У Х В А Л А

05.05.2017 Справа №607/5600/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що вона ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, а також встановити факт належності померлій ОСОБА_2 правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю.

Вивчивши матеріали заяви, суддя приходить до висновку, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ЦПК.

Положеннями ст. 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п. 4 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду заяви у справах окремого провадження ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 320 гривень.

Вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір передбачено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У поданій заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заявницею заявлено дві вимоги немайнового характеру, зокрема:

1)встановити факт родинних відносин, а саме, що вона ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2;

2)встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу державного акту на право приватної власності на землю.

Однак, всупереч вимог закону заявницею сплачено судовий збір в розмірі 320 гривень, тобто за одну вимогу немайнового характеру, таким чином, заявниці слід оплатити суму судового збору зі іншу вимогу немайнового характеру у розмірі встановленому ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану заяву слід залишити без руху, надавши заявнику пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

Судовий збір сплатити за наступними реквізитами рахунку та оригінал квитанції про оплату подати до суду у вищевказаний строк:

розрахунковий рахунок: 0002, код одержувача: 37977726; банк одержувача ГУДКC України в Тернопільській області; одержувач УК м. Тернопіль/м. Тернопіль/22030001, код бюджетної класифікації 22030001; МФО 838012 призначення платежу судовий збір за заявою ОСОБА_1, код 02886692, пункт 1.5.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення залишити без руху, надавши заявнику пятиденний термін з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

Судовий збір сплатити за вищевказаними реквізитами рахунку, а оригінал квитанції про оплату судового збору подати до суду.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Головуючий суддяОСОБА_3