Справа № 263/1150/16-ц
Провадження № 6/263/117/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Єрмоленкові Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за поданням Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звернувся до суду з поданням щодо обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 На обґрунтування вимог заявник посилається на те, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя знаходиться виконавче провадження № 5141340 щодо примусового виконання виконавчого листа № 263/1150/16-ц від 05 травня 2016 року, виданого Жовтневим районним судом міста Маріуполя про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на непрацездатного батька.

Посилаючись не те, що на теперішній час боржником рішення суду не виконується, останній не працює та не отримує пенсію, заявник просив заяву задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не зявилася, причини його неявки суду не відомі, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Судом установлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 травня 2016 року № 263/1150/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на непрацездатного батька ОСОБА_3 у розмірі 500 грн, починаючи з 03 лютого 2016 року довічно.

Постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя від 14 червня 2016 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 263/1150/16-ц.

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця від 23 травня 2017 року № В-12 станом на 24 травня 2017 року розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_1 на непрацездатного батька ОСОБА_3 становить 6835,36 грн, яка розрахована виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати по Жовтневому району м. Маріуполя для особи, яка не працює.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно з пп. 19 п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зокрема п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону встановлено, що таке обмеження може бути застосоване, якщо громадянин України ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

З наведених норм вбачається, що підставою для обмеження боржника у праві виїзду за кордон є вчинення ним дій, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду. З обєктивної сторони «ухилення від виконання зобовязань» це такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків.

В силу статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 цього Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

У той же час, відповідно до статті 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відтак, дотримання судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питань, що пов'язані з обмеженням конституційних прав і свобод громадян, зокрема - щодо обмеження їх у праві виїзду за межі України, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Як вбачається з наведених норм, законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника на пересування та залишення території України.

Разом з тим, у поданні державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України та у доданих до нього документах відсутні будь-які доводи і обґрунтування того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, а лише наявне посилання на сам факт наявності в останнього невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що саме по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

На підставі викладеного, враховуючи розмір заборгованості та періоду невиконання покладених на боржника зобовязань рішенням суду, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Музика