Справа №489/618/17 27.09.2017 27.09.2017 27.09.2017
Справа №489/618/17
Провадження 22ц-/784/1902/17 Головуючий по 1 інстанції: Тихонова Н.С.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Шевченко Є.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Кредобанк»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») за участю третіх осіб - приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Топоровської Наталії Василівни, Інгульського відділу Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції Миколаївської області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Кредобанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позивач зазначав, що 20 квітня 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. було вчинено виконавчий напис, реєстровий номер 427, за яким з метою задоволення вимог ПАТ «Кредобанк» про стягнення кредитної заборгованості в загальному розмірі 158 901,72 грн., звернуто стягнення на належний йому транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, 2013 року випуску.

ОСОБА_4 вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки напис вчинено нотаріусом до сплину 5-ти денного строку для виконання вимоги про дострокове повернення кредитних коштів яку він отримував, а крім того, на час його вчинення заборгованості не існувало, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати виконавчий напис, реєстровий номер 427, вчинений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. 20 квітня 2016 року про звернення стягнення на транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, 2013 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2017 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис від 20 квітня 2016 р. №427 виданий приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. про звернення стягнення на транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 НОМЕР_3, тип легковий універсал В, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ «Кредобанк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 21 листопада 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №2061.14.02.2104 за умовами якого Банк надав останньому кредит в сумі 199 421, 99 грн. зі сплатою 12,99% річних на строк до 20 листопада 2020 року.

Кредит був наданий для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу транспортного засобу марки SSANG YONG, модель KYRON, дата випуску 2013, № кузова НОМЕР_4 НОМЕР_3, укладеного між позичальником та ІП «АІС-Миколаїв»; для оплати страхового платежу по КАСКО в сумі 12 650,35 грн..; для оплати страхування від нещасних випадків в сумі 7 651,64 грн. (а.с. 12-14).

Того ж дня, між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С А. за реєстровим №3135 за умовами якого автомобіль марки SSANG YONG, модель KYRON, дата випуску 2013, № кузова НОМЕР_4 НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 був переданий в заставу для забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань (а.с.15-16).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положеннями статей 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

13 квітня 2016 року ПАТ «Кредобанк» звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Топоровської Н.В. з заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.32).

На підставі вказаної заяви та наданих відповідачем документів, 20 квітня 2016 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровськю Н.В. було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб марки SSANG YONG, модель KYRON, дата випуску 2013, № кузова НОМЕР_4 НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий універсал-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 (а.с. 10).

За рахунок коштів отриманих від реалізації вказаного транспортного засобу пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Кредобанк» за період з 18 лютого 2016 по 6 квітня 2016 року в розмірі 158 901,72 грн. з яких: 157 091,90 грн. - заборгованість за кредитом; 1 809,82 грн. - заборгованість за відсотками; 2 000,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.

Відповідно до положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень-письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як на підставу задоволення своїх вимог, позивач посилається на те, що він не отримував вимоги Банку про порушення зобов'язання та не міг перевірити правильність нарахування заборгованості, крім того, він вважає, що на момент вчинення виконавчого напису, заборгованість була відсутня у зв'язку з оплатою кредитних коштів.

Так, пунктом 10 кредитного договору передбачено право Банку у випадках неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань, вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Договором, про що письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов'язаний протягом 30 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором.

Згідно до п. 5.2. договору застави, заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого цією заставою, якщо його вимога не буде задоволена протягом п'яти днів - звернути стягнення на предмет застави.

Отже, сторони в договорі визначили порядок, відповідно до якого у позичальника виникає обов'язок дострокового повернення залишку неповернутої суми кредиту та право банку звернення стягнення на предмет застави.

18 лютого 2016 року Банком на адресу позичальника була надіслана досудова вимога, в якій зазначалося про дострокове повернення кредиту протягом 30 днів з моменту отримання зазначеної вимоги (а.с.43).

Як на підтвердження відправлення, Банком надані опис та список №206 поштових відправлень від 18 та 19 лютого 2016 року (а.с.44-45).

Між тим, з копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що воно було повернуто на адресу Банку за сплином строку зберігання.

Отже, встановлене свідчить проте, що вимогу про дострокове виконання кредитних зобов'язань, ОСОБА_4 не отримував.

Для вчинення виконавчого напису нотаріусу Банком була надана копія письмової вимоги та документи на підтвердження її направлення, проте доказів на підтвердження належного її отримання позичальником нотаріусу не було надано. Таких доказів і не містять матеріали справи.

Наявність доказів належного направлення та отримання позичальником письмової вимоги про усунення порушень є необхідною умовою для вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме такі висновки містяться в правовій позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 20 травня 2015 року у справі №6-158цс15.

Крім того, з наданого Банком нотаріусу розрахунку вбачається, що станом на квітень 2016 року у позивача наявна прострочена заборгованість по кредиту у розмірі - 1 719,43 грн. та прострочена заборгованість по відсотках - 1 809,82 грн. Прострочена заборгованість позичальника до квітня 2016 року у наданому розрахунку Банком не зазначена (а.с.36-38).

З наданої позивачем копії квитанції № ПН2809 від 1 квітня 2016 року ОСОБА_4 в погашення кредитних коштів було сплачено 9 000,00 грн. (а.с.91).

Отже, встановлене свідчить про те, що зазначена загальна сума заборгованості у виконавчому написі не може вважатися безспірною.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Посилання суду на відсутність заборгованості позичальника перед Банком є помилковим, але такий висновок не вплинув на правильне вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги на подвійне зарахування судом сплачених кредитних коштів не заслуговують на увагу, оскільки в наданому розрахунку дата погашення кредиту - 1 квітня 2016 року не зазначена, а відтак не можливо встановити коли саме було проведено погашення.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до заперечень на позов та не впливають на висновки суду, а тому апеляційна скарга на підставі п. 1 ч. 1 ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

В.І. Темнікова