ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/921/17
Провадження № 2/210/1110/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" жовтня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Філіпенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Придніпровська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Придніпровська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 13.03.1998 року вона придбала у ОСОБА_3 квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Степана Тільги (колишня Революційна), 28/9, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований у Криворізькій філії «Придніпровської товарної біржі) за №249-Н/98 та технічним паспортом. Посилаючись, що квартирою розпорядитися не може, так як договір купівлі-продажу повинен бути посвідчений в нотаріальному порядку, що в свою чергу, порушує її права як власника квартири.

В судовому засіданні позивач присутньою не була, скориставшись правом представництва згідно ст.38 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_4, діючий на підставі договору на надання юридичних послуг від 23.02.2017 року, до початку судового засідання надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі та без фіксації технічними засобами, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Просить винести рішення згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи в судовому засіданні в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення не надавав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.03.1998 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 від імені яких діяла ОСОБА_3 Феодосієвна та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Революційна, дом. 28, кв. 9, і яка складається з 2 кімнат загальною площею 44,80 кв.м., жилою площею 28,00 кв.м. (а.с. 7).

Пунктом 2 договору вказана частка квартири належала продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло №1344 від 18.03.1994 р., виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства міського виконавчого комітету м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, згідно розпорядження №2з-161 від 21.10.1994 року, зареєстрованого в БТІ м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за №65п-98-98.

Згідно п. 5 цього договору квартира продана за 5323,00 грн., які продавцем отримані від покупця до підписання даного договору.

Зазначений договір відповідно до вимог, передбачених ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року був зареєстрований на Криворізькому філіалі Придніпровської товарної біржі 13.03.1998 року за №249-Н/98 та не підлягав нотаріальному посвідченню.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам і сторони повністю виконали угоду: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру.

Біржове оформлення сторонами було обране, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному на той час законодавству, що підтверджується державною реєстрацією спірного договору.

Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1998 році, то, враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.

Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № НОМЕР_1 від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання спірного договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними з підстав недодержання нотаріальної форми» визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно розпорядження Голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 19 травня 2016 року № Р-223/0/3-16 «Про перейменування топонімів у населених пунктах області» вул. Революційна в м. Кривому Розі перейменовано на вул. ОСОБА_7.

Враховуючи те, що угода купівлі-продажу фактично відбулася, сторони всі свої зобов'язання за договором купівлі-продажу виконали, нерухоме майно на час укладання угоди було належним чином зареєстроване, але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, суд вважає за можливе визнати вищезазначену угоду дійсною та визнати за позивачем право власності на вказану нерухомість.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Придніпровська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (колишня Революційна) в місті ОСОБА_1, який був укладений 13 березня 1998 року між ОСОБА_3 Феодосієвною (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем), зареєстрований в Криворізькій філії «Придніпровської товарної біржі» за №249-Н/98.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня Революційна) в місті ОСОБА_1, загальна площа якої складає 44,80 кв.м., житлова площа 28,00 кв.м..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. В. Хлистуненко