Справа № 500/4706/17
Провадження № 2/500/2880/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Присакар О.Я.,

при секретарі - Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Скоморохової К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт її постійного проживання разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею, в порядку спадкування, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, свої вимоги мотивує тим, що вищевказана частка будинку належить ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Спадкодавець за життя заповіту не залишав. Спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 являється дружина ОСОБА_4, яка прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. 11.06.2015 року ОСОБА_4 залишила заповіт, за умовами якого усе свої майно заповіла ОСОБА_3.Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу від 30.05.1991 року, посвідченим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М., зареєстрованим в реєстрі №2/1438, зареєстрованим в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №60д/3 від 17.06.1991 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.03.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49254552 від 27.09.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року - відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємицею за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 являється дружина ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 15.09.2015 року, повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із ОСОБА_5, що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі на будинок АДРЕСА_1, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.01.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 11.06.2015 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за №1295, ОСОБА_4 заповіла все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день її смерті буде їй належати і на що вона на законом матиме право, в тому числі усю належну їй частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_3.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49254703 від 27.09.2017 року, наданої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_4 від 11.06.2015 року, зареєстрований за № 1295 не змінювався та не скасовувався.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщини незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини мешкала разом із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено показаннями, допитаними в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які пояснили, що ОСОБА_3 переїхала до ОСОБА_4 приблизно у 2014-2015 рр. після смерті ОСОБА_5. ОСОБА_3 доглядала ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_4 була у похилому віці та не була не в змозі доглядати за собою. Підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, тобто ОСОБА_3 вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. від 22.08.2017 року за №415/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 пропущено строк для подачі зави про прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують факт прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. При цьому у п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт постійного проживання із ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тому вважається таким, який фактично прийняв спадщину та відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215, ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.Я.Присакар