Справа № 682/1094/17
Провадження № 2/682/543/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2017 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

за участю секретаря Козир О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хоровецької сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в особі уповноваженого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Хоровецької сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, вказуючи на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, проте, в звязку з тим, що позивач хворів та доглядав за малолітніми дітьми, не встиг у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з викладених підстав, крім того, зазначив, що позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не знав про факт смерті спадкодавця та існування заповіту, оскільки проживає в іншому населеному пункті, а тому не встиг у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача Хоровецької сільської ради Славутського району Хмельницької області в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 померла 9 січня 2011 року в селі Пашуки Славутського району Хмельницької області, що підтверджено даними копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 157127, виданого 24 січня 2011 року. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме земельну ділянку, яка належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту серії Р1 № 792144, площею 1,64 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За даними копії заповіту від 29 грудня 2010 року, ОСОБА_3 зробила заповідальне розпорядження на користь позивача ОСОБА_1 щодо права власності на приватизовану земельну частку (пай), яка знаходиться на території Хоровецької сільської ради та належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 792144, площею 1,64 га, виданого Хоровецькою сільською радою від 13 серпня 2002 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За даними повідомлення державного нотаріуса після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про нотаріат" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відомості про те, що нотаріусом вживалися заходи щодо встановлення спадкоємців по заповіту, складеного ОСОБА_3 від 29 грудня 2010 року, та повідомлення їх про існування такого заповіту відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, повинен був подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 проте такої, у передбачений законом строк, не подав.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, за наслідками перегляду судових рішень, внаслідок неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального та процесуального права, при розгляді спорів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що виклик позивача ОСОБА_1 як спадкоємця за заповітом після смерті ОСОБА_3 не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що позбавило обізнаності позивача про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк.

Таким чином, позивач не подав заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з об'єктивних причин, оскільки не знав та не міг знати про смерть спадкодавця та існування заповіту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причина, з якої позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, а тому йому слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Позивач не порушує питання стягнення судових витрат на його користь.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216-1223, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 січня 2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає чинності після закінчення терміну подання апеляційної скарги, якщо її не було подано; після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

Суддя Мацюк Ю. І.