Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області, Колективного підприємства «Вікторія», треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода-2012», Товариство з обмеженою відповідальністю «Парк+», Колективне підприємство «Світлина», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах яких діє ОСОБА_22, на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду із позовом до Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області, Колективного підприємства «Вікторія» (далі - КП «Вікторія»), треті особи: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода-2012», Товариство з обмеженою відповідальністю «Парк+», Колективне підприємство «Світлина», ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що станом на 10 жовтня 2012 року позивачі та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_14 були засновниками КП «Вікторія».

ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 звернулись до загальних зборів учасників (засновників) КП «Вікторія» із заявою про вихід із складу учасників. Також даною заявою заявили, що після виходу з числа учасників КП «Вікторія» з майном не будуть мати претензій до підприємства та його учасників. 29 січня 2013 року відбулись загальні збори засновників КП «Вікторія». На зборах розглядалось питання про вихід з числа засновників ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 За результатами розгляду даного питання було прийнято рішення задовольнити заяви ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 про вихід зі складу учасників КП «Вікторія» з майном, яке пропорційне розміру паю, зазначених вище учасників. Також було вирішено: передати у приватну власність ОСОБА_6, виділивши в натурі, частку в майні, що належить КП «Вікторія», на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 21 січня 2008 року, виданого Моршинською міською радою, що пропорційне розміру її паю - 7 493,67 грн, а саме: нежитлові приміщення громадського будинку побуткомбінату з мансардою по АДРЕСА_1, позначені в технічній документації на плані літ «А-4» 1-й поверх №52 - загальною площею 10,0 кв. м, № 53 - загальною площею 2,7 кв. м, № 56 - загальною площею 14,6 кв. м, № 75 - загальною площею 1,2 кв. м, № 229 - загальною площею 3,4 кв. м, № ІІ - загальною площею 13,7 кв. м, № 228 -загальною площею 19,7 кв. м, всього - 65,3 кв. м.

Також зборами було вирішено передати у приватну власність ОСОБА_4, виділивши в натурі, частку в майні, що належить КП «Вікторія», на підставі свідоцтва право власності НОМЕР_2 від 21 січня 2008 року, виданого Моршинською міською радою, що пропорційне розміру її паю - 8 593,05 грн, а саме: нежитлові приміщення, що знаходяться на першому поверсі громадського будинку побуткомбінату з мансардою по АДРЕСА_1, та позначені в технічній документації на плані літ «А-4» 1-й поверх: № 58 - загальною площею 15,6 кв. м, № 226 - загальною площею 1,4 кв. м, № 73 - загальною площею 27,0 кв. м, всього - 44,0 кв. м.

ОСОБА_5 вирішено передати у приватну власність, виділивши в натурі, частку у майні, що належить КП «Вікторія», на підставі свідоцтва право власності НОМЕР_2 від 21 січня 2008 року, виданого Моршинською міською радою, що пропорційне розміру її паю - 6 588,32 грн, а саме: нежитлові приміщення громадського будинку побуткомбінату з мансардою по АДРЕСА_1, позначені в технічній документації на плані літ «А-4» 1-й поверх №60 - загальною площею 12,5 кв. м, № 72 - загальною площею 2,6 кв. м, № 71 - загальною площею 13,7 кв. м, всього - 28,8 кв. м.

Також вирішено передати у спільну часткову власність ОСОБА_5, ОСОБА_4 нежитлові приміщення громадського будинку побуткомбінату з мансардою по АДРЕСА_1, позначені в технічній документації на плані літ «А-4» підвал: №14 - загальною площею 15,9 кв. м, № ІІІ - загальною площею 15,4 кв. м, № 109 - загальною площею 4,4 кв. м, всього - 35,7 кв. м, приміщення позначені в технічній документації на плані літ «А-4» 1-й поверх №61 - загальною площею 1,1 кв. м, № 62 - загальною площею 1,2 кв. м, № І - загальною площею 14,6 кв. м, всього - 16,9 кв. м, разом - 52,6 кв. м.

ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_14 ухвалено передати у спільну часткову власність нежитлові приміщення громадського будинку побуткомбінату з мансардою по АДРЕСА_1, позначені в технічній документації на плані літ «А-4» 1-й поверх №70 - загальною площею 33,1 кв. м, всього - 33,1 кв. м.

До моменту передачі нерухомого майна відповідачем КП «Вікторія» було здійснено перепланування приміщень. На замовлення КП «Вікторія» Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» надано технічний висновок про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлових приміщень площею 332,3 кв. м по АДРЕСА_1. Згідно цього висновку основні будівельні конструкції обстежуваного 1-го поверху та підвалу будинку (фундаменти, зовнішні стіни, перекриття, дах) знаходяться у задовільному технічному стані (II категорія технічного стану). У цілому виконане перепланування приміщень 1-го поверху відповідає вимогам ДБН В.2.2-9-99 «Громадські будинки і споруди», протипожежним і санітарним вимогам.

Приміщення № 74 і 73, площею 19,4 кв. м і 27,0 кв. м - придатні для використання під торгові приміщення по реалізації промислових товарів. Приміщення № 71 площею 13,7 кв. м, № 72 площею 2,6 кв. м, № 60 площею 12,5 кв. м, № 58 площею 15,6 кв. м та № 57 площею 15,7 кв. м придатні для експлуатації під адміністративні приміщення. Приміщення № 226 і № 227 відповідно площею 1,4 кв. м і 1,5 кв. м - санвузли загального користування. Обстежені приміщення №228; 229; 75; 52; 53; 56 та № II загальною площею 65,3 кв. м придатні для влаштування перукарні. Підведена вода і каналізація, електропостачання, та планування приміщень дає можливість для організації виробничого процесу перукарні на основі виконаного робочого проекту та погодженого відповідно до чинного законодавства.

Позивачі вважають, що переплановані приміщення відповідають вимогам ДБН В.2.2-9-99 «Громадські будинки і споруди» та можуть безпечно експлуатуватись, а також не можуть вважатись самочинним в силу чинного законодавства. Викладене вище підтверджується деклараціями про готовність об'єкта до експлуатації, які зареєстровано Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області за № ЛВ НОМЕР_1 від 11 жовтня 2013 року; за № ЛВ НОМЕР_3 від 26 березня 2014 року; за № ЛВ НОМЕР_4 від 21 березня 2014 року; № ЛВ НОМЕР_5 від 26 березня 2014 року.

На думку позивачів, в жодному випадку визнання права власності не порушує права третіх осіб - співвласників будівлі. Кожен з позивачів виготовив окремий технічний паспорт на приміщення, якими користується, а з технічних паспортів вбачається, що відсутнє самочинне будівництво (перепланування).

На підставі викладеного, позивачі просять визнати за ОСОБА_4 право власності на вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 80,8 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: 1/2 (одну другу) частину приміщення № І; 1/2 (одну другу) частину приміщення № III; 1/2 (одну другу) частину приміщення № 14; приміщення №58; 1/2 (одну другу) частину приміщення №61; 1/2 (одну другу) частину приміщення № 62; 1/3 (одну третю) частину приміщення № 70; приміщення № 73; 1/2 (одну другу) частину приміщення № 109; приміщення № 226; приміщення № 230; 1/2 (одну другу) частину приміщення № 231; 1/3 (одну третю) частину приміщення № 232. Визнати за ОСОБА_5 право власності на вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 65,8 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: 1/2 (одну другу) частину приміщення № І; 1/2 (одну другу) частину приміщення № III, 1/2 (одну другу) частину приміщення № 14; приміщення №60; 1/2 (одну другу) частину приміщення №61; 1/2 (одну другу) частину приміщення № 62; 1/3 (одну третю) частину приміщення № 70; приміщення № 71; приміщення № 72; 1/2 (одну другу) частину приміщення № 109; 1/2 (одну другу) частину приміщення №231; 1/3 (одну третю) частину приміщення № 232. Визнати за ОСОБА_6 право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 65,2 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: приміщення № 52; приміщення № 53; приміщення № 56; приміщення № 75; приміщення № 228; приміщення № 229; приміщення № II.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах яких діє ОСОБА_22, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що КП «Вікторія» згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21 січня 2008 року на праві спільної часткової власності належить 19/100 часток у цілій нежитловій будівлі, (будинок побуту), за адресою: Львівська обл., м. Моршин, вул. І. Франка,43, що становить 330,7 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2014 року (справа №456/1702/13) встановлено, що КП «Вікторія» здійснило самочинну реконструкцію нежитлових приміщень, у тому числі частини загального коридору та сходової клітки на першому поверсі будинку, а в подальшому, за рішенням зборів засновників від 29 січня 2013 року передало ці приміщення їх засновникам, пропорційно розміру їх паю. Зазначене рішення прийняте за наслідками розгляду справи за позовом цих же позивачів до КП «Вікторія» про визнання права власності. Дана справа стосується цього ж предмету позову (одні і ті ж приміщення), однак змінився склад учасників справи.

Встановлено, що ні КП «Вікторія», ні позивачі не зверталися до органу місцевого самоврядування про прийняття переобладнаного об'єкту в експлуатацію і рішення компетентного органу з цього приводу не приймалося.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Підстави набуття права власності встановлені ст. 328 ЦК України, згідно з якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно.

Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частково власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

У матеріалах справи відсутні докази погодження проведення реконструкції спірних нежитлових приміщень, у тому числі частини загального коридору та сходової клітки на першому поверсі будинку, якою користуються інші співвласники.

Виділ часток на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, так як позивачами не надано доказів щодо правомірності здійснення КП «Вікторія» будівництва, яке як встановлено рішенням апеляційного суду Львівської області від 07 листопада 2014 року (справа №456/1702/13) здійснено КП «Вікторія» самочинно.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої інстанції апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в інтересах яких діє ОСОБА_22, відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов