Справа №266/3934/17
Провадження№ 2-н/266/113/17
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

09 жовтня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Митрофанова Є.Г., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

06 жовтня 2017 року заявниця звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, суд вважає приходить до висновку про необхідність застосування положень ст. 121 ЦПК України, як до неналежно оформленої заяви про видачу судового наказу вимогам закону щодо форми та змісту, на підставі ч. 6 ст. 98 ЦПК України.

Так, у заяві повинно бути зазначено, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, перелік документів, що додаються, відповідно до вимог п. 3, 5 ч. 2 ст. 98 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою рішення, що видається за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 95 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України, право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, надане тому із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Звертаючись до суду з вимогами про стягнення аліментів на дитину у відповідному розмірі, заявницею до заяви про видачу судового наказу не додається документів на підтвердження її права вимоги, тобто відомостей проживання разом з дитиною, та відсутності спору про таке право.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу, якою заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, заявницею порушується питання про визначення такого розміру не меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Зазначені вимоги за своїм змістом не відповідають п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що присуджуються у частці від доходу, не потребує додаткового визначення судом, оскільки такий розмір установлений Законом, що регулює сімейні правовідносини, саме ч.3 ст.182 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від способу та порядку стягнення.

Враховуючи встановлену невідповідність, на підставі ч. 6 ст. 98 ЦПК України, суд, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, відповідно до положень ст. 121 ЦПК України, та надає заявниці строк для усунення недоліків, а саме надання документів, що підтверджують право на звернення із заявою про видачу судового наказу з вимогами про стягнення на її користь аліментів на дитину, та викладення в заяві вимог у відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

Строк для усунення недоліків неналежно оформленої заяви про видачу судового наказу не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали про залишення заяви без руху, у разі виконання якої заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, а в іншому випадку заява вважається неподаною і повертається заявнику на підставі ч. 1 ст. 100 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст. 98, ст.121 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків не більше пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати заявнику.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Митрофанова Є. Г.