справа № 563/1423/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Опришка П.З.

при секретарі судового засідання Литвинчук Л.Л.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

старшого державного виконавця Позняка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець справу за скаргою ОСОБА_2 на постанову старшого державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про відкриття виконавчого провадження від 07 липня 2017 року про стягнення виконавчого збору.

В обгрунтування скарги вказує наступне. 07 липня 2017 року виконавцем Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області була винесена постанова ВП № 54251915 від 07 липня 2017 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору в сумі 114053, 39 грн. на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 01 червня 2016 року ВП 51198339. Вважає, що державний виконавець порушив вимоги Закону України "Про виконавче провадження", а тому спірна постанова державного виконавця підлягає скасуванню.

В судове засідання представник заявника скаргу підтримала, просила задовольнити.

Старший державний виконавець Корецького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти скарги заперечив, зазначив, що по виконавчому провадженню № 54251915 вчинив усі дії у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Просив відмовити у задоволенні скарги. Разом з тим зазначив, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 07.07.2017 року у виконавчому провадженню № 54251915 скаржнику надсилалася простим листом без повідомлення про вручення.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, старшого державного виконавця, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи

Встановлено, що на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/5710/15 з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 14 грудня 2007 р. у розмірі 46356, 57 доларів США (з яких: кредитна заборгованість в розмірі 41597, 00 доларів США. заборгованість по процентам в розмірі 4759, 57 доларів США), та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 17993. 04 грн. ( з яких: пеня за прострочення сплати кредиту в розмірі 6427, 48 грн. та пеня за прострочення сплати процентів з розмірі 11565. 56 гри.) та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3654,00 грн. На підставі вказаного вище рішення суду, Рівненським міським судом Рівненської області був виданий виконавчий лист №569/5710/15-ц від 02.06.2015 року.

На підставі виконавчого документу та відповідної заяви ПАЗ «Укрсиббанк» державним виконавцем державної виконавчої служби Корецького управління юстиції у Рівненській області 24 травня 2016 року було винесено постанову ВП №51198339 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором №0 від 14 грудня 2007 року в розмірі 46356,51 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 17993,04 та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3654грн. Дана постанова була направлена виконавцем на адресу ОСОБА_2, проте з невідомих причин не була вручена, а повернулася до виконавчої служби за закінченням терміну зберігання. Про дану постану заявнику стало відомо в листопаді 2017 року, при зверненні до виконавчої служби з приводу стягнення з мене виконавчого збору. Однак, кредитором ПАТ «Укрсиббанк» було прийнято рішення про анулювання боргу ОСОБА_4, відповідно і з мене, як поручителя зняті будь-які зобовязання перед кредитором.

Будь-які докази направлення вказаної постанови та вручення її боржнику у матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При цьому у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази вручення постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору заявнику. У матеріалах виконавчого провадження відсутні й докази повернення рекомендованого відправлення у зв'язку з неможливістю його вручення адресату.

27.04.2017 року від представника стягувача надійшла заява про повернення виконавчого листа у звязку з добровільною сплатою боргу, а 26.06.2017 року державним виконавцем було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Хоча з аналізу норми п. 9 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що в даному випадку державний виконавець мав винести постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, чого зробено не було.

Більше того, відповідно до п.9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, за умови, що рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Тобто з аналізу вказаних норм суд не знаходить законних підстав для стягнення виконавчого збору державним виконавцем.

При цьому, згідно з матеріалів виконавчого провадження, до прийняття рішення про повернення виконавчого документу, державним виконавцем не приймалося рішення про стягнення з боржника виконавчого збору.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі № 6-785цс15.

Крім того, згідно з доданих квитанцій рішення суду боржником, ОСОБА_4 було виконане у добровільному порядку 27.04.2017 року, тобто більше місяця раніше від дати прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наведене у своїй сукупності свідчить на те, що боржник виконав рішення суду добровільно, а державний виконавець отримав повідомлення про повне фактичне виконання судового рішення безпосередньо від стягувача до спливу визначеного для добровільного виконання рішення суду строку.

Суд вважає такою, що заслуговує на увагу думку заявника про те, що він добровільно виконав судове рішення та не знав про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього коштів.

Враховуючи, що скаржником не була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження з наданням строку для добровільного виконання рішення суду, а 27 квітня 2017 року повністю добровільно виконане рішення суду, фактично заходів примусового виконання рішення державним виконавцем вчинено не було, тому суд приходить до висновку про задоволення скарги та скасування постанови державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про відкриття виконавчого провадження від 07 липня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 114053,39 грн.

Керуючись ст.ст.447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Поновити ОСОБА_2 строк оскарження постанови старшого державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Корецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про відкриття виконавчого провадження від 07 липня 2017 року по виконавчому провадженню № 54251915.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали, або в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали, якщо сторона не була присутня під час проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Опришко П.З.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 03 січня 2018 року