Справа № 755/2543/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2017 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Івашко О. Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко А.В.,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернулась до суду з зі скаргою на бездіяльність начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко А.В. посилаючись на те, що в кінці 2016 року вона отримала у спадщину земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для внесення успадкованої земельної ділянки до Реєстру права власності на нерухоме майно, вона звернулась до державного реєстратора, але їй було відмовлено в зв'язку з накладенням арешту на її майно. Скаржник звернулася до Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області з метою отримання роз'яснень щодо накладення арешту на майно та дізналась, що наявний виконавчий лист № 6-133, який виданий Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення з неї заборгованості у розмірі 5851 грн. 76 коп. на користь ПАТ «Платинум-Банк». Вказаний виконавчий лист був пред'явлений до Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області. 26 грудня 2011 року постановою державного виконавця Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області виконавчий лист повернуто стягувачу та вказано у постанові про зняття арешту з майна. ОСОБА_1 звернулась до начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області із заявою про зняття арешту з майна та внесення відповідних змін до Реєстру, однак їй було відмовлено у цьому та запропоновано звернутись до суду. Заборгованості перед ПАТ «Платинум-Банк» у скаржника немає, що підтверджується довідкою з банку. Тому просила суд: визнати бездіяльність начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко А.В. щодо невнесення відомостей до Реєстру прав власності на нерухоме майно про зняття арешту з її майна, неправомірною; зобов'язати начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко А.В. внести відомості до Реєстру прав власності на нерухоме майно про зняття арешту з її майна.

Скаржник в судове засідання не з'явилась, в свої заяві просить слухати справу у її відсутність.

Представник Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявку в судове засідання не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шишацького районного управління юстиції Роменської І.І. від 22 липня 2010 року накладено арешт на будь-яке майно ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження №19699325 щодо виконання виконавчого листа № 6-133 виданого 07 травня 2010 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Платинум-Банк» боргу в сумі 5851 грн. 76 коп. (а.с.6).

26 грудня 2011 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шишацького районного управління юстиції Шеліган О.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», також в постанові вказано про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходи примусового виконання рішення. (а.с.7)

ОСОБА_1 у скарзі зазначає, що в кінці 2016 року вона отримала у спадщину земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Для внесення успадкованої земельної ділянки до Реєстру права власності на нерухоме майно, вона звернулась до державного реєстратора, але їй було відмовлено в зв'язку з накладенням арешту на її майно.

Скаржник звернулася до Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області з метою отримання роз'яснень щодо накладення арешту на майно. (а.с.8)

16 грудня 2016 року ОСОБА_1 отримала відповідь з ПАТ «Платинум-Банк» про те, що у неї відсутня будь-яка заборгованість перед банком. (а.с.9)

18 січня 2017 року скаржник звернулась до начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області із заявою про зняття арешту з майна та внесення відповідних змін до Реєстру. (а.с.10)

Листом начальника Шишацького РВДВС ГТУЮ в Полтавській області Гордієнко А.М. скаржницю повідомлено про неможливість вчинення вказаних дій, оскільки при поверненні документу стягувачеві арешт з майна не знімається та запропоновано звернутись до суду (а.с.11)

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Не погоджуючись з діями начальника Шишацького РВДВС ГТУЮ в Полтавській області Гордієнко А.М., скаржниця просить визнати його дії неправомірними та зобов'язати внести відомості до реєстру про зняття арешту з майна з тих підстав, що у постанові про повернення виконавчого документу зазначено про зняття арешту з майна та взагалі вона немає ніякої заборгованості перед ПАТ «Платинум-Банк».

Статтею 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (який був чинний на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа) Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

1) є письмова заява стягувача;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення;

4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі

документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів,відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

2. Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

3. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання.

4. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

5. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Частиною 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (який був чинний на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа) встановлено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Виходячи з положень вищевказаної статті, про зняття арешту, накладеного на майно боржника, державний виконавець зазначає лише в тому разі, коли виконавче провадження закінчено або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Тобто законом не передбачено зняття арешту при поверненні виконавчого документа в разі відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Дане положення зумовлене тим, що в разі повернення виконавчого документа стягувачеві, стягувач має право повторно звертатись до виконавчої служби з метою примусового виконання рішення, шляхом пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Частинами 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи викладене, державний виконавець Шишацького РВДВС ГТУЮ в Полтавській області Шеліган О.В. помилково зазначив про зняття арешту при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що начальником Шишацького РВДВС ГТУЮ в Полтавській області Гордієнко А.М. не було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а тому твердження скаржниці про його бездіяльність не відповідають дійсності.

В той же час, суд вважає необхідним роз'яснити, що скаржниця має достатні правові підстави для звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, шляхом пред'явлення позову до Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 50, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 385, 386, 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Шишацького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Макаренко А.В. відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Н. О. Яровенко