Справа №583/443/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/745/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2017 року про закриття провадження

у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Охтирської міської ради, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_6, про скасування рішення державного реєстратора та запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2017 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Охтирської міської ради, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, ОСОБА_6, про скасування рішення державного реєстратора та запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Розяснено ОСОБА_3 її право на звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Повернуто ОСОБА_3 судовий збір, сплачений нею через ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за квитанцією № 0.0.712814028.1 від 22 лютого 2017 року у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому доводить, що зазначений спір не містить ознак публічно-правового характеру і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7, яка проти скарги заперечувала, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Охтирської міської ради, ОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 01 листопада 2016 року за нею було визнано право власності в порядку спадкування після смерті батька на 1/8 частину майна колишнього колгоспного двору, розташованого по вул. Шевченка, 70, с. Чернеччина, Охтирського району Сумської області, до якого входить житловий будинок А-1Ж загальною площею 70,3 кв.м, житловою площею 63,2 кв.м, прибудова а, погрібник В, погріб в, колодязь № 3. 30 січня 2017 року позивач звернулася до державного реєстратора із заявою про реєстрацію за нею права власності, однак їй було відмовлено з посиланням на те, що 04 березня 2015 року це домоволодіння вже було зареєстровано з часткою 1/1 за ОСОБА_5 Вважаючи незаконним рішення державного реєстратора від 04 березня 2015 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5, яка не є його одноосібним власником, просила скасувати вказане рішення та відповідний запис про право власності у Реєстрі прав власності на нерухоме майно. Вказувала, що державний реєстратор не встановила інших власників, розміри їх часток у цьому майні та прийняла незаконне рішення про реєстрацію домоволодіння, яке належить колгоспному двору лише за його головою ОСОБА_5

Закриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вбачається публічно-правовий спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок місцевого суду ґрунтується на вимогах п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, відповідно до якого, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (ст. 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» роз'яснив, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 9 цього Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 вказаного Закону дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами відсутній цивільно-правовий спір про право власності на частину майна колишнього колгоспного двору. Предметом цієї справи не є порушення, невизнання, оспорювання цивільних права будь-якої із сторін у справі. Вимоги позовної заяви полягають лише у скасуванні рішення державного реєстратора та запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно і обґрунтовуються такі вимоги порушенням суб?єктом владних повноважень з питань реєстрації делегованих йому державою повноважень (державний реєстратор не встановила інших власників, розміри їх часток у цьому майні та прийняла незаконне рішення про реєстрацію домоволодіння, яке належить колгоспному двору лише за його головою ОСОБА_5, яка не є одноосібним власником).

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу суду з додержанням вимог закону, відтак апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу - залишити без змін, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді