Справа № 172/409/17
Провадження № 2/172/273/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.06.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - Битяка І.Г. за участю секретаря - Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання в сел. Васильківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Синельниківська місцева прокуратура Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Про вказаний факт свідчать записи у свідоцтві про народження дитини. Мати неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_11. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 172/1471/14-ц від 03 грудня 2014 року позивача призначено опікуном над онуком. Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 172/463/15-ц від 22 вересня 2015 року відібрано у відповідача, батька дитини - ОСОБА_3, неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення батьківських прав, та передано онука позивачеві для подальшого виховання та утримання.
Незважаючи на винесені судом рішення, відповідач і надалі ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина і залишив його на повному утриманні та вихованні позивача. Батько неповнолітнього ОСОБА_2 з 2005 року проживає в АДРЕСА_1, де створив нову сім'ю. Сином не цікавиться, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню, вихованню, навчанню своєї неповнолітньої дитини, не створює належних умов для його проживання, не забезпечує його нормального фізичного та розумового розвитку, байдуже ставиться до здоров'я сина, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не цікавиться внутрішнім світом дитини.
У судовове засідання сторони не з'явилися.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити, проти заочного розгляду справи не запечечують.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання.
Від органу опіки та піклування Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області надійшла заява про слухання справи за відсутності його представника, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі.
На підставі ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області по справі № 172/463/15-ц від 22 вересня 2015 року відібрано у відповідача, батька дитини - ОСОБА_3, неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення батьківських прав, та передано онука позивачеві для подальшого виховання та утримання.
Відповідно до довідки Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області про склад сім'ї неповнолітній ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на утриманні дідуся ОСОБА_5 і бабусі ОСОБА_1
Актом обстеження матеріально-побутових умов життя гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_6 від 10 квітня 2017 року встановлено, що в приміщенні створені всі умови для виховання та повноцінного розвитку і відпочинку дитини. Онук - ОСОБА_6 має окрему кімнату. В будинку чисто, охайно, затишно. Сім'я працьовита.
В акті обстеження матеріально-побутових умов життя дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя АДРЕСА_7 від 10 квітня 2017 року зазначено, що він навчається в 6 класі Добровільського навчально-виховного комплексу, дитина завжди має охайний вигляд, чиста, ввічливий, приймає активну участь в художній самодіяльності сільського клубу с. Гришаї.
Згідно з характеристикою зі школи ОСОБА_2 зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Вихованням хлопчика займаються дідусь та бабуся. Вони приділяють належну увагу вихованню онука, цікавляться успіхами. Зачас навчання ОСОБА_2 батько жодного разу не відвідував школу, не цікавився успіхами свого сина.
Бабуся відповідно до характеристик сільської ради, директора Добровільського НВК зарекомендувала себе з позитивної сторони, користується авторитетом серед односельців, спиртні напої не вживає, скарг від сусідів та жителів села не надходило.
Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Згідно з пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
На підставі належних, допустимих та достатніх доказів судом встановлено, що відповідач без будь-яких об'єктивних на те причин ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Участі у вихованні дитини не приймав, не створив належних умов для проживання своєї дитини, не забезпечив нормального фізичного та розумового розвитку. Неповлолітній ОСОБА_2 від народження проживає з бабусею ОСОБА_1 і знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Батько ОСОБА_3 жодного разу дитину не відвідував, матеріально не забезпечував, не мав ніяких з ним контактів і не намагається цього робити.
Тому задоволення позову шляхом позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 повністю відповідає інтересам останнього.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 164-167 Сімейного Кодексу України, ст. 3, 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -
1. Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. до ОСОБА_3, треті особи Служба у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Синельниківська місцева прокуратура Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування Добровільської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області - задовольнити повністю.
2. Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця с. Добровілля, Васильківського району, Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_8 по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
3. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь позивача судовий збір в сумі по 640 (шістсот сорок) гривень
4. Копію рішення після набрання законної сили надіслати Васильківському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.
Заочне рішення може бути переглянуто Васильківським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня проголошення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.
Суддя І.Г. Битяк