У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року м. Рівне

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області Бондаренко Н.В., вирішуючи питання щодо відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2010року у справі за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_2, ПКВП «Надія» про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2010року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Західінкомбанк» 761 802,46грн. на виконання договорів поруки №1801-3 від 18.01.2008року та №1010-1 від 10.10.2008року та витрати по оплаті судового збору в розмірі 970грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, особа, яка не приймала участі у справі - ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2010року визнано неподаною та повернуто заявникові.

27 квітня 2017року ОСОБА_1, яка є дружиною відповідача повторно подала апеляційну скаргу на вказане судове рішення, указуючи на те, що воно порушує її майнові права, оскільки в наявності є неподілене набуте під час шлюбу із ОСОБА_2 майно, на яке накладено арешт виконавчою службою.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною 1 ст. 553 ЦК визначено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно зі ст. 73 СК за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Оскільки договори поруки укладено не в інтересах сім'ї, вони не породжують для другого з подружжя ніяких обов'язків і за зобов'язаннями поручителя за цими договорами стягнення не може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя. За зобов'язаннями того з подружжя, хто є поручителем, стягнення може бути накладено лише на особисте майно поручителя. Кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Отже, оскільки ОСОБА_1 не є стороною у даній справі, суд не вирішував будь - які питання про її права та обов'язки, апеляційна скарга не може бути прийнята для розгляду в апеляційній інстанції та підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст. ст. 292, 297 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2010року у справі за позовом ПАТ «Західінкомбанк» до ОСОБА_2, ПКВП «Надія» про стягнення боргу та повернути її заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя: Н.В.Бондаренко