Номер провадження: 22-ц/785/4814/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, щовідповідачка є її сусідкою та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також позивачка зазначила, що ОСОБА_3з квітня 2016 року таємно потрапляє до її квартири, вчиняє там безлад, пошкоджує майно, викрала особисті речі ОСОБА_2 та погрожує їй.

На підставі вищевикладеного, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила відшкодувати майнову шкоду: заподіяну крадіжкою особистих речей, вчиненою ОСОБА_3 на загальну суму 40 000 грн.; витрати на заміну замка вхідної двері вартістю 320 грн.; шкоду заподіяну пошкодженням відповідачем майна позивача, а саме вирваними дверцятами на платяній шафі на суму 2000 грн., пошкодженням шухлядки шафи на суму 1000 грн., пошкодженням полиці та ніжок шафи на суму 2000 грн., порізах стін та підлоги бритвою на суму 6000 грн., розрізі табуретки на суму 100 грн.; на придбання заспокійливих ліків на суму 257 грн. 25 коп.

Крім того, ОСОБА_2 просила стягнути на її користь компенсацію моральної шкоди, яка полягає у отриманому стресі, порушені нормального риму життя, страху, яку оцінила у 200 000 гривень.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідачка позов не визнала, пославшись на надуманість викладених у позові обставин.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та є її співвласником (інформаційна довідка з державного реєстру речових прав па нерухоме майно №83363244).

Відповідачка ОСОБА_3 є сусідкою позивачки та власником квартири №9 по вул. Центральний аеропорт у м. Одесі (інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №72884918), яка постійно проживає за вказаною адресою.

Також судом встановлено, що 26.08.2016 року Малиновським ВП ГУП України в Одеській області за заявою ОСОБА_2 на дії відповідача відкрито кримінальне провадження №0003706 за правовою кваліфікацію - ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до експертного висновку від 27.12.2016 року оцінки технічного стану квартири АДРЕСА_1 квартира ОСОБА_2 має фізичний знос близький до 40%, пошкодження механічного характеру.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про витребування відео фіксації виїзду органів поліції за місцем проживання позивачки при розгляді її заяв на неправомірну поведінку ОСОБА_3

Ухвалою суду від 14.12.2016 року за клопотанням ОСОБА_2 витребувана та оглянута відео фіксація, з якої вбачалося виключно безлад у квартирі.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з наступного.

Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони.

Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний зв'язок, вина).

За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Оскільки, на підставі наданих позивачем доказів не встановлений факт вчинення ОСОБА_3 протиправних дій, наслідком яких стали майнові збитки, заподіяні позивачеві, а позовні вимоги ОСОБА_2 майнового та немайнового характеру є взаємоповязаними, суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову ОСОБА_2, так як відсутні підстави для відшкодування шкоди.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що висновки суду стосовно того, що вона не довела факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача, а також те, що докази позивача ґрунтуються тільки на припущеннях, та що, фактично ніяких доказів позивачка суду не надала не відповідають дійсності, так як до позовної заяви були долучені копії документів, які підтверджують доводи позивача, не приймається судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що з наданих позивачем доказів не був встановлений факт вчинення ОСОБА_3 протиправних дій відносно неї, як того вимагає ст.ст. 10, 60 ЦПК України та згідно з яким позивач повинен довести факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача, що позивачем зроблено не було.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_5