випасають по черзі, по дворам: 1 корова 1 день, якщо хтось не може, то наймає людину, платить їй. Пастух дивиться за коровами, щоб вони не влізли в поле, в балки, не вийшли за межі пасовища; щоб напаслися, напилися, з молоком повернулися додому, а якщо корова захворіла, повідомляють хазяїну.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 16.09.2016 він випасав худобу у селі, в той день була черга ОСОБА_11, його свата (його дочка одружена з сином ОСОБА_11І.), тому за нього в допомогу дочці в той день випасав корів він. Він вже 2 роки займається випасом худоби, має навички. Пас як звично, на постійному пасовищі, де худоба випасається постійно, неподалік були поля пшениці, але вони були вже убрані, була тільки поросль пшениці, але він пас на пасовищі, на пшеницю не виганяв. Збори про встановлення порядку випасу худоби не проводилися, він про них не знає, його не знайомили з документами, де пасти корів. Можливі причини захворювання - після дощів піднялася молода трава, і вони її переїли та повздувалися. Він погнав їх додому раніше. Тоді багато корів захворіло, пропали корови позивачів, і у нього теж пропала через це корова.

Свідок ОСОБА_38 пояснив, що має в господарстві корову, на неї ведеться паспорт, вставляються бирки у вуха, випас здійснюється стадом в порядку черги: 1 корова 1 день, якщо хазяїн корови не може випасати стадо, то він наймає пастуха. Так у них в селі склався звичай, і він дотримується вже багато років. Сільська рада визначила місце випасу худоби. Щодо проведення загальних зборів про визначення порядку випасу худоби, то він про це не знає. Він працює, не може займатися випасом стада, тому наймає пастуха. Пасуть стадо в якості таких пастухів ОСОБА_8, інші. ОСОБА_8 випасає худобу на пасовищі, загнати стадо на чуже поле він не міг, поки там був врожай, а після збору врожаю власники не заперечують проти випасання худоби.

Свідок ОСОБА_44 пояснив, що він є приватним підприємцем, 16.09.2016 року йому з с.Юр`ївка подзвонив ОСОБА_34, сказав, що повздувалися корови, він поїхав купити 1 корову, а до нього підішли ще люди. Корів грузив на автомобільний причеп, було пізно вночі. Гроші віддав хазяєвам по 1000 грн. за корову. Одна корова була у степу, біля річки, біля мосту, за неї гроші віддав ОСОБА_34. А іншим гроші віддав особисто. З ним був водій ОСОБА_45 Потім вони виявили, що одна корова була з телям, який вже сформувався.

Свідок ОСОБА_45 пояснив, що у вересні 2016 року до нього подзвонив ОСОБА_44В, попросив допомогти. Він приїхав в с.Юр`ївка, у людей померли корови. З людьми вони домовилися, що їх купують. Вони завантажили корів на трактор і віддали людям гроші по 1000 грн. за корову. Претензій не було.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він є сільським головою с.Юр`ївка. Житель села подзвонив йому і сказав, що з пасовища прийшли вздуті корови, їх дорізають. У шести дворах були хворі корови. Викликали ветеринарну службу, яка працювала, перевіряли на сибірську язву, результат виявився негативний. Викликали тих, хто їх забрав та вивіз.

Село виникло у 1860 році, порядок випасу стада худоби в селі складався роками та сформувався з 1970 року (звичай): по черзі по вулиці, від двору до двору, в залежності від кількості корів. Місце випасання землі комунальної власності сінокоси та пасовища загального користування, долина річки Лозуватка та її притоки. Пастух знає скільки корів, чия черговість, про місце випасу, про порядок випасу без укладання договорів, він повинен слідкувати за коровами, напасти їх і повернути додому з молоком, без хвороби, за роботу отримує гроші.

Він корів не держить, тому не знає, чи проводилися збори власників корів з цього приводу. До сільської ради з цього приводу зі спорами не зверталися. Щодо наявності корів ведеться облік постійно, зі слів власників, а поновлюються 1 раз на рік, перевірки робити неможливо. У вересні після дощів могли бути зелені всходи, падалиця на земельних ділянках, які поряд з пасовищем .

Свідок ОСОБА_35 пояснив, що він є начальником Приморського РДЛВМ. Восени 2016 року він був у відпустці, йому подзвонив дільничний, так як пали корови. Вони поїхали у с.Юр`ївка, були у ОСОБА_11, ОСОБА_4, інших. Вони на аналізи у корів взяли вуха, перевірили, сибірки не було. Він був у ОСОБА_5, труп лежав у дворі, сумнівів у її загибелі немає, він її оглядав. По усім загиблим коровам перевірялися паспорти, бирки, склали акти. Причину смерті корів не визначали, оскільки було вже темно, а вранці загиблих корів вже не було. Попередній діагноз гостра темпанія, для точного потрібно проводити розтин. Породу корови визначає Агентство ідентифікації зі слів хазяїна, по матері. Чому чорну корову «Нічка» записали червона степова не знає, він змінити в паспорті породу корови не може. Вага корів буває від 300 кг до 500 кг, може і 700 кг. В середньому 500 кг.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін.

Сторонам розяснювалися ці статті. Від сторін не надійшло клопотань про витребування або долучення до справи інших доказів, виклик свідків, вони просили справу розглянути на підставі наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що між жителями села Юр`ївка Приморського району, які тримають крупну рогату худобу, тривалий час існує усна домовленість (колективна угода) про спільне випасання належної їм великої рогатої худоби, яке здійснюється власниками корів почергово на місцевих пасовищах в одній череді, згідно з якою сімя (господарство) повинно відпасти колективну худобу за встановленим графіком: кожний двір в порядку черги повинен відпасти за принципом одна голова один день. Це у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_27, ОСОБА_38, ОСОБА_15, не заперечувалося сторонами, також було підтверджено протоколом засідання громадських слухань села Юр`ївка від 21.04.2017.

Відповідно до встановленого графіку 16 вересня 2016 року черга з випасання колективної худоби, у тому числі і корів позивачів, була господарства подружжя ОСОБА_11, ОСОБА_7. Згідно з раніше укладеною з іншими власниками великої рогатої худоби вони взяли на себе зобовязання здійснити випасання худоби, зокрема й корів, які належали позивачам. При цьому з пояснень позивачів, відповідачів, показань ОСОБА_27, ОСОБА_38, ОСОБА_15 вбачається, що до їх обовязків входило забрати корів, вигнати їх на пасовище, доглядати за ними, після чого у вечері повернути корів здоровими та такими, що наїлися, напилися, з молоком, а якщо захворіли повідомити власнику.

Вони залучили до випасання худоби ОСОБА_8 в якості пастуха, що не суперечить умова вказаної вище усної угоди власників великої рогатої худоби. ОСОБА_8 16 вересня 2016 року прийняв корів, у тому числі тих, які належали позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, перерахував їх і погнав на пасовище. Там він повинен був дивиться за коровами, у тому числі, як він пояснив, щоб вони не вийшли за межі пасовища, від стада не відбилися, що з ними усе було зовнішньо в порядку, щоб вони напаслися, напилися, з молоком повернулися додому, а якщо корова захворіла, повідомити хазяїну.

ОСОБА_8 визнав, що в той день корови мабуть щось не те зїли, що можливі причини захворювання - після дощів піднялася молода трава, і вони її переїли та повздувалися. Свідок ОСОБА_38 пояснив, що ОСОБА_8 випасає худобу на пасовищі, загнати стадо на чуже поле він не міг, поки там був врожай, а після збору врожаю власники не заперечують проти випасання худоби. Свідок ОСОБА_15 пояснив, що він є сільським головою с.Юр`ївка, знає, що в вересні після дощів могли бути зелені всходи, падалиця на земельних ділянках, які поряд з пасовищем.

Пасовища на території сільської ради використовуються для випасання худоби жителів села Юр`ївка. Суміжні земельні ділянки контури №406, №427 знаходяться в користуванні СФК ОСОБА_40, яка повідомила, що на цих ділянках в 2016 році були посіви озимої пшениці, вона була зібрана в липні 2016 року, на середину вересня 2016 поля знаходились в обробленому стані.

Згідно з положеннями ч.1 ст.7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до ч.1,3 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію, зокрема, виконати роботу, а інша сторона має право вимагати виконання обовязку. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст.528 ЦК України передбачено, що виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

За змістом ст.6, ч.1 ст.627, ст.629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

За положеннями ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Відповідно до ст.1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Таким чином, між власниками великої рогатої худоби, зокрема й сторонами у справі, виникли зобовязальні правовідносини щодо спільного випасання належної їм великої рогатої худоби, яке саме по собі включає і обовязок по збереженню худоби на час її випасу, тобто спільна діяльність (ст.1130 ЦК України), а не деліктні правовідносини.

Сторонами не оспорюється, що позивачі 16.09.2016 вигнали на випас, а пастух ОСОБА_8, якій діяв за домовленістю з відповідачами ОСОБА_11, ОСОБА_7 та за їх дорученням, їх прийняв для здійснення їх випасу. Допитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що ОСОБА_8 наймається випасати корів у селі, це підтвердив і сам ОСОБА_8, пояснивши в якості свідка, що він вже 2 роки займається випасом худоби, має навички. Додому корів ОСОБА_8 пригнав раніше, чим завжди, приблизно на годину.

В той день з пасовища значна кількість корів повернулися хворими, багато загибло. Корову ОСОБА_2 знайшли за селом в очереті, там вона і залишилася, додому не повернулася. Корова ОСОБА_4 була стельна, ввечері її пригнали хвору, і вона впала у дворі побігли за фельдшером, прийшли сусіди з ліками, але нічого не допомогло. Корова ОСОБА_3 по дорозі з пасовища падала, остаточно впала у дворі і померла. Корови позивачів були оглянуті спеціалістами, на підтвердження їх загибелі складені відповідні акти. Факт загибелі корів позивачів також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, він не оспорюється відповідачами.

Позивачі посилаються, що відповідачі ОСОБА_11, ОСОБА_7, чия черга була на випасання худоби, залучили до випасання худоби ОСОБА_8 в якості пастуха, який не виконав покладені на нього обовязки пастуха, і в результаті неналежного виконання ним обовязків загибли їх корови. Вони стверджують, що він допустив їх випас за межами пасовища, на суміжних земельних ділянках, на яких після уборки пшениці та дощів піднялася зелень. Це підтверджується поясненнями свідків Свідок ОСОБА_38, ОСОБА_15 Крім того, позивачі наполягають, що ОСОБА_8 в той день займався пошуком металу, вони бачили у нього металошукач.

У судовому засіданні відповідачами не спростовано те, що ОСОБА_8 16.09.2016 при випасанні корів неналежним чином виконував свої обовязки пастуха. Він не пересвідчився у місці перебування корів позивачів, не повернув їх після випасу додому, корова ОСОБА_2 не повернулася взагалі. Він не повідомив власникам про хворобу, не пригнав їх раніше з пасовища

Про його неналежне виконання обовязків про випасанню крупної рогатої худоби свідчить велика кількість випадків захворювання корів, велика кількість загиблих корів, що пригнав пастух їх додому в кінці дня і тільки на 1 годину раніше, нікому своєчасно не повідомив про захворювання корів, зниклі корови шукали усім селом, а пастух не приймав участі у їх розшуку. Виходячи з наведених обставин гибель корів позивачів не може бути наслідком нещасного випадку.

Аналізуючи зібрані докази у справі, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що необхідно врахувати, що відповідно до усної домовленості про випас корів у спільній череді почергово відповідачі ОСОБА_11, ОСОБА_7, прийнявши на себе обовязок щодо випасання корів, збереження худоби під час випасу, не проявили турботливості та обачності, найнявши та доручивши випасання іншій особі, яка виконує допоміжну роль в умовах випасання худоби, за визначеною черговістю, не перевірили чи такі дії пастуха є належним виконанням ними зобовязання щодо випасу стада корів, не вжили всіх залежних від них заходів щодо належного виконання своїх зобовязань з випасання корів

Отже, у судовому засіданні повністю не доведено відсутність вини відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_7 в загибелі корів позивачів та завданні їм матеріальної шкоди. Вони в судових засіданнях жодним чином не довели, що загибель корови сталася не з їх вини та (або) не з вини пастуха. А тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення відповідачів від відповідальності, тому відповідачі ОСОБА_11, ОСОБА_7 зобов'язані відшкодувати позивачам заподіяну їй шкоду внаслідок загибелі їх корів, а отже позов в частині стягнення з відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_7 на користь позивачів суми заподіяної позивачу шкоди внаслідок загибелі корів підлягає задоволенню, в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_8 необхідно відмовити. Даний висновок відповідає висновку ВССУ в справі №23245св16).

Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню, суд розглядає позов в межах заявлених вимог відповідно до ст.11 ЦПК України, враховує довідку ПСП «Приморський» від 01.11.2016 про вартість великої рогатої худоби середньої вгодованості, що відповідачам виплачено за шкіру корів по 1000 грн. кожному. Суд не приймає заперечення ОСОБА_2, що 1000 грн. вона не отримала, оскільки це її твердження спростовується поясненнями свідка ОСОБА_27 та тим, що вона сама визнала, що мертву корову забрали хлопці, вона не заперечувала проти цього.

Тому з відповідачів ОСОБА_11, ОСОБА_7 на користь позивачів підлягає стягненню сума заподіяної шкода в розмірі по: 10 000 -1 000 = 9 000 грн. кожному солідарно, оскільки вони подружжя і сумісно ведуть господарство.

При цьому вони не позбавлені права регресної вимоги до осіб, яким передоручили випас корів (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).

В звязку з задоволенням позовних вимог відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір в рівних частках з кожного на користь кожного позивача, який сплачено позивачами при подачі позову (а.с.1-3), з розрахунку по: 551,20 грн.: 2:3= 91 грн. 87 коп.

Керуючись: ст.ст.3,10,11,15,57-61,79,197,209,212,214,213,214,215,223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10 до ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_11, ОСОБА_7 солідарно на користь ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10 по 9 000 (девять тисяч) грн. кожному в якості відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10 витрати по оплаті судового збору по 91 грн. 87 коп. кожному.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10 витрати по оплаті судового збору по 91 грн. 87 коп. кожному.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис ОСОБА_1

Копія вірна: суддя Т.В. Стріжакова

26.05.2017