БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/1373/17
Провадження 2-д/408/5/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області у складі:

Головуючого-судді Цимбал Ю.Ю.

при секретарі Торбі Т.Є.

розглянувши клопотання Головного територіального управління юстиції у Луганській області про виконання доручення російського суду про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, -

В С Т А Н О В И В:

Головне територіальне управління юстиції у Луганській області звернулося до суду із клопотанням про виконання доручення російського суду про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1.

Як вбачається із довідки УДМС у Луганській області від 20 березня 2017 року № 12/4-7811, отриманої на запит суду, здійснити перевірку та надати відомості за наявними обліками УДМС стосовно ОСОБА_1 про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання/перебування не є можливим.

Засідання із приводу розгляду зазначеного клопотання призначалось неодноразово (20 березня 2017 року, 28 квітня 2017 року, 25 травня 2017 року).

У призначені судові засідання ОСОБА_1 не з'являлася, причини неявки суду не повідомляла, будь-яких заяв через загальну канцелярію суду від останньої не надходило, судові повістки не поверталися до суду.

Судом було надіслано виклик до суду Теплівській сільській раді Станично-Луганського району Луганської області для вречення його ОСОБА_1, у відповідь на який сільська рада повідомила, що ОСОБА_1 на території Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області не мешкає з 2000 року, місце знаходження її невідомо.

Отже документів, що підтверджують фактичне сповіщення ОСОБА_1 про вказані судові засідання у суду не має, так як судові повістки до суду не були повернені.

У силу положень частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось, проте секретарем вівся журнал судового засідання.

При цьому діючими положеннями ЦПК України (зокрема, з огляду на положення глави 9 «Заходи процесуального примусу» та статті 78 «Розшук відповідача»), у звязку із неявкою до суду особи для вручення їй документів іноземного суду та допиту як відповідача за дорученням іноземного суду, заходи процесуального примусу та/або розшук такої особи застосованими бути не можуть.

Відповідно до ч. 2 ст. 418 ЦПК України, виклик до суду чи інші документи, що підлягають врученню за дорученням іноземного суду, вручаються особисто фізичній особі чи її представникові або представникові юридичної особи під розписку.

Відповідно до ч. 8 ст. 418 ЦПК України, виконання судового доручення підтверджується протоколом судового засідання, іншими документами, складеними чи отриманими під час виконання доручення, що засвідчуються підписом судді та скріплюються гербовою печаткою. У разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено, дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Згідно ч. 7 ст. 418 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів вважається виконаним у день, коли особа або її представник отримали такі документи чи відмовилися від їх отримання або якщо така особа чи її представник, яких належним чином повідомлено про день, час та місце судового засідання, на якому має бути вручено виклик до суду чи інші документи, без поважних причин не з'явилися до суду, - у день такого судового засідання.

Оскільки у суду відсутні докази того, що ОСОБА_1 отримала виклик до суду, чи інші документи, що підлягають врученню, вважати, що доручення виконати не є можливим.

Частиною 6 статті 417 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або якщо міжнародний договір не укладено дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземного суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

У п. 3. 7 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54 передбачено, що у разі неможливості виконання іноземного доручення, суд України через Головне управління юстиції повертає доручення Мінюсту без виконання із зазначенням причин, що перешкоджають його виконанню, зокрема, у випадку неявки особи до суду.

Підстав для продовження строків розгляду вказаного доручення суд не вбачає.

Дослідивши матеріали даного доручення, суд вража, що доручення російського суду про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1, виконати не виявилось можливим і воно підлягає поверненню без виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 417, 418 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Судове доручення російського суду про вручення документів та проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_1 - повернути без виконання.

Копії даної ухвали, копію протоколу судового засідання разом із матеріалами судового доручення негайно надіслати до Головного територіального управління юстиції у Луганській областідля подальшого пересилання відповідному суду, яким було направлено доручення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ю.Ю. Цимбал