АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/7989/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1129/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Кузнєцової О.Ю., Одринської Т.В., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2017 року по справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_2. За рішенням суду відповідач сплачував кошти на її утримання до досягнення повноліття. Вказує, що на даний час ОСОБА_2 навчається у Державному обласному бюджетному професійному освітньому закладі «Липецький технікум сервісу та дизайну» Управління освіти і науки Липецької області Російської Федерації (398058, м. Липецьк, Студентське містечко, 2), що підтверджується довідкою №526 від 11.08.2016. Форма навчання денна. Строк навчання з 01.09.2014 до 30.06.2018. Проте, батько матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатний. Також зазначила, що позивач не в змозі повністю матеріально забезпечити себе та належні умови для навчання, в зв'язку з чим, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) щомісячно до 30.06.2018 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2017 року у задоволенні позову - відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилась представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій прохала рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити. Апелянт вважає, що дане рішення суду є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно встановлені обставини справи, що призвело до винесення незаконного рішення.

Судове засідання проводилося за відсутності сторін, та інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського райвиконкому, актовий запис №637. За рішенням суду відповідач сплачував кошти на утримання позивача до її повноліття. На даний час ОСОБА_2 навчається у Державному обласному бюджетному професійному освітньому закладі «Липецький технікум сервісу та дизайну» Управління освіти і науки Липецької області Російської Федерації (398058, м. Липецьк, Студентське містечко, 2), що підтверджується довідкою №526 від 11.08.2016. Форма навчання денна. Строк навчання з 01.09.2014 до 30.06.2018 року. Позивач не в змозі повністю матеріально забезпечити себе та належні умови для навчання. Відповідач офіційно працює в ПАТ «Кременчуцька кондитерська фабрика «Рошен».

Також судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.01.2017 (справа №524/9468/16-ц) з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання дитини, доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але в розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 05 грудня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03.03.2017 (справа №524/9467/16-ц) змінено розмір аліментів, встановлений рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.02.2008 року, що підлягають стягненню з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання доньки, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, визначивши їх розмір у виді 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції на підставі встановлених фактів виходив з того, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач вже сплачує аліменти на утримання двох дітей, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частки доходу, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частки доходу, що разом становить 50% доходу відповідача, а тому останній не в змозі надавати матеріальну допомогу.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції в цілому повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 N 3 , обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 128 КЗпП України та ч.3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження передбачено», що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

За таких обставин, місцевий суд, прийшов до правильних висновків, що оскільки із відповідача вже стягується 50% заробітку (максимальний розмір) на утримання неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, чинним законодавством з метою захисту його трудових прав та забезпечення можливості задоволення своїх потреб, встановлено обмеження щодо максимального розміру відрахувань із заробітку працівника, позивачем не надано доказів наявності у відповідача інших доходів, останній немає можливості надавати позивачу допомогу у вигляді аліментів на період навчання.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Беручи до уваги викладене висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ О.Ю. Кузнєцова /підпис/ Т.В. Одринська

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: