Справа № 635/5866/2017
Провадження № 2/635/3288/2017
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2017 року смт. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Ільїна Г.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання права власності у порядку спадкування на частку жилого будинку, -

в с т а н о в и в :

11.10.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаною позовною заявою, в якій просять за кожною визнати право власності у порядку спадкування на 1/6 частину житлового будинку № 1 «д» по вул. І. Франка, смт. Високий Харківського району Харківській області.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, встановлені обставини, що перешкоджають вчинити зазначену процесуальну дію з наступних підстав.

Пунктом 6 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено: якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі заявлених вимог окремим платіжним документом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі, в порушення зазначених вище вимог закону, сплатили судовий збір однією квитанцією. При цьому, ОСОБА_1 сплатила мінімум від суми судового збору, належного до сплати за звернення до суду з позовом, а ОСОБА_2 взагалі не надала доказів сплати судового збору.

У пункті 16 Постанови Пленуму ВСС України № 10 від 17.10.2014 року зазначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Але при зверненні до суду, позивачі не надали доказів оцінки майна, на яке вони просять визнати право власності, на день звернення до суду, що ускладнює визначення ціни позову та суми судового збору, що підлягає сплаті сторонами за подачу позову.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою розмір судового збору дорівнює 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 640 грн. до 8000 грн.

Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявляють до суду в якості позовної вимоги - витребувати з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області довідку щодо осіб, які прийняли спадщину після смерті 23 березня 2016 року ОСОБА_4, в той час як це є клопотання і статтею 137 ЦПК України передбачено інший порядок подачі таких клопотань про витребування доказів, а також встановлено порядок їх розгляду.

Відповідно до статті 12 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування на частку жилого будинку, залишити без руху.

Надати позивачам строк пять днів з отримання цієї ухвали для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній її частині, та розяснити, що в разі їх невиконання, заява буде вважатися неподаною і повертається позивачам зі всіма доданими до неї документами.

Суддя Г.І. Ільїна