АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/2166/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1028/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Задвірний В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ПАТ КБ «Правекс-Банк», звертаючись до суду з вказаним позовом до відповідачів, вказував, що 27.10.2007 року між АКБ «Правекс - Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1536-017/07Р на строк до 27.10.2027 року, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кошти в розмірі 15000 доларів США зі сплатою 11,3% річних за користування кредитом.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором, 27.10.2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №1536-017/07Р, за умовами якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором.

ОСОБА_1 свої зобов'язання виконувала неналежно, внаслідок чого станом на 29.05.2015 року в неї виникла заборгованість в сумі 20000,62 долари США, в тому числі: заборгованість за кредитом - 12354 долари США, заборгованість за процентами - 4482,64 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом - 1416,31 доларів США, неустойка (пеня) за процентами - 1747,67 доларів США.

В зв'язку з цим позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс - Банк» заборгованість за кредитним договором № 1536-017/07Р від 27.10.2007 року в розмірі 16836,64 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 12354 долари США, заборгованість за процентами - 4482,64 доларів США. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс - Банк» судовий збір в розмірі 5813,54 грн.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Правекс-Банк» вважає рішення незаконним та необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити. На думку апелянта, суд неправильно витлумачив зміст пункту 4.4. кредитного договору і помилково вважав зміненим строк виконання зобов'язання. При цьому не враховано, що банк не повідомляв позичальника про дострокове припинення договору, як передбачено договором. Внаслідок цього суд помилково застосував позовну давність. Оскільки не відбулося припинення основного договору, також не відбулось припинення і договору поруки.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, будучи повідомленими про розгляд справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, встановлено, що 27.10.2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1536-017/07Р, за умовами якого банк надав відповідачці кредит в сумі 15000 доларів США на споживчі цілі, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна. Кредит надано ОСОБА_1 строком з 27.10.2007 року до 27.10.2027 року зі сплатою 11,3 відсотків річних.

Для забезпечення виконання зобов'язання за цим кредитним договором 27.10.2007 року між АКБ «Правекс - Банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1536-017/07Р, за умовами якого останній зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором №1536-017/07Р від 27.10.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 27.10.2027 року у розмірі 15000 доларів США та будь - якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Згідно п.1.3 вказаного договору поруки, поручитель надав свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за даним договором зобов'язання позичальника, що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення позичальником та кредитором змін та доповнень до кредитного договору або у випадку внесення змін до кредитного договору та/або до даного договору кредитором в односторонньому порядку.

Свої зобов'язання за кредитним договором відповідачка ОСОБА_1 виконувала неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 20000,62 долари США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 12354 долари США, заборгованість за відсотками - 4482,64 долари США, неустойка (пеня) за несвоєчасне погашення кредиту -1416,31 доларів США, неустойка (пеня) за несвоєчасне погашення відсотків - 1747,67 доларів США.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що за умовами кредитного договору внаслідок прострочення позичальника строк виконання зобов'язання за кредитним договором змінився на 10.05.2012 року, а відтак, банк звернувся з цим позовом ( 16.11.2015 року) поза строками позовної давності.

Доводи апеляційної скарги щодо хибності такого висновку є безпідставними.

Так, за ст.ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно пункту 4.4. кредитного договору у випадку виникнення у Позичальника прострочення з погашення заборгованості за кредитом та/або за сплатою відсотків за користування кредитом строк користування кредитом, зазначений у п. 1.2. даного Договору припиняється достроково, на 10-й день місяця, наступного за місяцем, у якому виник факт прострочення. Про припинення строку користування кредитом Банк письмово повідомляє Позичальника.

Суд правильно врахував імперативний характер цієї умови договору (пункт 4.4.) щодо дострокового припинення строку користування кредитом попри відсутність письмового повідомлення банку позичальника.

Встановлено, що ОСОБА_1 допустила прострочення станом на 10.04.2012 грн., отже, строк виконання кредитного зобов'язання настав 10.05.2012 року.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно положень ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України).

Початком перебігу строку позовної давності є 11.04.2012 року, тоді як з позовною заявою банк звернувся до суду лише 16.11.2015 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті (а.с.38).

Враховуючи те, що позов направлений банком до суду з пропуском встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, а також те, що відповідачами було подано заяву про застосування строків позовної давності та позивачем не надано жодного доказу на підтвердження пропуску зазначеного строку з поважних причин, висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог за спливом строку позовної давності є законним і обґрунтованим.

Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку і щодо відсутності підстав для стягнення кредитної заборгованості з поручителя.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Аналіз частини четвертої статті 559 ЦК України дає підстави для висновку, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у цій нормі) не є строком захисту порушеного права (строком позовної давності), а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Умови договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором (п.1.1. договору поруки) не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, а тому, в такому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Таким чином, договір поруки припинив свою дію, оскільки з позовною заявою (пред'явив вимогу до поручителя) банк звернувся до суду після сплину шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» відхилити.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

________________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: Сопронюк О.В. Провадження № 22-ц/792/1028/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 27