провадження № 2/756/1468/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

при секретарі Бублієві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Одинадцята київська державна нотаріальна контора Міністерства юстиції України, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Київської міської ради, третя особа: Одинадцята київська державна нотаріальна контора Міністерства юстиції України, про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, а саме визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовував тим, що 08.02.2016 року померла мати позивача ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається 1/6 частини спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем після її смерті за заповітом є ОСОБА_1.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2008року № 908, яке видане двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою, 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2.

Позивач вказує, що він є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом, своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини, однак оформити спадкові права на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, не може, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на дану нерухомість. У зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на дану нерухомість, в оформленні свідоцтва про право на спадщину на вказану нерухомість нотаріусом було відмовлено та запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання права власності на таке майно в порядку спадкування.

До початку судового засідання позивач надав заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, оскільки позовні вимоги підтримують з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач надіслала суду пояснення, відповідно до яких просила вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства та слухати справу за відсутності їх представника

Третя особа надіслала суду пояснення, відповідно до яких, просила вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства та слухати справу за відсутності їх представника

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помела ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане 2546 року відділом реєстрації смерті м. Києві Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Після її смерті відкрилась спадщина на 1/6 частину спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з спадкової справи № 226/2016, зареєстрованої 08.02.2016 року, наданої державним нотаріусом Одинадцятої першої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1

Заяви від інших спадкоємців про прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи відсутні.

Також судом встановлено, що згідно відповіді державного нотаріусу Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 27.10.2016 року на заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину на вказане вище майно, останньому у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1 відмовлено у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності на дану нерухомість.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 Цивільного кодексу України). Таким чином, спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться лише за заявою власника, який реєструє право власності на своє майно.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 328, 392, 1258, 1261, 1270, 1278, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 57 -61, 88, 208 - 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано Апеляційному суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів після отримання копії рішення суду стороною, яка не була присутня при його оголошені.

Суддя О.М. Луценко