Справа №635/3767/17
Провадження №2/635/2478/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частку нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, -
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що ОСОБА_3 25 грудня 1997 року заповіла своїм онукам - їй та відповідачу по справі належне їй майно - будинок №21 по вулиці Чумацькій у місті Мерефа Харківського району Харківської області (колишня вулиця Пролетарська, 17). 09 грудня 2000 року її бабуся померла. Вона зверталася до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 грудня 2000 року, оскільки відсутні документи не введення в експлуатацію прибудови "А4-1" та відсутні документи, які підтверджували факт родинних відносин між нею та спадкодавцем. Тому просила визнати за нею право власності на 1/4 частку вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3
Позивач у судове засідання не з"явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутність, за участю її представника.
Представник позивача у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність та у відсутність позивача. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з"явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення.
Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16 березня 1952 року Мереф'янською державною нотаріальною конторою, за реєстровим №1038 належав житловий будинок №21 по вулиці Чумацькій (колишня вулиця Пролетарська, 17) у місті Мерефа Харківського району Харківської області (а.с.15, 35-36).
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №267834, виданого 12 грудня 2000 року Мереф'янською міською радою Харківського району Харківської області, ОСОБА_3 померла 09 грудня 2000 року (а.с.16-17).
За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 25 грудня 1997 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, яким заповіла належний їй домоволодіння за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Чумацька, 21 (колишня вулиця Пролетарська, 17) наступним чином: 3/4 частки онуку - ОСОБА_2 та 1/4 частку онуці - ОСОБА_5 (а.с.18).
Як вбачається з листа КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" №555 від 30 вересня 2016 року за ОСОБА_3 за архівними матеріалами бюро (станом на 31.12.2012 року) зареєстровано право власності на житловий будинок №21 по вулиці Чумацькій (колишня вулиця Пролетарська) в м.Мерефа Харківського району Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 16.03.1952 року Мереф'янською держнотконторою, за реєстровим №1038 (а.с.24).
Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.
Частинами 3 та 4 статті 2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.
Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.
Відповідно до листа Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.
Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно з вимогами ст.524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:
1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;
2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Як встановлено у судовому засіданні спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 є її онуки - ОСОБА_1 - позивач по справі та ОСОБА_2 - відповідач по справі.
Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК України).
Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.
Позивач зверталась до органів нотаріату за оформленням своїх спадкових прав, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 грудня 2000 року, оскільки відсутні документи не введення в експлуатацію прибудови "А4-1" та відсутні документи, які підтверджували факт родинних відносин між нею та спадкодавцем.
Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину у вигляді 1/4 частки житлового будинку який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Чумацька, 21 (колишня вулиця Пролетарська, 17), після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 грудня 2000 року, що було підтверджено наданими суду письмовими доказами. А тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом.
В частині визнання за позивачем права власності прибудову літер А4-1, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Як вбачається з копії технічного паспорту на домоволодіння №21 по вулиці Чумацькій у місті Мерефа Харківського району Харківської області прибудова літ. А4-1 є самовільно збудованою.
У відповідності з вимогами ст.105 ЦК України (в редакції 1963 року) Громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо).
За позовом виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів такий будинок або частина його можуть бути безоплатно вилучені судом і зараховані до фонду місцевої Ради народних депутатів або за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів знесені громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок. Знесення чи вилучення будинку, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, провадиться, коли громадянин не привів його, після попередження, у відповідність з проектом чи зазначеними нормами і правилами.
Господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок.
Одержані при знесенні жилого будинку або частини його, господарських і побутових будівель та споруд будівельні матеріали залишаються у власності громадянина, який провадив самовільне будівництво.
Оскільки прибудова літер "А4-1", згідно з технічним паспортом є самовільно збудованою, то ОСОБА_3 не набула права власності на зазначену прибудову, а тому вона не може входити до складу спадщини.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 212-215, 218, 224-229 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/4 частку нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/4 частку домоволодіння №21 по вулиці Чумацькій (колишня вулиця Пролетарська, 17) у м.Мерефа Харківського району Харківської області, яке складається з: житлового будинку літер А-1 загальною площею 109,4 кв.м., житловою площею 66,4 кв.м., допоміжною площею 43 кв.м., прибудов літер А1-1, А2-1 з верандою літер А2; прибудовою літер А3-1 з ганком літер а1 та верандою літіер а3, літньої кухні літер Б; сараю літер Б1; погрібу літер б; сараю літер В; гаражу літер Г; душу літер Д; вбиральні літер Ж; гаражу літер З; колонки літер К; вигрібних ям літер Я, Я1; воріт №2; огорожі №3, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 09 грудня 2000 року.
В частині визнання права власності на прибудову літер А4-1 до будинку №21 по вулиці Чумацькій (колишня вулиця Пролетарська, 17) у м.Мерефа Харківського району Харківської області в порядку спадкування, в задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка подається у письмовій формі, протягом десяти днів зі дні отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.
Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.
Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.
Суддя Н.Л.Панас