АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05.06.2008 року в сумі 15016 грн. 42 коп. , яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 1486,97 гривень;

- заборгованість по процентам за користування кредитом - 5513,19 гривень;

- заборгованість з пені та комісії за користування кредитом - 6825,00 гривень;

- штраф (фіксована частина) в сумі 500, 00 гривень;

- штраф (процентна складова) в сумі 691,26 гривень.

а також судовий збір - 243 (двісті сорок три ) гривень 60 копійок.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року заяву м про перегляд заочного рішення - задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 квітня 2015 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року у позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволено частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2016 року скасовано, справу передано но новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_2, інн НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: 50102, АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», і.к. ЄДР 14360570, адреса: 49094, м. Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги 50, заборгованість по відсоткам за договором б/н від 05.06.2008, нарахованих на просточену заборгованість по кредиту за перід з 28.09.2011 по 28.09.2014 у розмірі 3 302 (три тисячі триста дві гривні) 88 копійок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі уклали договор б/н від 05.06.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно зі ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, що були надані позивачем, мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Зі змісту п.5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених даним договором (п. 6.5. умови і правила надання банківських послуг).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та па умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатній проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки: відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до привального то обґрунтованого висновку, що оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-249цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з тим, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

З матеріалав справи вбачається, що строк дії кредитної картки № 1619, виданої на ім'я LUKINA ELENA, до 12/99 тобто перебіг строку позовної давності щодо як основної суми боргу, так і відсотків за кредитом рахується після несплати чергового платежу.

У постанові від 22.10.2014р. у справі №6-127цс14 судова палата у цивільних справах Верховного суду України вказала, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом 30 жовтня 2014 року, а згідно наданого розрахунку станом на 28 вересня 2014 року загальний розмір заборгованності за відсотками складає 5 513,19 гривень.

Розмір заборгованності за відсотками, які були нараховані до 28 вересня 2011 року складає 2 329,85 гривень.

Тобто стягненню з ОСОБА_2 підлягає заборгованність по відсоткам нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності, згідно до ст. 257 ЦК України з 28 вересня 2011 року по 28 вересня 2014 року, що складає 3 302,88 гривень (5 513,19 гривень загальний розмір заборгованності - 2 329,85 гривень заборгованість нарахована до 28.09.2011).

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича