Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості (з кожного поручителя окремо) за кредитним договором від 21 червня 2011 року у розмірі 79 695 672грн 93 коп., із яких: 71 699 996 грн 71 коп. - тіло кредиту, 5 968 680 грн 19 коп. - проценти, 395 443 грн 53 коп. - комісія, 48 224 грн 53 коп. - пеня за прострочення кредиту, 133 845 грн- пеня за процентами, 9 482 грн 98 коп. - пеня за комісією, 1 440 000 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 червня 2011 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Фірма «Вена» укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 686-11, у відповідності до умов якого банк надав ТОВ «Фірма «Вена» кредит у сумі 72 500 тис. грн. 09 листопада 2012 року між банком, ТОВ «Фірма «Вена» та ТОВ «Севен Систем» укладено договір про переведення боргу № 1056-12, згідно якого ТОВ «Севен Систем» зобов'язалося повернути кредит не пізніше 25 грудня 2014 року, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 19 % річних, щомісячно комісію за управління кредитної лінією в розмірі 0,1% від ліміту кредитної лінії. У подальшому ТОВ «Севен Систем» змінило назву на ТОВ «ТЛЛ». Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_6, ОСОБА_7 за договорами від 09 листопада 2012 року.

Внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 18 лютого 2014 року утворилася заборгованість, яку позивач просив стягнути із поручителів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Промінвестбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2011 року у розмірі 79 678 668 грн 56 коп., із яких: 71 699 996 грн 71 коп. - тіло кредиту, 5 953 324 грн 10 коп. - проценти, 395 443 грн 53 коп. - комісія, 48 224 грн 53 коп. - пеня за прострочення кредиту, 132 196грн 71 коп. - пеня за процентами, 9 482 грн 98 коп. - пеня за комісією, 1 440 000 грн - штраф. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Промінвестбанк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2011 року у розмірі 79 678 668 грн 56 коп., із яких: 71 699 996 грн 71 коп. - тіло кредиту, 5 953 324 грн 10 коп. - проценти, 395 443 грн 53 коп. - комісія, 48 224 грн 53 коп. - пеня за прострочення кредиту, 132 196 грн 71 коп. - пеня за процентами, 9 482 грн 98 коп. - пеня за комісією, 1 440 000 грн - штраф. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову ПАТ «Промінвестбанк» відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ПАТ «Промінвестбанк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 21 червня 2011 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТОВ «Фірма «Вена» укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 686-11, у відповідності до умов якого банк надав ТОВ «Фірма «Вена» кредит у сумі 72 500 тис. грн.

09 листопада 2012 року між банком, ТОВ «Фірма «Вена» та ТОВ «Севен Систем» укладено договір про переведення боргу № 1056-12, згідно якого ТОВ «Севен Систем» зобов'язалося повернути кредит не пізніше 25 грудня 2014 року, сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 19 % річних, щомісячно комісію за управління кредитної лінією в розмірі 0,1 % від ліміту кредитної лінії. Виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено порукою ОСОБА_6, ОСОБА_7 за договорами від 09 листопада 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Севен Систем» змінило назву на ТОВ «ТЛЛ», яке в подальшому змінило назву на ТОВ «МПТ».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16 лютого 2016 року проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «МПТ» за рішенням засновників.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року скасовано запис від 16 лютого 2016 року № 5011980 державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, друкованих засобів масової інформації, легалізації громадських формувань Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області про припинення ТОВ «МПТ».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ПАТ «Промінвестбанк» до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради про скасування запису державного реєстратора відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 липня 2016 року відкрито касаційне адміністративне провадження за касаційною скаргою ПАТ «Промінвестбанк» на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року, виконання якої зупинено до закінчення касаційного провадження у справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що оскільки в силу ч. 2 ст. 104 ЦК України запис № 5011980 про припинення 16 лютого 2016 року державної реєстрації ТОВ «МПТ» є датою припинення юридичної особи, який внесено до ухвалення оскаржуваного рішення у справі, тому договори поруки № № 1059-12, 1060-12 від 09 листопада 2012 згідно з приписами ч. 1 ст. 599 ЦК України є припиненими у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - боржника ТОВ «МПТ» та припиненням основного зобов'язання відповідно до вимог ст. 609 ЦК України.

Із такими висновками погодитися не можна.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Правовий аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Оскільки у справі, яка переглядається, право на стягнення з поручителів заборгованості шляхом звернення до суду з позовом було реалізоване кредитором до ліквідації боржника, то ліквідація останнього не свідчить про припинення зобов'язання поручителя.

Наявний чинний запис про ліквідацію ТОВ «МПТ» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не свідчить про припинення основного зобов'язання та спірного договору поруки, оскільки моментом реалізації кредитором права на захист порушеного права до ліквідації боржника є звернення до суду із позовом, а не дата ухвалення судом рішення за результатом розгляду цього позову.

При цьому колегія суддів виходить із того, що захист порушеного цивільного права має як матеріально-правовий аспект (доведено, що цивільне право кредитора порушено) й процесуально-правовий аспект, яким визначається реалізація права на звернення до суду за захистом порушеного права (ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України).

Таким чином, висновки апеляційного суду про те, що зобов'язання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо забезпечення кредиту припинилися на підставі ст. 609 ЦК України, не ґрунтуються на вимогах закону.

Крім того, передчасними є висновки апеляційного суду щодо безспірності нарахованої банком заборгованості, оскільки розрахунок боргу включає стягнення одночасно й пені, й штрафу.

Перевіряючи правильність вирішення справи судом першої інстанції, апеляційнийсуд не встановив, які саме порушення кредитного договору становлять підставу нарахування пені та штрафних санкцій, чи не призводить у такому випадку одночасне застосування пені й штрафу до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення, що забороняється в силу положень ст. 61 Конституції України.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 28 листопада 2016 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.П. Штелик