Справа № 136/216/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" червня 2017 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

В складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом.

06.06.2017 року представник позивача подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить суд продовжити строк на прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, строком на два місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області було встановлено факт родинних відносин, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною дочкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом, оскільки спадкодавець на випадок своєї смерті особистого розпорядження не вчинила. Вона, ОСОБА_1, увійшла до кола спадкоємців першої черги за законом. Інші спадкоємці відсутні, а тому вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4 Позивач, ОСОБА_1 у відповідності до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент відкриття спадщини, спадщину після смерті матері ОСОБА_4 не прийняла, так як на той час їй не виповнилось ще й одного року. Наведені причини вона вважає об'єктивними та такими, що пов'язані з істотними труднощами для неї на вчинення дій пов'язаних із подачею заяви нотаріусу про прийняття спадщини, тому просить суд продовжити їй строк.

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Селищний голова Турбівської селищної ради в адресу суду направив заяву, в якій вказав про визнання позову, не заперечував щодо його задоволення, справу просив розглядати у його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Ураховуючи наведену норму, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому здійснює розгляд справи в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, при цьому не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав оцінку, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниця померла ОСОБА_4, на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.09.2016 року було встановлено факт родинних відносин, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною дочкою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 26 років у м. Вінниця.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина.

Відповідно до інформації, яка була надана на запити суду з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 не заведена.

Зважаючи на те, що спадщина після смерті спадкодавця відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3, отож в силу роз'яснень, що наведені у п.1 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд застосовує до даних правовідносин норми ЦК УРСР.

За правилами ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до приписів ст.549 ЦК УРСР, визначено дії, які слід вчинити для прийняття спадщини та вчинені вони мають бути протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що в межах шестимісячного строку позивач, будучи дочкою спадкодавця, отож спадкоємцем першої черги за законом, не вчинила дій визначених ч.1 ст.549 ЦК УРСР, отож є такою що не прийняла спадщину, інші спадкоємці також відсутні, що підтверджується інформацією, що надана нотаріальними установами.

Згідно приписів ст. 550 ЦК УРСР слідує, що строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду УРСР № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» зазначено, що передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Така практика узгоджується із роз'ясненнями, що містяться в пунктах 3, 4 ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування".

Із паспортних документів позивача (а.с.4), судом констатовано, що на момент смерті матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, - ОСОБА_1 ще не виповнилось одного року від її народження (ІНФОРМАЦІЯ_2).

Судом встановлено, що правилами ЦК УРСР, тобто на момент виникнення даних правовідносин, не було визначеного особливого правового статусу спадкоємців, які на момент відкриття спадщини були малолітніми, отож подача заяви про прийняття спадщини, чи вчинення дій визначених ст.549 ЦК УРСР покладалась на законних представників малолітніх, в силу спеціальних під нормативно правових актів, які регулюють діяльність нотаріусів.

Аналізуючи зібрані у справі докази в контексті правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов висновку, що позивач, будучи малолітньою особою, не могла реалізувати своїх спадкових прав, отож була залежна від дій законного представника, відтак такі причини пропуску строку для прийняття спадщини суд визнає поважними, тобто такими, що були пов'язані для позивача з істотними труднощами для на вчинення цих дій.

Крім цього, відповідач позов визнав, про що подав до суду заяву відповідного змісту.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачем позовних вимог - не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

На підставі ст.. 524, 529, 549, 550 ЦК УРСР, керуючись ст.. 10, 11, 58-60, 158, 169, 209-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, строк в межах двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили на прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Вінниця.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Т. Кривенко