АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1269/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48, 50 Середа Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівБабенка В. М., Карпенко О. В.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

в с т а н о в и л а :

30 січня 2017 року позивач ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дружини та дитини. ОСОБА_7 позовні вимоги обгрунтовує тим, що між нею та відповідачем 21 вересня 2016 року був укладений шлюб, зареєстрований у Гельмязівській сільській раді, Золотоніського району актовий запис № 8. В шлюбі народилася донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_6 залишив сім'ю

та з 1 січня 2017 року він не проживає з ними і не надає ніякої ні матеріальної, ні моральної підтримки, вихованням та забезпеченням дитини не займається. Позивач вказує, що донька знаходиться на повному утриманні матері ОСОБА_7, яка в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

Позивач ОСОБА_7 посилається, що між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру матеріального утримання дитини та дружини, яку б у добровільному порядку згоден був надавати відповідач. Тому позивач ОСОБА_7 просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання їхньої доньки - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дочки та на її утримання як дружини, що перебуває у відпустці по погляду за дитиною до трьох років в розмірі 1000 грн. щомісячно з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не працюючого, на користь ОСОБА_7, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 30 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, не працюючого, на користь ОСОБА_7, аліменти на її утримання в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 30 січня 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 28 листопада 2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в сумі 1280,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив в апеляційному порядку рішення суду. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що зазначене рішення є необ`єктивним, необґрунтованим та винесене із грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства. Вважає, що суд першої інстанції прийшов помилкового до висновку, що відповідач є непрацюючою, але працездатною особою, та не врахував матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, які мають істотне значення. Апелянт посилається, що з нього вже стягуються аліменти на утримання дитини від першого шлюбу та він має заборгованість по аліментах понад 22000 гривень на даний час. Також вказує, що він хворіє і не має можливості працювати, тому що є інвалідом 3 групи, та отримує лише пенсію, розмір якої є незначним та недостатнім для сплати аліментів та його утримання. Апелянт просить суд скасувати рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2017 року в цивільній справі № 695/255/17 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, та ухвалити нове рішення, яким справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції .

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань .

Відповідно до вимог ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Розглядаючи справу, суд повно та всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, постановив правильне по суті і справедливе рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивачем, врахувавши обставини справи та доводи відповідача щодо його матеріального забезпечення, який не працює, але є працездатним дійшов висновку про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 650 гривень щомісячно до повноліття дитини та 350 гривень - аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції , вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 21 вересня 2016 року укладено шлюб, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2, зареєстрованого 21 вересня 2016 року в Гельмязівській сільській раді, Золотоніського району актовий запис № 8 ( а. с. 3 ). В шлюбі народилася донька - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 12.12.2016 року, батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.2).

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_7, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_6, вказувала, що він не працює, тому просила суд про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання в твердій грошовій сумі.

Позовні вимоги судом першої інстанції задоволено частково, з чим не погодився відповідач, оскарживши рішення суду першої інстанції , подавши апеляційну скаргу.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, має бути співмірним із встановленим розміром прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також з обов`язком обох батьків утримувати свою дитину, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, врахувавши всі обставини справи, та частково задовольнивши вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, ухваливши рішення про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 650,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду.

За таких обставин, доводи апелянта щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих судом на утримання дитини не підлягають задоволенню, оскільки колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи із інтересів малолітньої дитини, яку обоє батьків зобов'язані утримувати до повноліття та забезпечувати її розвиток, повноцінне харчування та належне виховання.

Відповідно до ст.77 СК України утримання одному із подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Статтею 76 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За вказаних обставин, коли позивач ОСОБА_7 не працює в зв`язку з доглядом за спільної дитини до трьох років, а відповідач ОСОБА_6 , хоча офіційно не працює, проте отримує пенсію як інвалід 3 групи, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в період її перебування у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, а саме: в розмірі 350,00 грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, враховуючи матеріальне становище сторін та розмір щомісячної матеріальної допомоги, яку позивач отримує у зв`язку з народженням дитини та на її утриманні знаходиться ще одна неповнолітня дитини від першого шлюбу шкільного віку, яку також утримує мати.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта в частині вимог щодо відмови в стягненні аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, оскільки доводи відповідача ОСОБА_6 не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції , навіть наявність ще одного утриманця - дитини від першого шлюбу відповідача, на якого також стягуються аліменти, та ОСОБА_6 має значну суму заборгованості по їх виплаті, понад 22 282 гривні станом на березень 2017 року не дає підстав, щоб не сплачувати аліменти на утримання дружини та їх малолітньої дочки, які потребують матеріальної допомоги.

Виходячи з вищевикладеного, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, тому підлягає апеляційна скарга відхиленню колегією суддів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що безпідставним є прохання апелянта щодо направлення матеріалів справи на новий розгляд, оскільки нині чинний ЦПК України не містить такої норми, тому колегія суддів не має повноважень для вирішення питання про скасування рішення суду першої інстанції та направлення справи на новий розгляд.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, інших доводів, які б слугували підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Посилання скаржника, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване і справедливе рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :