печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

19 травня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гладун Х.А.,

при секретарі - Чепіга Є. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2010 р. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Анатолій Іванович, про визнання договору дарування недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2010 р., яке набрало законної сили, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко А.І., про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

26.07.2016 р. до суду звернувся позивач з заявою про роз'яснення вищевказаного рішення, в якій просить роз'яснити зміст постановленого по справі рішення та встановити додаткові обставини укладання оспорюваного договору дарування та роз'яснити його зміст.

В судовому засіданні позивач вимоги заяви підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд заяви повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко А.І. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, свого представника в судове засідання не делегувало.

Вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, вивчивши судове рішення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Роз'яснення судового рішення полягає у його викладенні в більш чіткій та конкретній формі резолютивної частини рішення і таке роз'яснення пов'язане та має на меті забезпечити чітке і правильне виконання судового рішення, якщо його зміст є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, що виконує це судове рішення.

При цьому, зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання. Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру для виконання рішення.

В п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Звертаючись із заявою про роз'яснення рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2010 року, заявник, у порушення вищезазначених вимог, не зазначив в чому саме полягає незрозумілість резолютивної частини судового рішення, які припускаються варіанти її тлумачення, а тому суд вважає, що резолютивна частина рішення суду від 13.10.2010 року про відмову в задоволенні позову є зрозумілою та не містить в собі кілька можливих варіантів тлумачення. При цьому, роз'яснення мотивів постановлення рішення чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин суд вважає, що заява про роз'яснення рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 221, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2010 р. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бойко Анатолій Іванович, про визнання договору дарування недійсним - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Х.А. Гладун