Справа №133/2293/16-ц
Рішення

Іменем України

25 вересня 2017 року

Козятинський міськрайсуд Вінницької області

В складі: головуючого-судді: Проця В. А.

при секретарі Гаврилюк О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

Встановив:

Позивач - ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову вказав, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв?язку з чим підписав заяву б/н від 10.10.2011 року, згідно якої отримав кредит, в сумі - 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті: www.privatbank.uа складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися, як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією, узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.uа; www.client-bапк.ргіvаtbаnk.uа або інший інтернет SMS-ресурс, зазначений банком).

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.uа, ПАТ КБ «Приватбанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Тобто Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами, а саме «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.uа були встановлені та передбачені умови кредитування та «Тарифи Банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в Приватбанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Однак, ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за договором, а тому, станом на 31.07.2016 року загальна заборгованість за кредитом, складає - 26774, 38 гривень.

В судове засідання представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» не з?явився, але подав на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність і підтримання позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи.

Представник відповідача - адвокат Сич С.М. в судове засідання, також не з'явився, однак, подав на адресу суду письмові пояснення, в яких заперечує проти позову з наступних мотивів.

Банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладання між банком та відповідачем договору про надання банківських послуг використання кредитної картки, факту видачіОСОБА_1 первинної платіжної картки НОМЕР_1 та строку її дії, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідно до правового висновку ВСУ, викладеного в постанові від 09.11.2016 року в справі №6-1457цс16, сам по собі не може розцінюватись як достатній доказ здійснення відповідачем операцій по такій платіжній картці, то беручи до уваги ту обставину, що за даними банку вперше перевипуск картки було здійснено 01.10.2012 року, то вказаний позов не підлягає задоволенню у зв?язку із пропуском ПАТ КБ «Приватбанк» строку позовної давності.

Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв?язку з чим підписав заяву б/н від 10.10.2011 року, згідно якої, як стверджує позивач отримав кредит, в сумі - 2500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок НОМЕР_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Банк вважає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року (надалі - Умови) та Тарифами Банку, на підставі ст.ст.207, 634, 638, 639, 642, 1054 ЦК України складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг.

З такими висновками суд не погоджується з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п.1.4 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою НБУ від 30.04.2010 року №223 (чинного на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Положення) емітент спеціальних платіжних засобів (далі - емітент) - банк, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних платіжних засобів. Платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для здійснення платіжних операцій з рахунку платника або банку, а також інших операцій, установлених договором.

В п.2.3 Положення обумовлено, що спеціальний платіжний засіб є власністю емітента і може передаватись у власність або надаватися в користування клієнту відповідно до умов договору, на підставі якого надається та використовується спеціальний платіжний засіб.

Згідно із п.2.4 Положення договір укладається в письмовій формі. Умови договору мають бути викладені державною мовою. Укладення договору іншою мовою здійснюється за домовленістю емітента та клієнта відповідно до законодавства України. Один примірник договору зберігається в емітента, а другий примірник договору емітент зобов'язаний надати клієнту під підпис. Емітент зобов'язаний під час видачі спеціального платіжного засобу надати клієнту договір, правила використання спеціального платіжного засобу і тарифи банку.

В п.2.5 Положення передбачено, що емітент зобов'язаний забезпечити наявність у договорі таких умов: тип спеціального платіжного засобу; види платіжних операцій, які клієнт має право здійснювати з використанням спеціального платіжного засобу, правила та максимальний строк їх виконання; порядок обслуговування рахунку (за дебетовою, дебетово-кредитною або кредитною схемою, розміри гарантійного забезпечення та/або незнижувального залишку коштів на рахунку, порядок кредитування клієнта, порядок установлення курсу продажу, обміну або конвертації іноземної валюти тощо); тарифи банку на обслуговування операцій з використанням спеціального платіжного засобу на момент укладення договору та порядок повідомлення клієнта про їх зміну; ліміти та/або обмеження за операціями з використанням спеціального платіжного засобу або платіжних додатків, реалізованих у спеціальному платіжному засобі (за наявності); право клієнта на одержання виписок про рух коштів за його

рахунком та порядок їх отримання; порядок забезпечення емітентом та клієнтом безпеки під час

користування спеціальним платіжним засобом; порядок розгляду спорів; відповідальність емітента та клієнта тощо.

В п.2.1.1.1 Умов визначено, що Банк випускає Клієнту Карту на підставі Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, належним чином заповненої і підписаної Клієнтом.

Пунктом 2.1.1.2.1 Умов передбачено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Карту, її вид визначається в Пам?ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт і Банк заключають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання карти, вказана в Заяві.

Відповідно до п.2.1.1.2.11 Умов карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицевій стороні картки включно. Забороняється використання карти при закінченні строку її дії.

Тобто, істотними умовами договору про надання банківських послуг, пов?язаних із видачою та обслуговуванням ПАТ КБ «Приватбанк» платіжних карток, є, зокрема, вид картки, строк її дії, дата видачі та кредитний ліміт. При цьому такі істотні умови договору мають бути викладені у належним чином заповненій та підписаній клієнтом Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Натомість, зі змісту анкети - заяви №б/н від 10.10.2011 року вбачається, що ОСОБА_1 заповнив лише у ній розділи: «Персональні дані», «Адреса проживання», «Контактна інформація».

В той же час розділ «Додаткова інформація (обов'язкова для заповнення для отримання кредиту/кредитної картки)» відповідачем не заповнено.

Також у розділі «Виявляю бажання оформити на своє ім'я» картку, в якому клієнту необхідно вказати яку саме картку він бажає оформити: платіжна карта кредитка «Універсальна»; зарплатна карта; карта GOLD; пенсійна карта; ощадкнижка (депозит); дебетова особиста карта; ідентифікація з паспортом, жодна із вищевказаних пропозицій відповідачем обрана не була.

Крім того, не заповнена графа «Зазначте бажаний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/ GOLD» .

З огляду на вищевикладене, надана позивачем анкета-заява не містить даних про вид карти, яка мала бути видана відповідачу, строк її дії, дату видачі та бажаний кредитний ліміт за такою платіжною карткою.

А тому, заява відповідача №б/н від 10.10.2011 року не є належним доказом волевиявлення відповідача на укладення договору про надання банківських послуг з використанням саме такого виду картки, а отже не може розцінюватись, як підстава виникнення між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 цивільних прав та обов?язків відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 1 ст. 638 ЦК України, що само по собі виключає можливість задоволення позову на підставі ст.ст.525-527, 530, 610, 629, 1050 ЦК України, положення яких регламентують договірні (зобов?язальні) правовідносини.

Разом із тим, згідно із п.2.1.1.2.14 Умов строк повернення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH). Строк погашення процентів по Овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

Ухвалою суду від 16.12.2016 року від позивача витребовувались докази щодо виду банківської картки, яка видавалась ОСОБА_1 на підставі його заяви б/н від 10.10.2011 року, строку її дії та кредитного ліміту за такою карткою.

На виконання ухвали суду ПАТ КБ «Приватбанк» було надано довідки, згідно із якими на підставі заяви відповідача б/н від 10.10.2011 року йому було видано платіжну картку НОМЕР_1 на строк до серпня 2015 року включно. В подальшому, починаючи з 01.10.2012 року на ім?я відповідача також були видані інші платіжні картки. З 21.07.2012 року по 02.03.2013 року на ці платіжні картки був встановлений кредитний ліміт від 1500 грн. до 2500 грн.

В своїх письмових поясненнях від 03.01.2017 року №20.1.0.0.0/7-20161229/158 ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що згідно п.2.1.1.2.12 Умов у разі закінчення строку дії карта продовжується Банком на новий строк, шляхом надання Клієнту картки з новим строком дії.

Оскільки перевипуск карти не являється укладенням нового кредитного договору в заповненні додаткових документів для перевипуску ОСОБА_1 картки не було необхідності, однак, із довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що наступні картки були відкриті (перевипущені) в період з 01.10.2012 року по 22.10.2013 року, тобто до закінчення строку дії первинної картки НОМЕР_1.

В п. 2.1.1.2.13 Умов визначено, що для перевипуску карти до закінчення строку дії клієнт повинен подати письмову заяву в Банк по місцю обслуговування карти.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 звертався до банку із письмовими заявами про перевипуск карти НОМЕР_1 до закінчення строку її дії, хоча такі докази витребовувались судом від ПАТ КБ «Приватбанк», згідно ухвалою від 16.12.2016 року.

В постанові від 22.10.2014 року в справі №6-127цс14 ВСУ виклав правовий висновок, згідно із яким автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов?язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення не має. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов?язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Таким чином, для правильності вирішення даного спору значення має встановлення лише тієї обставини, яка саме заборгованість виникла у відповідача щодо операцій по первинній платіжній картці, та який термін виконання кредитного зобов?язання за такою картою.

Згідно із довідками позивача 21.07.2012 року на первинну кредитну карту ОСОБА_1 НОМЕР_1 було встановлено кредитний ліміт в сумі 1500 грн., водночас, відповідно до наданого позивачем руху коштів по кредитних картах ОСОБА_1 операції по цій карті взагалі відсутні.

За таких обставин позивачем відповідно до ст. 60 ЦПК України не доведено наявність у відповідача кредитної заборгованості, а відтак і підстав для задоволення позовних вимог.

Так як банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження укладання між банком та відповідачем договору про надання банківських послуг використання кредитної картки, факту видачіОСОБА_1 первинної платіжної картки НОМЕР_1 та строку її дії, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідно до правового висновку ВСУ, викладеного в постанові від 09.11.2016 року в справі №6-1457цс16, сам по собі не може розцінюватись, як достатній доказ здійснення відповідачем операцій по такій платіжній картці, то беручи до уваги ту обставину, що за даними банку вперше перевипуск картки було здійснено 01.10.2012 року, вказаний позов не підлягає задоволенню у зв?язку із пропуском ПАТ КБ «Приватбанк» строку позовної давності, тим паче, що в своїх поясненнях представник відповідача заявив про застосування строків давності.

Керуючись ст. 267 ч. 4 ЦК України, ст.ст. 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повний текс буде виготовлений на протязі п?яти днів з дня закінчення розгляду справи.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайсуд з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

Згідно оригіналу.

Суддя:

Секретар:

Дата документу 25.09.2017