Справа № 313/445/17
Провадження № 2/313/199/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2017 року смт.Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Кравцова С.О. при секретарі судового засідання Василенко Л.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні Веселівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, суд

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики від 28.09.2009 р., на суму 100000 грн.

У вересні 2009 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики № 1775, який був посвідчений приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5

У відповідності до п.1 Договору позики позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок для придбання речей домашнього побуту і вжитку.

Строк повернення позики у договорі визначений був до 29.09.2014 року, але станом на 27 березня 2017 року сума позики у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. відповідачем не повернута, що є порушенням взятих зобовязань.

В свою чергу, з метою вирішення питання у позасудовому порядку позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення йому вищевказаних грошових коштів, що в кінцевому випадку виявилось безрезультатним, в зв'язку з чим, ОСОБА_3 вимушен звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивач та представник позивача підтримали свій позов, та наполягають на його задоволенні у повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Відповідач зазначила, що при укладенні договору позики між нею та позивачем, позивач надав тільки 30000 (тридцять тисяч) гривень, але підтвердити цей факт відповідач не може.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У вересні 2009 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір позики № 1775, який був посвідчений приватним нотаріусом Веселівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5

У відповідності до п.1 Договору позики позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок для придбання речей домашнього побуту і вжитку.

Строк повернення позики у договорі визначений був до 29.09.2014 року, але станом на 27 березня 2017 року сума позики у розмірі 100000 (сто тисяч) грн. відповідачем не повернута, що є порушенням взятих зобовязань..

З огляду на викладене між сторонами виникли правовідносини позики з усіма наслідками, відповідно до цивільного законодавства.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

На підставі ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного та ст.ст.11,16, 525, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 130,174, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 борг за договором позики в сумі 100000 (сто тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1000 грн.00 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6