Справа №478/773/17 пров. №6/478/24/2017
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

25.05.2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Казанка подання державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В с т а н о в и в:

Державний виконавець Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, в якому зазначила, що на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1413/408/2012, виданого 17.01.2013 року Казанківським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Посилаючись на те, що боржником не виконується рішення суду і станом на 01.05.2017 року заборгованість із сплати аліментів становить 5035 грн., а також на те, що боржник не вчиняв дій, спрямованих на виконання рішення суду, просила тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

В судове засідання державний виконавець Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали подання, суд приходе такого висновку.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (далі - Пакт), кожна людина є вільної у виборі місця перебування і вправі покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом від 21 січня 1994 р. №3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (далі - Закон).

Положеннями ст.6 цього Закону встановлено, що право громадянина України на виїзд може бути тимчасово обмежено, зокрема якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням,- до виконання зобовязань.

За змістом ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право лише у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Оскільки чинне законодавство не містить визначення поняття "ухилення", а практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня, то під «ухиленням» від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону №3857-ХІІ та у п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Саме ці діяння, а також наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, і підлягають доведенню у суді.

І тільки за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання" можливе задоволення такого подання.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Із матеріалів подання вбачається, що у Казанківському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1413/408/2012 виданого 17.01.2013 року Казанківським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.10.2012 року до досягнення дітьми повноліття.

23.01.2013 року начальником відділу державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

29.01.2013 року начальником відділу державної виконавчої служби Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 та направлено для виконання ДП «Володимирівське лісове господарство».

30.11.2016 року директором ДП «Володимирівське лісове господарство» повернуто постанову державного виконавця від 29.01.2013 року у звязку із звільненням боржника ОСОБА_1 з підприємства.

22.02.2017 року державним виконавцем направлено виклик боржнику ОСОБА_1 і зобовязано останнього зявитись до виконавця 03.03.2017 року.

17.05.2017 року державним виконавцем також було направлено боржнику ОСОБА_1 розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та попередження про кримінальну відповідальність.

18.05.2017 року державним виконавцем направлено виклик боржнику ОСОБА_1 і зобовязано останнього зявитись до виконавця 24.05.2017 року

Однак, даних про те, що зазначені виклики, повідомлення та зазначене подання направлялися боржнику матеріали справи не містять.

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 вбачається, що станом на 01.05.2017 року загальна сума боргу становить 5035 грн.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Вподанні державного виконавця зазначено про відсутність відомостей про зареєстроване нерухоме майно в Реєстрі прав власності на нерухоме майно та Державному реєстрі іпотек, особових рахунків в установах банків та відомостей про джерела доходів боржника та зазачено про направлення державним виконавцем 18.05.2017 року запитів до відділу Держгеокадастру у Казанківському районі та Володимирівської сільської ради про наявність зареєстрованих земельних ділянок, належних на праві власності боржнику та перебування в оренді, до Регіонального сервісного центру у Миколаївській області щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником. Проте, відповідей на час звернення до суду з поданням не отримано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що здійснювався вихідм за місцем реєстрації чи проживання боржника та було встановлено відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення для виконання рішення.

Подання державного виконавця також не містить жодних посилань на конкретні факти навмисного чи іншого свідомого невиконання ОСОБА_1 обов'язку, а також підтверджень таких фактів.

Враховуючи те, що державним виконавцем не надано суду доказів, які свідчили б про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язань, суд відмовляє в задоволенні подання державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця Казанківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя