У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Ейр Онікс», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Міський комерційний Банк» (далі - ПАТ «Міський комерційний Банк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 17 січня 2013 року між ПАТ «Міський комерційний Банк» і приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «ЕЙР ОНІКС» (далі ПрАТ «Авіакомпанія «ЕЙР ОНІКС») укладено договір овердрафту № 915/980-ЮО/О, із змінами за договором від 2 грудня 2013 року № 19 та договором від 3 грудня 2013 року № 20, з лімітом овердрафту в сумі 5 млн грн, розмір якого збільшено з 3 грудня 2013 року до 10 736 000 грн з терміном остаточного повернення 16 січня 2014 року, зі сплатою 30 % річних та з 1 грудня 2013 року зі сплатою 25 % річних.

На виконання укладеного договору 17 січня 2013 року банк надав позичальнику транш у розмірі 10 340 656 грн.

17 січня 2013 року між ПАТ «Міський комерційний Банк» та ОСОБА_6, 8 листопада 2013 року між ПАТ «Міський комерційний Банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кожним окремо, укладено договори поруки, за умовами яких відповідачі поручились перед банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ПрАТ «Авіакомпанія «Ейр Онікс», а саме погасити заборгованість в сумі: ОСОБА_6 - 5 млн. грн, а ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен окремо, по 3 500 000 грн до 16 січня 2014 року.

Договором від 29 листопада 2013 року № 4 між банком та ОСОБА_5 змінено розмір зобов'язання, забезпеченого порукою до 10 486 000 грн.

Договором від 3 грудня 2013 року № 8 між банком та ОСОБА_6, договором від 3 грудня 2013 року № 6 між банком та ОСОБА_4, змінено розмір зобов'язання, забезпеченого порукою кожного з поручителів до 10 736 000 грн.

Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Ейр Онікс» належним чином не виконані зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у позичальника перед банком виникла заборгованість в розмірі 15 187 083 грн 56 коп.

Таким чином, просило позов задовольнити.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ «Міський Комерційний Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський Комерційний Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що порука ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, припинилась з підстав, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України. Оскільки строк виконання зобов'язання за кредитом настав 16 січня 2014 року, тому право заявити вимогу до поручителів у банка виникло 17 січня 2014 року і шестимісячний строк сплив 17 липня 2014 року. Із зазначеним позовом банк звернувся до поручителів лише 20 січня 2015 року, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої та апеляційної інстанцій є правильними, ґрунтуються на нормах матеріального права та узгоджуються з нормами процесуального права.

Установлено, що 17 січня 2013 року між ПАТ «Міський комерційний Банк» і ПрАТ «Авіакомпанія «Ейр Онікс» укладений договір овердрафту, із змінами за договором від 26 лютого 2013 року № 1, за договором від 25 березня 2013 року № 2, за договором від 7 травня 2013 року № 3, за договором від 7 червня 2013 року № 4, за договором від 1 липня 2013 року № 5, за договором від 4 липня 2013 року № 6, за договором від 1 серпня 2013 року № 7, за договором від 2 вересня 2013 року № 8, за договором від 13 вересня 2013 року № 9, за договором від 16 жовтня 2013 року № 10, за договором від 1 листопада 2013 року № 11, за договором від 8 листопада 2013 року № 12, за договором від 12 листопада 2013 року № 13, за договором від 15 листопада 2013 року № 14, за договором від 18 листопада 2013 року № 15, за договором від 19 листопада 2013 року № 16, за договором від 21 листопада 2013 року № 17, за договором від 29 листопада 2013 року № 18, за договором від 2 грудня 2013 року № 19 та договором від 3 грудня 2013 року № 20, з лімітом овердрафту в сумі 5 млн грн, розмір якого збільшено з 3 грудня 2013 року до 10 736 тис. грн з терміном остаточного повернення 16 січня 2014 року, зі сплатою 30 % річних та з 1 грудня 2013 року зі сплатою 25 % річних за користування кредитними коштами.

17 січня 2013 року між ПАТ «Міський комерційний Банк», ОСОБА_6, та 8 листопада 2013 року між ПАТ «Міський комерційний Банк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4, з кожним окремо, укладені договори поруки, за умовами яких відповідачі поручились перед банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ПрАТ «Авіакомпанія «Ейр Онікс», а саме погасити заборгованість в сумі 3 500 тис. грн до 16 січня 2014 року.

Договором від 29 листопада 2013 року № 4 між ПАТ «Міський комерційний Банк» та ОСОБА_5 змінено розмір зобов'язання забезпеченого порукою до 10 486 тис. грн.

Договором від 3 грудня 2013 року № 8 між Банком та ОСОБА_6, договором від 3 грудня 2013 року № 6 між банком та ОСОБА_4, змінено розмір зобов'язання забезпеченого порукою, кожного з поручителів, до 10 736 000 грн.

На виконання укладеного 17 січня 2013 року договору банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 10 340 656 грн, заборгованість станом на 11 грудня 2014 року складала 15 187 083 грн 56 коп.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі не встановлення такого строку порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Умови договору поруки про її дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не означають установлення строку припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в такому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З огляду на положення ч. 4 ст. 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що під час вирішення справи про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів суд повинен перевірити наявність правових підстав для такого стягнення з урахуванням вимог цієї норми.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 3 лютого 2016 року № 6-1599цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи убачається, що поручителі відповідають за належне виконання ПрАТ «Авіакомпанія «Ейр Онікс» взятих на себе кредитних зобов'язань. Відповідно до п. 1.5 ліміт овердрафту встановлюється строком з 17 січня 2013 року по 16 січня 2014 року. Згідно із п. 5.6 укладеного між банком та ОСОБА_6 договору поруки від 17 січня 2013 року, п. п. 5.4 укладеного між банком і ОСОБА_5 договору поруки від 8 листопада 2013 року та пунктом 5.4 укладеного між банком та ОСОБА_4 договору поруки від 8 листопада 2013 року визначено, що порука залишається чинною до повного виконання позичальником кредитного договору чи виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього договору. З відповідним позовом до поручителів банк звернувся 20 січня 2015 року.

Таким чином, правильним є висновок судів про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука є припиненою.

Доводи касаційної скарги висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законні й обґрунтовані рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржувані рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Міський Комерційний Банк» відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.П.Штелик