Справа № 166/303/17 Головуючий у 1 інстанції: Лозицький С.О.
Провадження № 22-ц/773/714/17 Категорія: 81 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справи за поданням державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 14 березня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року головний державний виконавець Ратнівського РВДВС Романюк Л.В. звернувся в суд із зазначеним поданням. Покликався на ті обставини, що у провадженні відділу ДВС на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-535/2009, виданий Ратнівським районним судом 27 січня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей, синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі по 350 гривень щомісячно, на кожного з них починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення ними повноліття.

Оскільки ОСОБА_2 в добровільному порядку рішення суду не виконується, існує заборгованість по несплачених аліментах, то суб'єкт звернення просив суд встановити щодо нього тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на час виконання зобов'язання по сплаті боргу за виконавчим листом.

14 березня 2017 року ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області вказане подання державного виконавця задоволено, встановлено відносно ОСОБА_2, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості з аліментів у розмірі 33489 грн. за виконавчим листом № 2-535/2009, виданим Ратнівським районним судом Волинської області 27 січня 2010 року.

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2 просить її скасувати як незаконну, прийняту судом без належного і повного з'ясування всіх обставин справи та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Заслухавши пояснення боржника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 має невиконані зобов'язання за рішенням суду та ухиляється від їх виконання, а тому є всі підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця..

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, а саме ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням, і за наявності у нього наміру з цією метою, маючи можливість, вибути за межі України.

Судом встановлено, що на виконанні у Ратнівського РВДВС знаходиться виконавчий лист № 2-535/2009, виданий 27 січня 2010 року Ратнівським районним судом Волинської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі по 350 гривень на кожного щомісячно, починаючи з дня вступу рішення в законну силу і до їх повноліття (а. с. 4).

Постановою державного виконавця від 01 лютого 2010 року за даним виконавчим листом відкрито виконавче провадження та запропоновано боржнику виконувати рішення суду в добровільному порядку (а. с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що на запит державного виконавця щодо наявності у боржника ОСОБА_2 нерухомого майна, відділом держгеокадастру у Ратнівському районі Волинської області надано відповідь про наявність у нього зареєстрованої земельної ділянки площею 0,1196 га, що дає можливість державному виконавцю у разі потреби звернути стягнення на дане нерухоме майно боржника (а. с. 18).

Також, з наданого державним виконавцем розрахунку виплати та заборгованості по аліментах за період з січня 2010 року по 01 березня 2017 року слідує, що боржником ОСОБА_2 при існуванні суттєвої заборгованості періодично здійснюється у розмірах більших від щомісячних платежів перерахування коштів по сплаті аліментів на виконання рішення Ратнівського районного суду Волинської області (а. с. 6-9).

Таким чином встановлені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що боржник ОСОБА_2 має лише невиконані зобов'язання, стягнення яких провадиться у примусовому порядку державним виконавцем. Однак державним виконавцем не доведено тих обставин, що боржник навмисне не виконує вказані зобов'язання, тобто свідомо ухиляється від їх виконання, маючі всі реальні можливості їх виконати.

Отже, підстав для тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України немає.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольнивши подання заявника та тимчасово обмеживши ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, порушив норми як матеріального так і процесуального права, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця Ратнівського РВДВС.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 14 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні подання державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді