У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ СтупакО.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 21 лютого 2013 року за участю автомобіля марки «ВМW 525», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить їй на праві власності, за кермом якого перебував ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності, та автомобіля марки «LEXUSRХ 350», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода(ДТП), в результаті якої її автомобілю завдані механічні пошкодження. Згідно звіту від 05 березня 2013 року «Про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу», вартість відновлювального ремонту склала 103 687 грн 96 коп. ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності, отримав страхову виплату 42 617 грн 54 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди і сумою страхової виплати - 61 070 грн 42 коп., яку позивач і просила стягнути з ОСОБА_2 Крім того ОСОБА_3 зазначила, що внаслідок пошкодження майна їй була спричинена моральна шкода, а тому просила стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди 6 000 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 рокупозовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 67 070 грн 42 коп., на відшкодування моральної шкоди 6 000 грн., а також витрати пов'язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1 845 грн.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року частково змінено в частині відшкодування матеріальної шкоди: стягнуто з відповідача на користь позивача 4 389 грн.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить частково скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а саме: відмовити у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 6000 грн., а судові витрати покласти на позивача у справі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В частині вирішення вимог про відшкодування матеріальної шкоди рішення судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень в оскаржуваній частині.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскаржуване судове рішення першої інстанції, яке залишено без змін в частині вирішення вимог про відшкодування моральної шкоди при апеляційному перегляді ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суди першої та апеляційної інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів у справі дійшли правильного висновку про те, що винним у ДТП є відповідач у справі ОСОБА_2, його неправомірні дії знаходяться у причинному зв'язку із пригодою та завданням шкоди майну позивача, що встановлено і підтверджується, у тому числі, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2014 року.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суди дійшли обґрунтованого висновку, що в результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_3 завдана моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях у зв'язку із пошкодженням належного їй транспортного засобу, тривалий час позивач змушена була відновлювати психоемоційний стан, витрачала час на звернення до різних установ для отримання виплат, як наслідок погіршився стан здоров'я.

При визначенні розміру моральної шкоди суди дослідили та надали оцінку доказам у справі.

Зміст судових рішень свідчить про те, що при визначенні розміру моральної шкоди судами враховано характер та обсяг душевних страждань позивача, а також інші обставини, а саме: характер немайнових втрат, їх тривалість, вимушеність змін у житті позивача, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, позбавлення можливості користуватися автомобілем, тобто порушення права позивача на мирне володіння своїм майном, хоча і за відсутності прямого втручання у право власності особи, що також є формою порушенням права власності, а тому суди першої та апеляційної інстанції керувались загальними засадами розумності, виваженості та справедливості і обґрунтовано задовольнили вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2, як винуватця ДТП.

Доводи заявника в касаційній скарзі, що судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні рішення не було прийнято до уваги факт, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди нічим не підтверджені, оскільки вказаний автомобіль був проданий позивачем по генеральній довіреності задовго до скоєння дорожньо-транспортної пригоди третій особі по справі - ОСОБА_5, який на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди і керував автомобілем, а також, що єдиною особою кому нанесена моральна шкода внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди це третя особа по справі - ОСОБА_5, який самостійних вимог на момент розгляду цивільної справи в суді першої інстанції не заявив, є безпідставними, спростовуються встановленими у справі обставинами, а також фактично направлені на переоцінку доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи в касаційному порядку не передбачено.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак