АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/8782/2017 Доповідач Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарях - Гарматюк О.Д., Крічфалуши С.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позову вказував на те, що 21 лютого 2015 року близько 15 год.30 хв. відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Акура», державний номерний знак НОМЕР_1, на неврегульованому перехресті вулиць Здолбунівська та проспекту П.Григоренка в м.Києві порушив п.п.16.1, 16.11 Правил дорожнього руху, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів й пошкоджено належний позивачу автомобіль «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3 Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні даного ДТП за ст. 124 КУпАП. Позивачу завдано матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, складає 168 566,62 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», яке 20 серпня 2015 року відшкодувало позивачу страхове відшкодування у розмірі 40 205 грн. 90 коп. ОСОБА_1 у добровільному порядку відшкодувати матеріальні збитки відмовляється. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у сумі 133 010 грн. 73 коп., яка складається з: 128 360 грн. 72 коп. матеріальних збитків, 500 грн. франшизи, 2500 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 350 грн. оплати послуг евакуатора, 1300 грн. 01 коп. витрат на дефекацію, а також відшкодувати понесені судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 106 061 грн. 70 коп. матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, 500 грн. франшизи, 2500 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 350 грн. послуги евакуатора, а всього: 109 411 грн. 70 коп. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 21 лютого 2015 року близько 15 год. 30 хв. відповідач ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Акура», державний номерний знак НОМЕР_1, на нерегульованому перехресті вулиць Здолбунівська та пр. П. Григоренка в м. Києві, порушив п.п. 16.1, 16.11 ПДР України, наближаючись до перехрестя по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю «Форд», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував син позивача ОСОБА_2, котрий наближався до перехрестя по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 20 травня 2015 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні даного ДТП за ст. 124 КУпАП (а.с.6-7). Вказана постанова не скасована у встановленому законом порядку й є чинною.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Цивільно-правова відповідальність, пов'язана з експлуатацією автомобіля «Акура», державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» на підставі полісу № АІ/0566197 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.04.2014 року. Відповідно до страхового полісу розмір страхового відшкодування становить 50 000 грн., франшиза - 500 грн. (а.с.161).

Згідно з вимогами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

На підставі ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини.

Відповідачем не надано суду належних та переконливих доказів, які б підтверджували, що не з його вини заподіяно позивачу матеріальну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 19-15 від 17 липня 2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження в ДТП складає 168 566,62 грн. (а.с. 11-19).

Відповідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової автотоварознавчої комісійної експертизи № 1295/16-54 від 11 листопада 2016 року, призначеної ухвалою суду від 19 січня 2016 року, вартість матеріальної шкоди, завданої автомобілю НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП, що сталася 21.02.2015 року, складає 106 061 грн. 70 коп. (а.с.73-79).

Суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення даний висновок комісійної експертизи, оскільки він є обгрунтованим, виконаний двома судовими експертами, узгоджується з іншими зібраними по справі доказами й відповідачем не спростований.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

20 серпня 2015 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 40 205 грн. 90 коп. (а.с.10).

Колегія суддів вважає можливим у відповідності з ч.3 ст. 303 ЦПК України вийти за межі доводів апеляційної скарги, й виключити з судового рішення з висновок суду про те, що виплату позивачу різниці між сумою страхового відшкодування, яка зазначена у полісі № АІ/0566197 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників, та сумою фактично виплаченою страховиком, яка становить 9294 грн. 10 коп., має здійснити ТДВ СК «Альфа-Гарант», й матеріальні збитки, завдані внаслідок ДТП, мають бути зменшені на 9294 грн. 10 коп.

Даний висновок суду суперечить правовій позиції, викладеній Верховним Судом України при розгляді справи №6-2808цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним i суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно -правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Окрім того, стягуючи з відповідача на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану в результаті ДТП, в сумі 106 061 грн.70 коп., суд першої інстанції не врахував отриману позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 40 205 грн. 90 коп. та безпідставно стягнув франшизу в сумі 500 грн., яка входить до суми матеріальної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальної шкоди з 106 061 грн. 70 коп. до 65 855 грн. 80 коп. (106 061, 70 - 40 205, 90=65 855, 80).

З урахуванням правильно відшкодованих судом позивачу 2500 грн. вартості автотоварознавчого дослідження, 350 грн. оплати послуг евакуатора, всього підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 68 705 грн. 80 коп. ( 65 855, 80+2500+350=68 705, 80).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно зменшити й суму стягнутого з відповідача на користь позивача суму судового збору з 1094 грн. 11 коп. до 687 грн. 06 коп.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність позивачем причинно-наслідкового зв'язку між пошкодженнями автомобіля позивача і дорожньо-транспортною пригодою за участю відповідача, є безпідставними й спростовуються зібраними у даній справі доказами, яким суд дав належну оцінку у судовому рішенні.

Посилання представника відповідача в суді апеляційної інстанції на те, що вказану дорожньо-транспортну пригоду було вчинено відповідачем під час виконання ним своїх трудових обов'язків, а тому ТОВ «Телефонні системи і мережі «Анфер», де він працює директором Товариства, має відшкодувати позивачу заподіяну шкоду, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.303 ЦК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як видно з матеріалів справи, ні відповідачем, ні його представником ОСОБА_6 не приводилися доводи та не надавалися відповідні докази в суді першої інстанції на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 спричинив матеріальну шкоду позивачу під час виконання ним своїх трудових обов'язків, хоча вони були відомі відповідачу й розгляд справи судом тривав більше 19 місяців. На дані обставини представник відповідача не посилався і в апеляційній скарзі. Окрім того, в суді апеляційної інстанції представником відповідача не доведено, що неподання вказаних доказів до суду першої інстанції та неприєднання їх до апеляційної скарги було зумовлено поважними причинами. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що саме відповідач ОСОБА_1 має відшкодувати позивачу заподіяну з його вини матеріальну шкоду.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди з 106 061 грн. 70 коп. до 65 855 грн., з урахуванням стягнутої за рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2500 грн. вартості автотоварознавчого дослідження та 350 грн. послуги евакуатора, всього підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 68 705 грн. 80 коп.

Зменшити суму стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору з 1094 грн. 11 коп. до 687 грн. 06 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: