Справа № 132/3422/16-ц
Провадження № 2/132/127/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» в позові вказує, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.04.2012 року відповідач ОСОБА_1 03.04.2012 року отримав кредит у розмірі 2858,98 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 10.11.2016 року має заборгованість в сумі 48764 грн. 00 коп., яка складається з наступного:

- 5634,33 грн. заборгованість за кредитом;

- 37181,38 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3150,00 грн. заборгованість за пенею та комісією,

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 2298,29 грн. штраф (процентна складова).

Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

27.12.2016 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним, оскільки останній не дотримавсявимог чинного законодавства при укладенні так званого кредитного договору, що має наслідком визнання недійсним кредитного договору, носієм якого є анкета-заява від 03.04.2012 року.

В судове засідання представник позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом не зявився, однак від нього надійшло заперечення на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволені зустрічного позову та задовольнити вимоги банку в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу надійшла заява відповідно до якої просить справу слухати у його відсутність в порядку письмового провадження. Позовні вимоги позивача за первісним позовом не визнає з мотивів наведених у зустрічному позові.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним в задоволені позову відмовити з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.04.2012 року відповідач ОСОБА_1 03.04.2012 року отримав кредит у розмірі 2858,98 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 10.11.2016 року має заборгованість в сумі 48764 грн. 00 коп., яка складається з наступного:

- 5634,33 грн. заборгованість за кредитом;

- 37181,38 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3150,00 грн. заборгованість за пенею та комісією,

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 2298,29 грн. штраф (процентна складова).

Позивач у позовній заяві вказує, що при укладанні договору сторони керувалися ч. 1 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору".

ПАТ КБ «Приватбанк» у позовній заяві посилається на загальні норми Цивільного кодексу, що регламентують укладення правочинів.

Однак кредитний договір не може бути укладено шляхом приєднання; кредитні договори є специфічною формою правочинів, оскільки правила їх укладення регламентуються особливо детально не тільки Цивільним кодексом, а й іншими законами України.

Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ст. 1055 ЦК Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України "Про фінансові послуги.." передбачено, що договір про фінансові послуги повинен містити: 1) назву документа; 2) назву, адресу та реквізити суб'єкта господарювання; 3) прізвище, ім'я і по батькові фізичної особи, яка отримує фінансові послуги, та її адресу; 4) найменування, місцезнаходження юридичної особи; найменування фінансової операції; 6) розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків; 7) строк дії договору; 8) порядок зміни і припинення дії договору; 9) права та обов'язки сторін, відповідальність сторін за виконання або неналежне виконання умов договору; 9і) підтвердження, що інформація, зазначена в частині другій статті 12 цього Закону, надана клієнту; 10) інші умови за згодою сторін; 11) підписи сторін.

Крім цього, статтею 11 ЗУ "Про захист прав споживачів» детально регламентовано дії кредитодавця до надання кредиту, а також передбачено яку формацію має містити власне кредитний договір.

Анкета-заява, яка використовується ПАТ КБ «Приватбанк» для укладення кредитних договорів, абсолютно не відповідаю вимогам вказаних вище законів щодо цих договорів.

Частиною 2 пункту 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що суди повинні з'ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18, 21 Закону України «Про захист прав споживачів», а також пункту 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168.

У Рішенні КСУ по справі № 15-рп/2011 від 10.11.2011 року зазначається, що споживачу, як правило, об'єктивно бракує знань, необхідних для здійснення правильного вибору товарів (робіт, послуг) із запропонованих на ринку, а також для оцінки договорів щодо придбання, які нерідко мають вид формуляра або іншу стандартну форму (ч.1 ст. 634 ЦК України). Отже, для споживача існує ризик помилково чи навіть унаслідок уведення його в оману придбати не потрібні йому кредитні послуги.

...держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб'єкта економічних відносин шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору.

Отже ПАТ КБ «Приватбанк» не дотримався вимог чинного законодавства при укладенні кредитного договору, що має наслідком визнання недійсним кредитного договору, носієм якого є анкета-заява від 03.04.2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Такої правової позиції притримується і Вищий спеціалізований суд України в ухвалі від 30.11.2016 року (справа №528/1045/15-ц) та Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 року (справа №6-16цс15), де, серед іншого, також однозначно стверджується, що відсутність підпису позичальника на "Умовах..." не створює для нього юридичних наслідків.

Крім цього, Анкета-заява була підписана 03.04.2012 року, а "Умови та правила надання банківських послуг" ПриватБанк затвердив наказом лише 08.10.2013 року, тобто після підписання анкети-заяви, а тому вони не діяли для підписантів Анкети.

Заперечення представника позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом суд до уваги не бере, оскільки вони не спростовують того, що кредитний договір був укладений відповідно до вимог чинного законодавства.

Тому позовні вимоги позивача за первісним та відповідача за зустрічним позовом про стягнення заборгованості з відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом не підлягають до задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 158, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним задоволити.

Визнати недійсним кредитний договір № б/н від 03.04.2012 року, укладений згідно з анкетою-заявою від 03.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: