Справа № 305/95/17
Провадження по справі № 2/305/354/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.05.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря - Шемота М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позову зазначено, що 18 травня 2009 року, у віці 89 років, помер її дідусь ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації смертей, 19 травня 2009 року було зроблено відповідний актовий запис про смерть за №18, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане 19 травня 2009 року, виконкомом Костилівської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області, який постійно проживав в будинку за номером 65 (шістдесят пять) по вулиці Шевченка в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області. Після його смерті залишилось належне йому спадкове майно, а саме житловий будинок за номером 65 (шістдесят пять), що розташований по вулиці Шевченка в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області. За даними погосподарської книги, що викладені в довідці, виданою виконкомом Костилівської сільської ради Рахівського району від 28.09.2016р. за № 1838, будинок за номером 65 (шістдесят пять), що розташований по вулиці Шевченка в селі Костилівка, Рахівського району належав її покійному дідусеві ОСОБА_2 та його дружині, а її бабусі ОСОБА_3, яка померла раніше спадкодавця, а саме 10 лютого 2002 року, підтвердженням чого є Свідоцтво про смерть, видане повторно 28 жовтня 2016 року, Рахівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області. За своє життя, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, особисто розпорядилися своїм майном, склавши заповіти. Так, згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Костилівської сільської рада Рахівського району ОСОБА_4 05.02.2002р., за реєстром № 08, ОСОБА_3, заповіла все своє майно, в тому числі належну їй частку житлового будинку за номером 65 (шістдесят пять), що розташований по вулиці Шевченка в селі Костилівка, Рахівського району, своїй онуці, а її рідній сестрі ОСОБА_5 (прізвище до одруження) ОСОБА_6. А згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Костилівської сільської рада Рахівського району ОСОБА_4 О.О.12.03.2007р., за реєстром № 14, ОСОБА_2, заповів все своє майно, в тому числі належну йому частку вищезаначеного житлового будинку іншій своїй онуці, та її рідній сестрі ОСОБА_5 (прізвище до одруження) ОСОБА_7. Проте, спадкоємці за вищезазначеними заповітами, спадщину не прийняли, а згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №№ 45204141, 45204108 від 10 лютого 2016 року, спадкової справи після смерті її дідуся та бабусі не заводилося. Окрім цього, спадкоємцями за заповітами були подані заяви про відому від прийняття ними заповіданого їм спадкового майна, а саме: заяви про відому від прийняття спадщини, від імені Гаврилець (прізвище до одруження «Ткач») ОСОБА_6, на якій її підпис засвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 01.09.2016р., за реєстром № 1178, та заяви про відому від прийняття спадщини, від імені Левченко (прізвище до одруження «Ткач») ОСОБА_7, на якій її підпис засвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 14.09.2016р., за реєстром №1492, згідно яких її рідні сестри відмовилися від прийняття ними заповіданого їм спадкового майна, на її користь. З метою отримання за законом, спадкового майна, вона Костич (прізвище до одруження «Ткач») ОСОБА_10, як спадкоємець, звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори, щодо видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове нерухоме майно: житловий будинок за номером 65 (шістдесят пять), що знаходяться по вулиці Шевченка, в селі Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, за моїм померлим дідусем, ОСОБА_2. На підставі якої, державним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_11, було заведено спадкову справу, підтвердженням чого є ОСОБА_9 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.09.2016р. за № 45207495. Проте їй було відмовлено у видачі такого Свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем - ОСОБА_2. Як наслідок, 26 вересня 2016 року, державним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_11 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджував би право власності за померлим ОСОБА_2, на житловий будинок за номером 65 (шістдесят пять), що розташований по вулиці Шевченка в селищі Великий Бичків, Рахівського району, Закарпатської області та факту прийняття спадщини, разом з цим було розяснено порядок оскарження даної постанови. Зазначає, що будь-якого спору щодо спадкового майна, немає, а згідно даних, що містяться в Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 45204108, 45204141 від 26 вересня 2016 року, спадкової справи після смерті її дідуся та бабусі не заводилося. Факт пропущення нею строку прийняття спадщини за законом, стався з поважних та з незалежних від неї обєктивних причин. Оскільки, на момент смерті спадкодавців, вона знала про існування вищезазначених заповітів від їх імені на користь її рідних сестер, і а ж ніяк не могла знати, що останні, в майбутньому, через власні життєві погляди чи обставини, виявлять намір відмовитися від прийняття ними заповіданого їм майна на її користь . На підставі наведеного просила визначити для неї, ОСОБА_1, додатковий строк для прийняття спадщини за законом, після с мерті ОСОБА_2 григоровича, який помер 18 травня 2009 року та після ОСОБА_3, визнати за нею право власності на житловий будинок, загальна площа якого становить 74,7 кв.м., житлова площа - 39,6 кв.м, що розташований по вул. Шевченка,65 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності й підтримання позовних вимог.

Представник відповідача - Костилівської сільської ради в судове засідання не з"явився. Сільський голова ОСОБА_12 надала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради та визнання позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до такого висновку.

Згідно ст.ст.1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється онукою спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а отже є, в силу ст. 1265 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

18 травня 2009 року помер ОСОБА_2, про що складено відповідний актовий запис №18 та виконкомом Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 087564 від 19 травня 2009 року.

10 лютого 2002 року померла ОСОБА_3, про що виконкомом Костилівської сільської ради складено відповідний актовий запис №01 та Рахівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області повторно, видано свідоцтво про смерть серії І-ФМ № 213205 від 28 жовтня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок №65 по вул. Шевченка в с. Костилівка Рахівського району, Закарпатської області.

За своє життя, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, особисто розпорядилися своїм майном, склавши заповіти.

Так, згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Костилівської сільської рада Рахівського району ОСОБА_4 05.02.2002р., за реєстром № 08, ОСОБА_3, заповіла все своє майно, в тому числі належну їй частку житлового будинку за номером 65 (шістдесят пять), що розташований по вулиці Шевченка в селі Костилівка, Рахівського району, своїй онуці, ОСОБА_5 (прізвище до одруження) ОСОБА_6. А згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Костилівської сільської рада Рахівського району ОСОБА_4 О.О.12.03.2007р., за реєстром № 14, ОСОБА_2, заповів все своє майно, в тому числі належну йому частку вищезаначеного житлового будинку іншій своїй онуці, ОСОБА_5 (прізвище до одруження) ОСОБА_7.

В судовому засіданні встановлено, що спадкоємці за вищезазначеними заповітами, спадщину не прийняли, а згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №№ 45204141, 45204108 від 10 лютого 2016 року, спадкової справи після смерті спадкодавців не заводилося. Окрім цього, спадкоємцями за заповітами були подані заяви про відому від прийняття ними заповіданого їм спадкового майна, а саме: заяви про відому від прийняття спадщини, від імені Гаврилець (прізвище до одруження «Ткач») ОСОБА_6, на якій її підпис засвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_8 01.09.2016р., за реєстром № 1178, та заяви про відому від прийняття спадщини, від імені Левченко (прізвище до одруження «Ткач») ОСОБА_7, на якій її підпис засвідчено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 14.09.2016р., за реєстром №1492, згідно яких вони, будучи рідними сестрами позивача відмовилися від прийняття ними заповіданого їм спадкового майна, на користь позивача ОСОБА_1.

У зв"язку з цим позивач просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки вона на момент смерті спадкодавців, знала про існування вище вказаних заповітів, і аж ніяк не могла знати, що спадкоємці за заповітом, в майбутньому, через власні життєві погляди чи обставини, виявлять намір відмовитися від прийняття ними заповіданого їм майна в її користь.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Як встановлено судом, спадкоємці за заповітом відмовилися від прийняття спадщини в користь позивача 1 і 14 вересня 2016 року. Отже, з цього моменту для позивача був встановлений тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, в який вона, як вбачається з ОСОБА_9 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №45207495 від 26 вересня 2016 року, вклалася, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За таких обставин строк прийняття спадщини позивачем не пропущено, а відтак вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини не може бути задоволена.

Крім того, звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням її права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в її користь.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увагу на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини. При цьому, належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК таЗаконом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Судом встановлено, що громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в 1985 році збудовано житловий будинок №65 по вул. Шевченка в с. Костилівка Рахівського району Закарпатської області, підтвердженням чого є довідка виконкому Костилівської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №1838 від 28 вересня 2016 року, а отже його не можна розцінювати як об"єкт самочинного будівництва.

Спору щодо набуття права на спадщину судом не встановлено. Спадкоємці попередніх черг ОСОБА_13,ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_5, ОСОБА_17 петрівна, ОСОБА_18 петрович, відмовилися від прийняття спадщини в користь позивача ОСОБА_1.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі належить до спадкоємців за законом, спадщину прийняла, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги позивача частково обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Питання відшкодування судових витрат позивачем не ставилось.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою с. Костилівка, вул. Шевченка,66 Рахівського району Закарпатської області, право власності на житловий будинок, загальна площа якого -74,7 кв.м, житлова площа- 39,6 кв.м, що розташований за адресою: с. Костилівка, вул. Шевченка, 65 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за законом.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.