Провадження № 22-ц/780/2607/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 17.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Суханової Є.М.

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Національного банку України про визнання незаконним та скасування наказу Національного банку України від 17 серпня 2016 року № 3370-к про притягнення до дисциплінарної відповідальності .

Заслухавши доповідь судді апеляційного судудослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ( 23 листопада 2016 року ) позивач звернувся в суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що він працює у відповідача із 2009 року . На посаді головного економіста Національного банку України відділу аналізу внутрішніх ринків фінансового сектору управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності із 16 квітня 2015 року.

Наказом Національного банку України від 17 серпня 2016 року №3370-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 С." йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків.

Ознайомлено позивача з наказом під розпис 22 серпня 2016 року .

Позивач , 23 серпня 2016 року подав заяву на ім'я заступника Голови Національного банку України, на якого покладено контроль за виконанням Наказу ОСОБА_3 із клопотанням про зняття дисциплінарного стягнення у зв'язку із відсутністю правових підстав для його застосування , на яку отримав 26 вересня 2016 року відповідь Департаменту персоналу про відмову у задоволенні його клопотання.

Позивач вважає, що наказ є незаконним та підлягає скасуванню, керуючись наступним.

Факти порушення ним трудової дисципліни відсутні. Виконання зазначених у Наказі завдань не входило до його обов'язків. Відповідно до посадової інструкції головного економіста відділу аналізу внутрішніх ринків фінансового сектору управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності ОСОБА_2 від 01 жовтня 2015року , затвердженої директором Департаменту фінансової стабільності ОСОБА_4, до посадових обов'язків головного економіста входять:

-аналіз стану банківської системи та виявлення ознак її нестійкого фінансового стану, а також обставин, що загрожують стійкості банківської та або фінансової стабільності системи країни;

-участь у підготовці інформаційно-аналітичних та презентаційних матеріалів про банківську систему України;

-участь у підготовці інформаційно-аналітичних та презентаційних матеріалів до засідань Ради з фінансової стабільності, Комітету з фінансової стабільності та інших колегіальних органів у межах повноважень відділу;

-участь у підготовці Звіту про фінансову стабільність та інших оналітичних матеріалів з питань виявлення, оцінки та мінімізації внутрішніх г-нзиків фінансового сектору України;

-участь у розгляді запитів і звернень Президента України, Верховної

Ради України, народних депутатів України, Кабінету міністрів України, міністерств, відомств, громадян, з питань компетенції відділу.

Як вбачається із наведеного вище, його посадові обов'язки стосуються аналізу стану банківської системи України, та до них не входить аналіз показників діяльності банків іноземних країн на підставі міжнародних покументів (рекомендації Базельського комітету та нормативно-правові акти Європейського співтовариства).

Більше того, Посадова інструкція (п.4 розділу І) не містить серед кваліфікаційних вимог до головного економіста знання іноземних мов (хоча він досконало володіє англійською мовою), що вже виключає роботу із міжнародними документами та аналіз діяльності центробанків інших країн.

Вказуючи у Наказі на порушення ним вимог п.1 п. 6 розділу II Посадової інструкції "аналіз стану банківської системи та виявлення ознак її нестійкого фінансового стану, а також обставин, що загрожують стійкості банківської та/або фінансової стабільності системи країни" як на підставу для притягнення до дисциплінарної відповідальності, роботодавець не пояснює, яким чином даний пункт пов'язаний із поставленим йому завданням з підготовки ключових висновків про рекомендації Базельського комітету та нормативно-правових актів ЄС стосовно оцінки банками очікуваних кредитних ризиків, а також аналізу методів оцінки банками очікуваних кредитних збитків центральними банками принаймні по 15 країнам ЄС".

Позивач наголошує, що питання адаптації законодавства України у банківській сфері до міжнародних норм покладено на відповідний підрозділ Юридичного департаменту Національного банку України, а питання методології, у тому числі, впровадження досвіду центробанків країн ЄС у частині оцінки кредитних ризиків - до повноважень Департаменту методології Національного банку.

Як зазначає позивач , до його обов'язків належить аналіз стану банківської системи України з точки зору її стійкості та стабільності, зокрема питання розробки та використання інструментів макропруденційного регулювання.

На думку позивача не доведено твердження роботодавця про попереднє невиконання завдання та порушено строки притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Посилаючись у наказі на невиконання ним цього ж завдання ще 28 квітня 2016 року , роботодавець не наводить жодного доказу того, що зазначене завдання було йому поставлено у цей період часу; і що зазначене завдання було ним не виконано.

Таким чином, у разі дійсного невиконання позивачем поставленного йому ще 28 квітня 2016 року завдання , роботодавець мав належним чином зафіксувати цей факт та порушити питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності протягом місяця з моменту його скоєння.

З огляду на вказане , позивач вважає посилання у Наказі на попереднє невиконання такого завдання необгрунтованим та протиправним.

Крім того позивач вважає, що висновок у Наказі про низьку якість його професійних знань та несумлінне ставлення до роботи є безпідставним.

Не дивлячись на те, що поставлене завдання не входило до кола його посадових обов'язків, завдання керівництва ним було виконано на належному рівні.

Так, для виконання завдання, ним було опрацьовано:

Фундаментальний документ: Basel Committee on Banking Supervisions BCBS): International Convergence of Capital Measurement and Capital Standards - A Revised Framework Comprehensive Version (June 2006) - Інтернет-посилання: "http :// http://www. bis. org/publ/bcbs 128.pdf;

Актуальну версію Базель 3 (актуальні регуляторні вимоги до капіталу): Basel III: A global regulatory framework for more resilient banks and banking systems (June 2011) - Інтернет-посилання: http://www.bis.org/publ/bcbsl89.pdf;

Останні рекомендації Базельського комітету щодо оцінки кредитних ризиків та вимог до капіталу банків (березень 2016 року ): Reducing variation in credit risk-weighted assets - constraints on the use of internal model approaches: Consultative Document)Інтернет-посилання: http://www. bis. org/bcbs/publ/d362.pdf

Регламент (EU) № 575/2013 від 26.06.2013 «Про пруденційні вимоги до кредитних організацій та інвестиційних компаній»- Інтернет-посилання: http://eur-lex. europa. eu/legal-content/en/TXT/? uri=celex%3A32013R05 75;

Директиву № 2013/36/ EU від 26.06.2013 про доступ до діяльності кредитних організацій та гіруденційний нагляд за діяльністю кредитних організацій та інвестиційних компаній» - Інтернет-посилання: http://eur- lex. europa. eu/legal-

content/EN/TXT/? qid=976&uri=CELEX: 02013L0036-20150101 ;

Інші офіційні англомовні джерела, у тому числі, Financial Times, роліки Youtube з виступами посадових осіб Банку Англії перед членами Британського Парламенту) тощо.

Крім того, позивач просив врахувати, що

-він є кандидатом економічних наук зі спеціальності "Гроші, фінанси і кредит»;

-неодноразово підвищував свою кваліфікацію, зокрема з проблематики Базельських стандартів нагляду за банками;

-успішно суміщав виконання своїх посадових обов'язків та функцій тимчасово відсутнього співробітника;

-ніколи досі не мав стягнень, позитивно характеризувався за місцем роботи;

-має практичний досвід роботи у службі банківського нагляду, як куратор банків, що прирівнюється до «керівників» (остання версія КВЕД).

Так, у 2014-2015 роках він виконував функції куратора трьох банківських установ під час запровадження щодо них особливого режиму нагляду. Відповідно до Класифікатора професій ДК 003:2010 (із змінами, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1084 від і 2.09.2015) до розділу 1 цього Класифікатора «Законодавці, вищі державні службовці, керівники, менеджери (управителі)» групу «1210.1- керівники підприємств, установ та організацій» доповнено назвою кваліфікаційного угруповання «Куратор банку». Тобто, фактично на нього було покладено обовязки керівника установи.

НА думку позивача відповідачем порушено процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Правління Національного банку України від 03серпня 2016 року № 189 затверджено Положення про порядок проведення службових розслідувань і перевірок у Національному банку України.

Відповідно до пп.2 п.3 розділу І, п.37 розділу III Положення, неналежне виконання працівником Національного банку своїх посадових обов'язків, вчинення працівником Національного банку України дисциплінарного про ступку, є підставою для проведення службової перевірки.

Згідно з п. 39 Положення, службова перевірка проводиться працівниками Департаменту безпеки Національного банку України із залученням, за потреби, працівників інших підрозділів Національного банку України.

Саме ця норма забезпечує дотримання принципу неупередженості та об'єктивності при проведенні службової перевірки, оскільки вона проводиться спеціально створеним незалежним структурним підрозділом.

Зазначений вище порядок відповідачем було порушено, оскільки його притягнуто до дисциплінарної відповідальності виключно на підставі доповідної записки директора Департаменту фінансової стабільності ОСОБА_4 від 10.08. 2016 року, який має до нього упереджене ставлення.

Як вбачається з тексту Наказу, його пояснення від 03 серпня 2016 року без будь-яких обгрунтувань не прийнято до уваги, та невідомо, чи взагалі вони розглядалися уповноваженою особою.

На підставі вищевказаного просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Національного банку України від 17.08. 2016 року за № 3370-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2".

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від

06 березня 2017 року позов задоволено .

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права , та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі , зазначав , що суд неповно з»ясував обставини ,що мають значення для вирішення справи , висновки суду не відповідають обставинам справи .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено , що позивач ОСОБА_2 працює у відповідача із 2009 року . На посаді головного економіста Національного банку України відділу аналізу внутрішніх ринків фінансового сектору управління макропруденційної політики Департаменту фінансової стабільності із 16 квітня 2015 року.( а.с. 29)

Наказом Національного банку України від 17 серпня 2016 року №3370-к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 С." йому було оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що виявилося у неналежному виконанні своїх посадових обов'язків.( а.с. 10- 11)

Ознайомлено позивача з наказом під розпис 22 серпня 2016 року .

Позивач , 23 серпня 2016 року подав заяву на ім'я заступника Голови Національного банку України, на якого покладено контроль за виконанням Наказу ОСОБА_3 із клопотанням про зняття дисциплінарного стягнення у зв'язку із відсутністю правових підстав для його застосування , на яку отримав 26 вересня 2016 року відповідь Департаменту персоналу про відмову у задоволенні його клопотання. ( а.с. 12 -15) .

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

За змістом ст..ст. 147 - 149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов'язків; вина працівника;наявність причинного зв'язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов'язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

Як видно з наказу № 3370-к підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, стали: доповідна записка директора Департаменту фінансової стабільності ОСОБА_4 від 10 серпня 2016 року пояснювальна записка ОСОБА_2

Вірним є висновок суду ,що оголошення ОСОБА_2 догани без посилання на порушення конкретних пунктів посадової інструкції, без встановлення вини ОСОБА_2, без наведення суті невиконання посадових обов'язків, суперечить вимогам ст.147 КЗпП України.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники повинні працювати чесно і сумлінно, своєчасно точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов»язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов»язків.

Відповідачем відповідно до ст.60 ЦПК України , ні суду першої інстанції , ні суду апеляційної інстанції не надано доказів шкідливих наслідків, спричинених у наслідок виявлених порушень, які повинні бути враховані при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Як видно з матеріалів справи позивач жодного разу до дисциплінарної відповідальності не притягувався, цю обставину відповідач не зперречував.

З аналізу встановленихо обставин , суд прийшов до вірного до висновку, що

відповідач не надав суду доказів, які б стверджували , що позивач дійсно порушив вимоги посадової інструкції , а відтак наказ № 3370-к від 17 серпня 2016 року винесено з порушенням вимог ст. ст. 147,149 КЗпП України.

Задовольняючи позов, суд дійшов правильного висновку, що зазначені в наказі № 3370 - к підстави для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, не знайшли свого підтвердження .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, суд вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, прийшов до правильного висновку про задоволення позову.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції , відповідно до ст. 303 ЦПК України , колегія суддів вважає ,що рішення відповідає обставинам справи , постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Національного банку України - відхилити .

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2017 року -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді