Справа №266/1377/14-ц
Провадження№ 6/266/15/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Сараєва І.А., з участю секретаря Нетреба О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи - ПАТ «Родовідбанк» про надання відстрочки виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання судового рішення №226/1377/14-ц від 29.05.2014 р. про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 1796,29 доларів США та 406879,62 гривень та витрат у вигляді судового збору в сумі 3654,00 гривень до завершення антитерористичної операції з тих підстав, що в суму заборгованості увійшла нарахована пеня у розмірі 404797,86 грн., нарахування якої суперечить ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Тому вважає, що вищезазначене рішення суду суперечить ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Вважає, що оскільки м. Маріуполь знаходиться у зоні АТО, правовий режим на його території регулюються Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що дає можливість суду надати йому відстрочку виконання рішення суду до закінчення антитерористичної операції.

Заявник ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник стягувача ПАТ «Родовід банк» повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 29.05.2014 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області ухвалене заочне рішення №266/1377/14-ц у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким з останніх стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №2006М-83 від 29.04.2008 р. у розмірі: 1796,29 доларів США та 406879,62 гривень, судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10.09.2014 р. заява ОСОБА_4 про перегляд зазначеного рішення залишена без задоволення. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

Відповідно до ч.5ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі №1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Згідно ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об'єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для відстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Відстрочка виконання рішення суду може бути застосована при врахуванні не тільки інтересів боржника, а й стягувача. Тому для вирішення питання про відстрочку судом враховують такі умови: відсутність вини боржника у створенні обставин, що можуть бути підставою для таких наслідків; тимчасове перебування боржника у такому стані; виконання може мати особливо несприятливі наслідки для боржника; щоб відстрочка не завдала шкоди стягувачу.

На підтвердження своїх доводів стосовно відстрочки виконання рішення боржник посилається лише на проведення на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, а тому рішення суду за яким в тому числі нарахована пеня суперечить ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», однак це не є підставою для звільнення його від виконання інших цивільно-правових обов"язків, а тому не може слугувати приводом для надання відстрочки виконання судового рішення. Крім того строки проведення АТО на законодавчому рівні не визначені, а тому не можливо визначити певний календарний строк, на який суд, за наявності до того підстав, може надати відстрочку виконання судового рішення.

В даному випадку заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження існування передбачених законом підстав для надання йому відстрочки виконання судового рішення, зокрема і сертифікату Торгово-промислової палати про настання форс-мажорних обставин, а тому підстав для надання йому відстрочки виконання судового рішення не має та у задоволенні його заяви суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.373 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки виконання судового рішення - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути продано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Сараєв І. А.