Справа № 263/4867/17
Провадження № 2/263/1381/2017
31 травня 2017 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до повноліття дитини.
Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Фіксування судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана доказати ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що згідно рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 29.09.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.06.2013 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, , актовий запис №195, був розірваний (а.с.4).
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО №723797, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за №1144 (а.с.8), батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі.
Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Одним із способів утримання згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України є стягнення аліментів за рішенням суду.
Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення.
У відповідності до ч.3 ст. 181, ч.1 ст. 184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Так якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Враховуючи вищевикладене, стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище сторін, ті обставини, що відповідач не виплачує аліментів по виконавчому листу у примусовому порядку іншим дітям, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на користь позивача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає за необхідне згідно зі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., бо позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.
На підставі ст.180-182, 191 СК України, керуючись ст.10,11,60,88,197 ч.1, 202,209, 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2017 року та до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.
Суддя П.І. Папаценко