Справа № 456/3797/16 Головуючий у 1 інстанції: Сас С.С.
Провадження № 22-ц/783/1927/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.І.,

З участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністью «Лізингова компанія «Автофінанс» про визання договору недійсним та стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и л а,-

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив представник позивача ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив з того, що позовна заява не оплачена судовим збором. На виконання ухвали представник позивача надіслав суду заяву про усунення недоліків в якій зазначив, що в позовній заяві позивач посилається на порушення його прав як споживача та позов мотивує тим, що договір містить несправедливі умови лізингу щодо нього як споживача, а тому посилався на ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» згідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Однак незаважаючи на таку заяву, суд повернув позовну заяву, не врахувавши вимоги вищенаведеного закону, а також роз»яснення надані в п.7 Постанови Пленуму ВССУ від 17.10.2017 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». Просить ухвалу скасувати , а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що позивач по справі ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом про захист його прав як споживача, посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» та просив визнати недійсним договір договір фінансового лізингу №010244 від 17.07.2014 року, який був укладений між ним та ТзОВ «Лізингова компанія «Автофінанс», стягнути з відповідача сплачені ним грошові кошти в сумі 81037,20 грн.

Ухвалою судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху, оскільки позовна заява є майнового характеру та за неї не сплачений судовий збір в розмірі передбаченому підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

27 грудня 2016 року позивачем на виконання вимог ухвали надіслано суду заяву із роз»ясненням, що позовна заява подана у відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) та згідно ч.3 ст.22 Закону споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов»язані з порушенням їх прав.

Незважаючи на заяву позивача, суд в порушення вимог Закону ухвалою від 10 січня 2017 року вважав позовну заяву ОСОБА_3 неподаною та повернув позивачу.

З висновками суду колегія суддів не погоджується.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи та не звернув уваги на вимоги закону, які звільняють споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов»язані з порушенням їх прав та не перевірив чи звільнений позивач від сплати судового збору за цим позовом, а пославшись на Закон України «Про судовий збір» який є спеціальним по відношенню до Закону України «Про захист прав споживачів» зробив передчасний висновок про те, що позивач повинен сплатити судовий збір у загальному порядку.

Суд першої інстанції не врахував, що у випадку, якщо статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено пільг щодо сплати судового збору деякими категоріями осіб чи за відповідними позовами, то при їх визначенні потрібно керуватися іншим законодавством України, зокрема і ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» , а відтак дійшов передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом з порушенням процесуального права, а тому підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, -колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2017 року скасувати.

Справу направити в суд першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_5