Провадження 2/127/1181/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретареві Бородіч О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі- продажу, стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

21.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та стягнути 40000 доларів США .

В судовому засіданні позивач просить застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно , транспортні засоби, грошові кошти, які знаходяться в банківських установах ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Представник відповідача заперечувала проти задоволення клопотання, вказала, що позивачем не зазначено ціну позову та підстави забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст. 151 ЦПК України, у про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини в зв»язку з чим потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Верховний суд України в п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 зазначає, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність позовним вимогам виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Отже до заяви повинно буди додано правоустановлюючі документи на майно, що підлягає обтяженню. Суд приймає до уваги відкритість реєстрів про право власності на нерухоме майно та можливість отримання витягів з нього.

У своїй заяві позивач просить накласти арешт майно, що належить відповідачам, однак не вказав майно, на яке належить накласти арешт, не обґрунтувала необхідності застосування саме цього виду забезпечення позову, не надає доказів , необхідних для накладення арешту.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що зостановлюється ухвала.

Отже заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову належить повернути заявнику. На підставі викладеного, керуючись cт. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову шляхом в межах позовних вимог, - накладення арешту на все нерухоме та на все рухоме майно, транспортні засоби, грошові вклади ОСОБА_3, ОСОБА_4 повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: