Справа № 2/331/40/2017
№ 331/3482/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

за участю представників :

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, Державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська ОСОБА_9, товариство з обмеженою відповідальністю « ОТП Факторинг Україна», Державне підприємство « СЕТАМ» , про визнання недійсними електронних торгів,

ВСТАНОВИВ :

В травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнив, до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_5, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсними електронних торгів

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 2784/3 щодо стягнення з нього на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості.

В рамках даного зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна від 17.07.2013р., за яким було описано та накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: Чекістів, буд. № 26, приміщення № 3.

10 квітня 2015 року відбулись електронні торги, результати яких були оформлені протоколом № 71602 від 10.04.2015р, та на яких було реалізоване належне йому нерухоме майно. Ціна за об'єкт нерухомості склала 212 824,20 грн.

Вказує, що звіт № 28/10/2014 про оцінку та визначення початкової вартості нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Чекістів, буд. № 26, приміщення № 3 був складений та підписаний 09.10.2014 року. Термін дії оцінки шість місяців, тобто - до 09.04.2015р.

ОСОБА_10 того, він не був повідомлений про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

25.05.2015р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 видано свідоцтво, зареєстроване в реєстрі за № 801, яким посвідчено, що ОСОБА_5 належить на праві власності майно, що складається з нежилого приміщення, загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Чекістів, буд. № 26, приміщення № 3.

На підставі зазначеного, остаточно просив суд визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна - нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Чекістів, буд. № 26, приміщення № 3, результати яких оформлені протоколом проведення електронних торгів № 71602 від 10 квітня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; визнати недійсним протокол № 71602 проведення електронних торгів з реалізації вказаного нерухомого майна від 10 квітня 2015 року, затверджений ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Визнати недійсним акт № 2784/3 державного виконавця про реалізацію предмета Іпотеки, затвердженого в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області 17.04.2015р. та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25.05.2015 року, видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі за № 801 про визнання права власності на нежитлове приміщення загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Чекістів, буд. № 26, приміщення № 3, за ОСОБА_5.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2015 позов ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі. (т. 1, а.с. 133-137)

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року апеляційні скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області та ОСОБА_5 відхилені. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2015 року у цій справі залишені без змін. (т. 1, а.с. 245-250)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року касаційні скарги Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області та ОСОБА_5 задоволені частково. Касаційна скарга Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України задоволена. Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 липня 2015 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 17 листопада 2015 року скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. (т. 2, а.с. 88-91)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Смолки І.О. від 5.05.2016 р. справу прийнято до провадження ( т.2, а.с.94).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.05.2016 р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучені ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, ТОВ « ОТП Факторинг Україна» ( т.2, а.с.197).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3.10.2016 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Державне підприємство « СЄТАМ» ( т.3, а.с.60).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8.11.2016 р. по справі призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлено питання про визначення неринкової вартості у зв»язку із застосуванням коригувань на вимушені умови продажу щодо нежитлового приміщення за адресою : м. Запоріжжя, вул Чекистів, буд. 26 пр.3 станом на 10 квітня 2015 року. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи ( т.3, а.с.83).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2017 р. уточнено питання, поставлене на вирішення експерта в наступній редакції : визначити ринкову вартість ( за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна ) нежитлового приміщення за адресою : м. Запоріжжя, вул Чекистів, буд. 26 пр.3, станом на 10 квітня 2015 року. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи ( т.3, а.с.186).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2017 р., у зв»язку із звільненням судді Смолки І.О. з посади, в порядку ст. 11-1 ЦПК України, справу передано у провадження судді Скользнєвої Н.Г.

В цей же день, а саме 30.05.2017 р. з Запорізького відділення Дніпропетровського науково- дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової оціночно будівельної експертизи № 19-17 від 19.05.2017 р., виконаний за ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Смолки І.О. від 8.11.2016 р.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Скользнєвої Н.Г. від 02 червня 2017 року прийнято до свого провадження справу за позовом ОСОБА_4 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області, Державного підприємства « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_5, треті особи : приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська ОСОБА_9, ТОВ « ОТП Факторинг Україна, Державне підприємство « СЄТАМ», про визнання недійсними електронних торгів. Провадження у цій справі відновлено. (т. 3, а.с. 212-213)

В суді представник позивача позов підтримав з підстав, викладених по тексту позову та додаткових письмових пояснень, просив позов задовольнити в повному обсязі.

В додаткових поясненнях представник позивача посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 08.11.2016 року призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлено питання про визначення неринкової вартості у звязку із застосуванням коригувань на вимушені умови продажу щодо нежитлового приміщення за адресою : м. Запоріжжя, вул. Чекистів, буд. 26 пр. № 3, станом на 10 квітня 2015 року. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2017 року уточнено питання, поставлене на вирішення експерта в наступній редакції: визначити ринкову вартість (за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна ) нежитлового приміщення за адресою : м. Запоріжжя, вул. Чекистів, буд. 26 пр. № 3, станом на 10 квітня 2015 року. 30.05.2017 року з Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №19-17 від 19.05.2017 року. Згідно з висновком експерта №19-17 від 19.05.2017 року ринкова вартість обєкту нерухомого майна, нежилого приміщення №3 в будинку №26 по вулиці Чекістів в м. Запоріжжя станом на 10.04.2015 року складала 353 172,00 грн. Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №71602 від 10.04.2015 року нежитлове приміщення за адресою: їм. Запоріжжя, вул. Чекистів, буд. 26, пр. 3, реалізоване за ціною 212 824 грн 20 коп. без урахування ПДВ. Отже, спірне майно, виставлене державним виконавцем на другі торги та реалізоване за стартовою ціною, яка на понад 140 000,00 грн. нижча за реальну ринкову вартість реалізованого майна станом на 10.04.2015 року (на дату проведення торгів), з огляду на те, що вони були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна. Саме висновок експерта №19-17 від 19.05.2017 року підтверджує, що вартість майна, що реалізовувалося на спірних прилюдних торгах підвищилась, з огляду на те, що вони були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна. В правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16 зазначено, що повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обовязковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення. Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у зв'язку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Виходячи із позиції Верховного суду України, державний виконавець зобовязаний був отримати новий звіт про оцінку майна, і виставляти майно на другі торги за стартовою ціною, визначеною новим звітом. Якщо припустити, що державним виконавцем все ж було б отримано новий звіт про оцінку майна, з ринковою вартістю 353 172,00 грн., то саме 353 172,00 грн. була б визначена як стартова ціна лоту на других торгах, в той час як майно виставлено на торги та реалізовано за стартовою ціною 212 824,20 грн. Враховуючи, що при проведенні електронних торгів відбулося порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» і Тимчасового порядку, вважає, що ці порушення вплинули на результати торгів, а саме, значно підвищилася дійсна вартість майна станом на 10.04.2015 року (на дату проведення торгів), яка склала 353 172,00 грн., що реалізовувалося на спірних електронних торгах, порівняно з ціною, за якою майно фактично було реалізоване 212 824,00 грн., з огляду на те, що торги були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна. Внаслідок цього, були порушені права і законні інтереси ОСОБА_4, як боржника у виконавчому провадженні, оскільки стартова ціна належного йому майна безпосередньо впливала на покриття його заборгованості перед стягувачами в рамках зведеного виконавчого провадження, а у випадку продажу вказаного майна за стартовою ціною, яка станом на 10.04.2015 становила 353 172,00 гри., на погашення кредиторських вимог в межах зведеного виконавчого провадження була б спрямована вказана сума (за вирахуванням виконавчого збору та витрат на виконавче провадження), в той час, як фактично до розподілу спрямована була значно менша сума - 212 824,20 грн., що отримана від переможця торгів ОСОБА_5, та частково погашена заборгованість перед кредиторами у більшому розмірі, ніж це відбулося фактично.

Представник відповідача - Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції, в суді проти позову заперечував, посилаючись на те, що процедура проведення електронних торгів була проведена згідно вимог чинного законодавства , позивач був належним чином повідомлений про день та час проведення електронних торгів, про що свідчать листи з повідомленням направлення на адресу за місцем реєстрації позивача. Додатково наголосив на тому, що письмові заперечення на позовну заяву містять детальну інформацію про обставини проведення спірних електронних торгів. (т. 1, а.с. 22-27)

Представник відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду від нього не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд у його задоволенні відмовити. В обґрунтування своїх заперечень проти позову зазначив, що в матеріалах справи є оцінка від 09 жовтня 2014 року, яка складалася до проведення спірних торгів та згідно якої вартість спірного приміщення, станом на 09 жовтня 2014 року становила 354 707,00грн. Згідно акту уцінки майна від 22 січня 2015 року на 15% (у звязку з тим, що торги 12.01.2015 року не відбулися), вартість спірного обєкту склала 301 500,95грн. Згідно акту уцінки майна від 10 березня 2015 року на 40% (у звязку з тим, що торги 27.02.2015 року не відбулися), вартість спірного обєкту нерухомості склала 212 824,20грн. Згідно протоколу проведення електронних торгів від 10 квітня 2015 року, їх переможцем став ОСОБА_5, з ціною продажу яка склала 212 824,20грн. Будь-які інші особи та/або потенційні покупці зацікавленості щодо спірного обєкту нерухомості, вартість якого була зменшена вже на 40%, все одно не виявили. Отже вартість, за яку ОСОБА_5 набув у власність спірне приміщення у розмірі 212 824,20грн., є наслідком його уцінки на 40% від вартості визначеної оцінкою від 09 жовтня 2014 року у розмірі 354 707,00грн. (354 707,00 - 354 707,00 х 40 / 100 = 212 824,20грн.) та відсутності попиту і зацікавленості спірним приміщенням з боку інших осіб, тобто потенційних покупців. Таким чином, необхідно дійти висновку, що продаж спірного приміщення за 212 824,20грн., є наслідком його повторної уцінки на 40% від вартості визначеної оцінкою від 09 жовтня 2014 року у розмірі 354 707,00грн.. Беззаперечно, що оцінка від 09 жовтня 2014 року у розмірі 354 707,00грн. діяла протягом шести наступних місяців, після її проведення. Зокрема в матеріалах справи є довідка від 08 грудня 2014 року про відсутність оскарження оцінки. У період з 09 жовтня 2014 року по сьогоднішній день, жодна із сторін, не заперечила факт належного та законного визначення вартості спірного приміщення, у період з 09 жовтня 2014 року та на наступні 6-ть місяців у розмірі 354 707,00грн. Фактично, електронні торги відбулися 10 квітня 2014 року, на яких спірне приміщення було продане за 212 824,20грн., які відповідають уцінці в розмірі 40% від 354 707,00грн-., визначених оцінкою від 09 жовтня 2014 року. Факт наявності законних підстав, для проведення двох уцінок, сторонами справи не заперечується та не оскаржується. При цьому, згідно висновку судової експертизи від 19 травня 2017 року, станом на 10 квітня 2015 року (дату проведення торгів) вартість спірного приміщення становила 353 172.00грн.. У своїх додаткових поясненнях до позову від 29.08.2017 року, позивач погоджується з висновком судового експерта від 19.05.2017 року, посилаючись на який позивач стверджує, що реалізація відбулася за ціною, яка на понад 140 000,00грн. нижче за реальну ціну (353 172,00 - 212 824,20 = 140 347,80). Вважає такі доводи позивача, є помилковими. Зменшення вартості продажу на 140 347,80грн. відбулося не в наслідок втрати чинності оцінкою від 09 жовтня 2014 року на день трогів, а у звязку з проведенням двох уцінок, законність яких позивач ОСОБА_4 не оскаржує. Тобто, згідно судової експертизи, вартість спірного приміщення порівняно з оцінкою від 09 жовтня 2014 року у розмірі 354 707,00грн., склала 353 172,00грн., що є меншим на 1535,00грн. (354 707,00 - 353 172,00 = 1535,00). Отже, згідно судової експертизи, вартість спірного приміщення, за наступні шість місяців після визначення його вартості 09 жовтня 2014 року та станом на 10 квітня 2015 року коли були проведені електронні торги, не збільшилася, а навпаки зменшилася на 1535,00грн. Відповідно, якщо вирахувати 40% від вартості визначеної судовою експертизою, то вказана сума буде ще меншою, ніж та, за яку було продане спірне приміщення 10 квітня 2015 року відповідачу ОСОБА_5 за 212 824,20грн.. Таким чином, продаж спірного приміщення в останні дні дії оцінки від 09 жовтня 2014 року, а саме 10 квітня 2015 року, жодним чином не порушив права та інтереси позивача, оскільки за шість місяців які пройшли з дати складання оцінки від 09 жовтня 2014 року, вартість спірного майна не зросла, а навпаки зменшилася на 1535,00грн.. Наголосив на тому, що зменшення вартості спірного приміщення більше, як на 140тис.грн., є наслідком його уцінки, після двох торгів, які не відбулися, а не наслідком втрати чинності оцінкою від 09 жовтня 2014 року. З метою доведення даних обставин, відповідачем була ініційована судова експертиза, на підставі якої, можна дійти беззаперечного висновку, що ринкова оцінка майна на дату проведення електронних торгів 10 квітня 2015 року, порівняно з 09 жовтням 2014 року - не змінилася. Отже, фактичне зменшення вартості є наслідком двох уцінок. Відповідно, втрата чинності оцінкою, не скасовує наявність підстав для його уцінки, оскільки двоє попередніх торгів не відбулися. Тим більше, що позивач не оскаржує наявність підстав для уцінки та не просить про скасування актів державного виконавця від 22 січня 2015 року на 15% (т.1, ас.59) та від 10 березня 2015 року на 40%. Отже, проводячи перевірку підвищення вартості майна, на виконання вказівки суду касаційної інстанції, необхідно дійти висновку, що у період з 09 жовтня 2014 року по дату проведення електронних торгів, підвищення ринкової вартості майна не відбулося. Відповідно, його реалізація на електронних торгах 10 квітня 2015 року за 212 824,20грн., стала наслідком не зміни ринкових цін на нерухомість, які у період з 09 жовтня 2014 року по 10 квітня 2015 року були незмінними, а є наслідком проведення двох уцінок, законність яких позивач не оскаржує. Таким чином, проведення торгів в останні дні чинності оцінки, не вплинуло на їх результати та права і законні інтереси позивача, оскільки первинно визначена вартість спірного приміщення, у період 09 жовтня 2014 року (дата оцінки) по 10 квітня 2015 року (дата торгів), не збільшилася, а навпаки - зменшилася, що підтвердила судова експертиза. В той же час, слід зазначити, що фактичний продаж спірного приміщення з 40% уцінкою, є наслідком не «втрати чинності оцінкою», а є наслідком відсутності попиту на нерухомість. При цьому слід зазначити, що факт уцінки позивач не оскаржує, і за такими вимогами вже сплив строк позовної давності. Також, позивач не оскаржив первинну оцінку від 09 жовтня 2014 року, чим фактично погодився з її розміром, а згідно судової експертизи, вартість спірного приміщення на дату проведення торгів, з якою позивач був згоден, - не змінилася. Відповідно, продаж майна 10 квітня 2015 року не порушив права та інтереси позивача, на перевірці чого акцентувалася увага в ухвалі суду касаційної інстанції, якою справу було передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, в судове засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (т. 4, а.с. 202)

Треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, кожен в окремості, в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду від них не надходило.

Третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, в судове засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності. (т. 4, а.с. 83)

Представник третьої особи ДП «Сетам» в судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду письмові пояснення по справі з проханням відмовити позивачеві у задоволенні позову та розгляду справи за його відсутності. (т. 4, а.с. 42-44)

Представник третьої особи ПАТ «ОТП Банк» 22.12.2017р. в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомила. Проте, в судовому засіданні 30.10.2017 року в судовому засідання проти позову заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідачів, взявши до уваги письмові пояснення, заяви третіх осіб, проаналізувавши надані суду докази в їх сукупності, приходить до наступного.

В суді встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

В суді встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень державної виконавчої Головного управління юстиції Запорізької області перебуває зведене виконавче провадження № 2784/3 про стягнення з ОСОБА_4 на користь юридичних та фізичних осіб заборгованості на загальну суму 7 555196,62 гривень (т. 1, а.с.30-32)

17 липня 2013 державним виконавцем складено акт опису та арешту нежилого приміщення , що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, будинок 26 приміщення 3 , що належить ОСОБА_4 (т.1, а.с.34, 35-36)

23.09.2014 року державним виконавцем прийнято постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання, для участі у виконавчому провадженні - експерта в особі ОСОБА_10 (т.1, а.с.44).

Відповідно до звіту № 28/10/14 від 09 жовтня 2014 року про оцінку та визначення початкової вартості нежилого приміщення , розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26, приміщення, 3 , визначено початкову вартість нежилого приміщення, належного на праві власності ОСОБА_4 на 09.10.2014 року 354 707,00 гривень (т.1, а.с.10-11).

Заперечення щодо визначеної вартості нежилового приміщення від боржника та від стягувачів станом на 08.12.2014 року не надходили (т. 1, а.с.55).

08.12.2014 року до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області була направлена заявка на реалізацію вказаного нерухомого майна , інформація щодо якої була опублікована на офіційному сайті ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України системи електронних торгів арештованого майна.

Електронні торги з реалізації нежилого приміщення , розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26, приміщення 3, були призначені на 12 січня 2015 року, проте вони не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів , що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 36248. (т. 1, а.с.57).

Відповідно до акту уцінки майна від 22.01.2015 року описане й арештоване майно уцінено на 15 %. Визначено вартість 301,500,95 грн. (без ПДВ). (т. 1, а.с.59).

Протоколом проведення електронних торгів № 54074 підтверджується, що 27.02.2015 року електронні торги з реалізації нежилого приміщення 3 по вул. Чекістів 26 в м. Запоріжжі не відбулися через не надходження від жодного учасника цінової пропозиції. (т. 1, а.с.61).

Згідно акту уцінки майна від 10.03.2015 року знижено продажну вартість майна шляхом уцінки на 40% та зазначено для продажу нежилого приміщення , що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, будинок 26 приміщення 3 - 212 824,20 гривень без урахування ПДВ. (т.1, а.с.65).

Згідно із протоколу проведення електронних торгів № 71602 , торги з реалізації вказаного нежилого приміщення відбулись 10.04.2015 року. (т.1, а.с.68).

Актом державного виконавця № 2784/3 від 27.04.2015 року підтверджено, що реалізація предмета іпотеки відбулася з дотримання вимог Закону «Про іпотеку», предмет іпотеки, стартова ціна якого після проведення уцінки склала 212 824,200 гривень без ПДВ , було придбано ОСОБА_5 за 212 824,20 гривень, гарантійний внесок та грошові кошти від ОСОБА_5 надійшли в повному обсязі на депозитний рахунок ДВС. (т. 1, а.с.71-72).

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.05.2015 року, виданим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі за № 801 , посвідчене належність на праві власності ОСОБА_5 нежилого приміщення , загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Чекістів, будинок 26 приміщення 3. (т.1, а.с.106) .

Відповідно до ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно з пунктом 2 частини другої якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.1,3,6 ст. 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Згідно з ч. 2-4 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію. Частина 5 вказаної статті наголошує, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Згідно із розділом V Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, реалізація майна здійснюється шляхом проведення організатором електронних торгів. Передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему. Вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна.

Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно п. І розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204; зазначено, що стартова ціна лота - це ціна, яка формується, виходячи із вартості майна, що виставляється на електронних торгах, зазначеної у заявці державного виконавця на реалізацію майна.

Згідно із п. 6 розділу 5 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, якщо з часу завершення електронних торгів не надійшла жодна цінова пропозиція, електронні торги вважаються такими, що не відбулися.

Відповідно до п. 1 розділу 8 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно, яке виставлялося на електронні торги, підлягає уцінці.

За правилами проведення електронних торгів (прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі) реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження" на підставі стартової ціни лота за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності. Тобто на момент проведення електронних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Таким чином, ураховуючи зазначене суд приходить до висновку про те, що повторні електронні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обов'язковою умовою призначення й проведення електронних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення електронних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на електронних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна. Саме до цього зводяться правові висновки, що висловлені Верховним Судом України у Постанові від 24 грудня 2014 року по справі № 6-205 цс14.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки повторні електронні торги по реалізації нежилого приміщення відбулись 10.04.2015 року, тобто за межами шестимісячного строку з моменту підписання звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, а саме 09.10.2014 року, що є суттєвим порушенням та підставою для визнання вказаних торгів недійсними.

ОСОБА_10 того, згідно правового висновку, висловленому Верховним Судом України у Постанові від 27 червня 2016 року по справі № 6-370цс16: «на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості обєкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним».

Повторні прилюдні торги повинні відбутись у межах шестимісячного строку з моменту підписання звіту про оцінку майна. Після збігу цього шестимісячного строку обовязковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Проведення переоцінок (уцінок) спірного майна державним виконавцем у звязку з тим, що прилюдні торги не відбулися, не може вважатися новою оцінкою у розумінні положень частини пятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Аналізуючи вищенаведене, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів є законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 12 ЦПК України судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно абзацу 2 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року встановлено, що розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги ст.ст. 58, 59 ЦПК України (ст.ст. 76, 77 ЦПК України в редакції від 15.12.2017р.) про належність та допустимість доказів.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Згідно з ч. 1 ст. 229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Дослідженням доказів по зазначеній справ встановлено наступне.

Згідно з висновком експерта №19-17 від 19.05.2017 року ринкова вартість обєкту нерухомого майна, нежилого приміщення №3 в будинку №26 по вулиці Чекістів в м. Запоріжжя станом на 10.04.2015 року складала 353 172,00 грн. (т. 3, а.с. 187-210)

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів №71602 від 10.04.2015 року нежитлове приміщення за адресою: їм. Запоріжжя, вул. Чекистів, буд. 26, пр. 3, реалізоване за ціною 212 824 грн 20 коп. без урахування ПДВ. Отже, спірне майно виставлене державним виконавцем на другі торги та реалізоване за стартовою ціною, яка на понад 140 000,00 грн. нижча за реальну ринкову вартість реалізованого майна станом на 10.04.2015 року (на дату проведення торгів), з огляду на те, що вони були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна.

Суд приходить до висновку, що саме висновок експерта №19-17 від 19.05.2017 року підтверджує, що вартість майна, що реалізовувалося на спірних прилюдних торгах підвищилась, з огляду на те, що вони були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна.

Враховуючи, що при проведенні електронних торгів відбулося порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» і Тимчасового порядку, суд приходить до висновку, що ці порушення вплинули на результати торгів, а саме, значно підвищилася дійсна вартість майна станом на 10.04.2015 року (на дату проведення торгів), яка склала 353 172,00 грн. що реалізовувалося на спірних електронних торгах, порівняно з ціною, за якою майно фактично було реалізоване 212 824,00 грн., з огляду на те, що торги були проведені більше ніж через 6 місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна. В- наслідок цього, були порушені права і законні інтереси ОСОБА_4, як боржника у виконавчому провадженні, оскільки стартова ціна належного йому майна безпосередньо впливала на покриття його заборгованості перед стягувачами в рамках зведеного виконавчого провадження, а у випадку продажу вказаного майна за стартовою ціною яка станом на 10.04.2015 становила 353 172,00 гри., на погашення кредиторських вимог в межах зведеного виконавчого провадження була б спрямована вказана сума (за вирахуванням виконавчого збору та витрат на виконавче провадження), в той час, як фактично до розподілу спрямована була значно менша сума - 212 824,20 грн., що отримана від переможця торгів ОСОБА_5, та частково погашена заборгованість перед кредиторами у більшому розмірі, ніж це відбулося фактично.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи відповідачів та надані ними докази в обгрунтування своєї позиції є неспроможними, у звязку з чим не приймає їх до уваги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги з реалізації нерухомого майна нежитлового приміщення, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, вул.. Чекістів, будинок № 26, приміщення 3, результати яких оформлені протоколом проведення електронних торгів № 71602 від 10 квітня 2015 року Державним підприємством « Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Визнати недійсним протокол № 71602 проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна нежитлового приміщення, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, вул.. Чекістів, будинок № 26, приміщення 3, від 10 квітня 2015 року, затверджений Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Визнати недійсним акт № 2784/3 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області 27 квітня 2015 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 25 травня 2015 року, видане приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстроване в реєстрі за № 801, яким посвідчене належність на праві власності ОСОБА_5 нежитлового приміщення, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, вул. Чекістів, будинок № 26, приміщення 3.

Повний текст судового рішення складено 29 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

22.12.2017