У Х В А Л А

26 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Гуменюка В.І.,

Охрімчук Л.І.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року в справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2017 року, у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» (далі - ПАТ «Дельта банк») відмовлено.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 червня 2017 року касаційну скаргу ПАТ «Дельта банк» відхилив, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2017 року залишив без змін.

12 вересня 2017 року до Верховного Суду України звернулось ПАТ «Дельта банк» із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

На обґрунтування заяви ПАТ «Дельта банк» надало ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 березня 2014 року, а також на послалося на постанову Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, рішення в якій просить переглянути заявник, відмовляючи в задоволенні заяви банку про заміну стягувача у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив з того, що на стадії виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості за рішенням суду, може бути заміна сторони виконавчого провадження, а не заміна первісного стягувача у справі.

У наданій для порівняння ухвалі від 5 серпня 2014 року суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції та передаючи справу на новий розгляд, зазначив, з огляду на заміну кредитора на стадії виконання судового рішення ця особа вибуває з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і заміна її належним кредитором здійснюється відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону та статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Порівняння зазначеного судового рішення, із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ неоднаково застосував норми матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 року (№ 6-122цс13) погодився з висновком суду касаційної інстанції, який залишаючи без змін ухвалені у справі судові рішення, зазначив, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону.

Порівняння змісту наданої постанови Верховного Суду України зі змістом ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеним у вказаних постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

За таких обставин вважати заяву ПАТ «Дельта банк» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про заміну стягувача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Гуменюк

Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко