Справа № 134/1701/16-ц Провадження № 22-ц/772/1175/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 54Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Копаничук С.Г., Марчук В.С., секретар Агеєва Г.В., за участі: представника позивачів ОСОБА_2 та представників відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу по дату поновлення на роботі,

встановила:

В грудні 2016 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись в суд з позовами до відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області.

Всі позови ухвалою суду були обєднані в одне провадження. Кожен із позивачів просив визнати незаконним та скасувати наказ про його звільнення з роботи, поновити на займаній посаді та стягнути з відповідача на їх користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.11.2016 року по дату поновлення на роботі.

Позовні заяви мотивовано тим, що всіх відповідачів 31.10.2016 року було звільнено з займаних посад у навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад 1 ступеня дошкільний навчальний заклад» с. Зеленянка в зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

ОСОБА_7 було звільнено з посади вчителя початкових класів наказом № 230-к/тр-к від 28.10.2016 року.

ОСОБА_5 було звільнено з посади вчителя математики наказом № 226-к/тр-к від 28.10.2016 року.

ОСОБА_6 було звільнено з посади директора навчально-виховного комплексу учбового закладу наказом № 225-к/тр-к від 28.10.2016 року.

ОСОБА_10 звільнено з посади вчителя музичного мистецтва наказом № 228-к/тр-к від 28.10.2016 року.

ОСОБА_8 наказом № 231-к/тр-к від 28.10.2016 року звільнено з посади вчителя початкових класів.

ОСОБА_9 наказом № 227-к/тр-к від 28.10.2016 року було звільнено з посади вчителя російської мови та світової літератури.

Позивачі вважають, що звільнення було протиправним та незаконним, оскільки при скороченні посади були відсутні для цього підстави, відповідач здійснив їх звільнення всупереч чинним нормативним актам Міністерства освіти України, що регулюють звільнення педагогічних працівників без згоди відповідного профспілкового органу. Звільнення відбувалось на початку навчального року, а не в кінці, як передбачено вказаними нормами МОУ.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2017 року та ухвалити нове, яким позови задоволити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, зокрема, суд не звернув увагу на те, що протягом періоду попередження відповідач приймав на роботу інших працівників на педагогічні та не педагогічні посади, але позивачам пропонував посади вибірково в інших населених пунктах, і лише ті, які вважав за доцільне. Решта мотивів апеляційної скарги аналогічні мотивам позовних заяв.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши докази у справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до п 19 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вказано, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Як встановлено судами, 9 червня 2016 року було проведено громадське слухання щодо перетворення (реорганізації) навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад» с. Зеленянка, Крижопільського району Вінницької області. На сесії Красносільської сільської ради розглянуто питання щодо реорганізації НВК «ЗНЗ І-ІІ ступенів - ДНЗ» с. Зеленянка.

Після проведення громадських слухань, 10.06.2016 року рішенням № 85 Красносільської сільської ради Крижопільського району Вінницької області 7 сесії 7 скликання від 10.06.2016 року, з метою оптимізації мережі навчальних закладів освіти району, забезпечення рівного доступу до якості освіти дітям із сільської місцевості, підвищення фінансових та управлінських ресурсів, враховуючи висновок постійної комісії сільської ради з питань освіти вирішила: перейменувати навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с. Зеленянка, Крижопільського району Вінницької області на навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня - дошкільний навчальний заклад» с. Зеленянка, Крижопільського району Вінницької області.

29.08.2016 року відділом освіти Крижопільської райдержадміністрації винесено наказ № 176 «Про окремі питання діяльності НВК «ЗНЗ І-ІІ ступенів-ДНЗ» с. Зеленянка, згідно з яким, з 01.09.2016 року внесено зміни до мережі навчальних закладів, а саме замінено слова «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» с. Зеленянка, Крижопільського району Вінницької області на слова «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня - дошкільний навчальний заклад» с. Зеленянка, Крижопільського району Вінницької області.

Пунктом 3 цього Наказу, у звязку із змінами у мережі навчальних закладів району, скорочено чисельність педагогічних працівників, та вказані посади, які підлягають під скорочення.

Також встановлено, і не заперечувалось сторонами, що станом на 28.08.2016 року в НВК «ЗНЗ І-ІІ ступенів -ДНЗ» на обліку перебувало 5 учнів (3 кл - 1 учень; 5 кл - 4 учні). На час розгляду справи в навчальному закладі, а саме в школі, рахується «0» учнів.

Як пояснив представник відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації, навчальний заклад складався з дошкільного навчального закладу та школи. Всі учні школи, за заявами батьків, були переведені в школи м. Крижопіль. В с. Зеленянка, залишився лише дошкільний заклад дитячий садок.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що фактично відбулась реорганізація навчального закладу, у звязку з чим, було змінено назву навчального закладу. Як вказано у згаданому пункті Постанови Пленуму ВСУ, при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Всі вчителі, в т.ч. позивачі, були звільненні у звязку зі скороченням штату, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, і скорочення відбулось в звязку з реорганізацією навчального закладу.

Крім цього, згідно з частинами першою та третьою статті 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у звязку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

29.08.2016 року працівників навчального закладу, які підлягають скороченню, в т.ч. позивачів, персонально в письмовій формі попереджено про майбутнє вивільнення (звільнення) та запропоновано працевлаштування в інших населених пунктах Крижопільського району. (а.с. 39-46).

Як пояснив представник відповідача, що підтверджено матеріалами справи, позивач ОСОБА_7 працювала вчителем початкових класів. 29.08.2016 року отримала попередження про звільнення з пропозицією працевлаштування на посаду вчителя початкових класів в СЗШ І-ІІ ступенів с. Заболотне або на посаду вчителя початкових класів НВК « ЗНЗ І ст. - ДНЗ» с. Зеленяка при наповнюваності початкових класів.

ОСОБА_5 працювала вчителем математики з 1981 року. 29.08.2016 року отримала попередження про звільнення з пропозицією працевлаштування на посаду вчителя математики СЗШ І-ІІІ ступенів с. Вільшанка (а.с.95).

ОСОБА_6 було призначено на посаду директора школи. 29.08.2016 року позивач отримав попередження про звільнення з пропозицією працевлаштування на посаду вчителя трудового навчання в СЗШ І-ІІІ с. Вербка (а.с.94).

ОСОБА_10 працював вчителем музики в школі. 29.08.2016 року позивач отримав попередження про звільнення з пропозицією працевлаштування на посаду вчителя музичного мистецтва НВК «ЗНЗ І-ІІІ ступенів - ДНЗ» с. Шарапанівка або НВК «ЗНЗ І-ІІ ступенів - ДНЗ» с. Левків (а.с.42).

ОСОБА_8 працювала вчителем початкових класів. 29.08.2016 року отримала попередження про звільнення з пропозицією працевлаштування на посаду вчителя початкових класів в СЗШ І-ІІ ступенів с. Заболотне або на посаду вчителя початкових класів НВК «ЗНЗ І ст. - ДНЗ» с. Зеленяка при наповнюваності початкових класів.

ОСОБА_9 працювала вчителем російської мови та літератури. 29.08.2016 року отримала попередження про звільнення з пропозицією працевлаштування на посаду вчителя зарубіжної літератури (10 год.) в СЗШ І-ІІ ступенів с. Заболотне.

Всі позивачі в свою чергу відмовились від запропонованих посад, з вимогами надати місце роботи за місцем їх проживання, і цей факт не заперечував представник позивачів.

Отже, відповідач і в цій частині дотримався вимог трудового законодавства, передбачений ст. 492 КЗпП України.

Також, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43(1) КЗпП. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник.

29.08.2016 року на адресу голови первинної профспілкової організації НВК «ЗНЗ I-III ст.. ДНЗ» с. Зеленянка, ОСОБА_8, подано подання із проханням надати згоду на скорочення штату, із вказівкою осіб, які підлягають під скорочення. В поданні також просять надати згоду на звільнення вчителів, в т.ч. позивачів.

Дане подання було отримано адресатом 29.08.2016 року. (зворот а.с. 60).

Ні на час звільнення позивачів, ні на час розгляду справи про прийняте рішення про надання згоди на звільнення чи не надання такої по вказаному поданню профспілкова організація не повідомила відповідача або суд, що в силу ч. 5 ст. 43 КЗпП України, вважається, що виборний орган профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору.

Відмовляючи у задоволенні позовів суд першої інстанції дійшов висновку про те, що мало місце скорочення чисельності або штату працівників і відділом освіти було дотримано повністю вимоги трудового законодавства, які визначають порядок звільнення працівників у зв'язку зі скороченням штату.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, адже, всі обставини у справі, які встановленні судом, стверджують про реорганізацію навчального закладу, внаслідок якої відбулось скорочення штату, що відображено в наказах про звільнення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачам, всупереч вимогам ст. 49-2 КЗпП України, не пропонувалась робота в навчальному закладі, який реорганізовано; не було законних підстав для звільнення, оскільки на момент звільнення відсутні затвердженні зміни до штатного розпису реорганізованої установи, а звільнення позивачів, всупереч вимогам наказу Міністра освіти України від 20 грудня 1993 року за № 45 про затвердження «типових правил внутрішнього розпорядку для працівників державних навчально-виховних закладів України», відбулось не в кінці навчального року , а на його на початку.

Дані мотиви апеляційної скарги є безпідставними, оскільки, позивачам , відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України, пропонувалась місце роботи в інших учбових закладах Крижопільського району Вінницької області, які підпорядковувались відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації, які розташовані неподалік від останнього місця роботи з врахуванням наявності вакантних місць в інших навчальних закладах, і з врахуванням педагогічної освіти кожного із працівників закладу, стажу роботи, та навантаження, яке було в позивачів на минулій роботі. Всі позивачі у справі безпідставно відмовились від запропонованих посад.

Відповідно до штатного розпису, з 01.11.2016 року (а..47) в НВК «ЗНЗ Iст.- ДНЗ» рахується лише вихователь, помічник вихователя, машиніст із прання та ремонту білизни, сторож, кухар, підсобний робітник.

Так як реорганізація навчального закладу, де працювали позивачі, фактично полягала в ліквідації навчального закладу третього ступеню - школи, із залишенням лише дошкільного закладу, на посадах в даному учбовому закладі залишились лише вихователь, помічник вихователя та технічний персонал, роботодавець не міг пропонувати позивачам посади, які не відповідають їх рівню відповідної освіти та спеціальності.

Отже, роботодавець виконав свій обовязок щодо працевлаштування позивачів, передбачений ст. 492 КЗпП України.

В свою чергу, позивачі, відмовившись від запропонованої роботи втратили переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників передбачене ст.42 КЗпП України.

Стаття 492 КЗпП України вказує, що при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Твердження апелянта про порушення вимог вищезгаданого наказу Міністра освіти в частині того, що звільнення відбулось на початку навчального року, а не в кінці, є безпідставним, оскільки, звільнення на кінець навчального року, відповідно до п. 13 цього Наказу, мало місце у зв'язку із скороченням обсягу роботи, а на момент звільнення позивачів, нормами КЗпП України, не передбачена така підстава для розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Іншим абзацом цього ж пункту Наказу вказано, що звільнення педагогічних працівників також у випадках ліквідації закладу освіти, скорочення кількості або штату працівників здійснюється у відповідності з чинним законодавством.

Колегія суддів вважає, що відділ освіти Крижопільської райдержадміністрації здійснив звільнення працівників (позивачів) у відповідності з чинним законодавством, що підтверджується встановленими та описаними вище обставинами.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відхилити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 15 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: