Справа №: 398/4154/16-ц
провадження №: 2/398/962/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"12" жовтня 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

за участі секретаря Шостак А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Олександрійський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Кіровоградській області, Регіональний сервісний центр №3540 МВС України в Кіровоградській області про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Олександрійський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Кіровоградській області, Регіональний сервісний центр №3540 МВС України в Кіровоградській області про зняття арешту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою державного виконавця від 07.07.2005 року накладено арешт на автомобілі ГАЗ 33021 212 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску; ЗІЛ 496110 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_2, 1991 року випуску та ГАЗ 24, державний номерний знак НОМЕР_3, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1. У листах державна виконавча служба повідомила, що виконавче провадження №40326301 закінчено згідно п. 6 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - за закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; відомості про хід виконавчого провадження про стягнення платежів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 2002 року до 2008 року неможливо надати, оскільки виконавчий документ не перебуває на виконанні та не знаходиться в архіві відділу; в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень виконавчих документів стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не значиться; книги обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві, за період 2001-2007 рік включно знищені актами від 18.01.2013 року, за 2008 рік включно знищено актом від 04.02.2014 року, тому надати обєктивну інформацію стосовно виконавчих документів за період з 24.12.2002 року до 16.08.2008 року неможливо. Позивач стверджує, що на примусовому виконанні виконавчі провадження про стягнення боргів, штрафи, аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 24.10.2016 року не перебувають, тому позивач просить зняти арешт, який накладено державним виконавцем ВДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції на підставі постанови від 07.07.2005 року на автомобілі ГАЗ 33021 212 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску; ЗІЛ 496110 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_2, 1991 року випуску та ГАЗ 24, державний номерний знак НОМЕР_3, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідачі або їх представники у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, хоча повідомлені належним чином.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

На виконанні в державній виконавчій службі Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області знаходився виконавчий лист, який виданий Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів.

07 липня 2005 року державним виконавцем державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області винесено постанову про накладення арешту на автомобілі ГАЗ 33021 212 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску; ЗІЛ 496110 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_2, 1991 року випуску та ГАЗ 24, державний номерний знак НОМЕР_3, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1.

Стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року з відповідними змінами станом на час спірних правовідносин вказує, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є, зокрема, заява стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частина перша статті 19 цього Закону).

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду та може накладатись державним виконавцем.

Разом з тим, судом встановлено, що державним виконавцем вчинялися дії з виконання судових рішень про стягнення заборгованості за аліментами, а не з виконання судових рішень чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет застави.

Стаття 391 ЦК України вказує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент проведення виконавчих дій) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо зокрема у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року розяснено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до Олександрійського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з заявою про зняття арешту з автомобілів, але відповідач у листі №36266 від 15.09.2016 року вказав, що виконавче провадження №40326301 закінчено згідно п. 6 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» - за закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; відомості про хід виконавчого провадження про стягнення платежів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за період з 2002 року до 2008 року неможливо надати, оскільки виконавчий документ не перебуває на виконанні та не знаходиться в архіві відділу; в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень виконавчих документів стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не значиться; книги обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцеві, за період 2001-2007 рік включно знищені актами від 18.01.2013 року, за 2008 рік включно знищено актом від 04.02.2014 року, тому надати обєктивну інформацію стосовно виконавчих документів за період з 24.12.2002 року до 16.08.2008 року неможливо.

Відтак, виконавче провадження, в рамках якого була винесена зазначена постанова, на теперішній час на виконанні в Олександрійському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області не перебуває, в звязку із чим необхідність у забезпеченні виконання виконавчого документу шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_1 на даний час відсутня.

Оскільки судом не встановлено порушень прав третіх осіб у разі звільнення вказаного майна з-під арешту, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 130, 209, 212, 213-215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Зняти арешт, який накладено державним виконавцем ВДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції на підставі постанови від 07.07.2005 року на автомобілі ГАЗ 33021 212 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_1, 2003 року випуску; ЗІЛ 496110 СПГ, державний номерний знак НОМЕР_2, 1991 року випуску та ГАЗ 24, державний номерний знак НОМЕР_3, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА