Справа № 462/1963/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/4623/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про зобов"язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради розглянути питання щодо укладення договору найму квартири АДРЕСА_2 з ОСОБА_2, без заяви- згоди зареєстрованого у АДРЕСА_1 ОСОБА_4.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4

В апеляційній скарзі посилається на те, що , в порушення ст.. 212 ЦПК Українисуд першої інстанції взагалі не вказав, якими доказами підтверджуються позовні вимоги позивача по даній справі та не надано жодної оцінки цим доказам. Вказує, що йому взагалі не було відомо про намір позивача змінити договір найму, оскільки з останнім апелянт не бачився вже кілька років, крім цього позивач не проживає у спірній квартирі, тільки зареєстрований, а фактично проживає за іншою адресою.

Також на думку апелянта під час ухвалення оскаржуваного рішення було порушено його процесуальні права, так як йому взагалі не було відомо, що в Залізничному районному суді слухається вказана справа, і відтак у нього не було можливості ні подати заперечення проти позову, ні надати будь які пояснення з приводу позовних вимог.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно встановлено судом першої інстанції позивач ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстровані у квартирі АДРЕСА_3, яка належить Львівській міській раді, основним квартиронаймачем даної квартири була ОСОБА_7., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 червня 2013 року НОМЕР_1 (а.с.10).

Із листа Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №32-338 від 19 лютого 2016 року убачається, що ОСОБА_2 повідомлено, що для розгляду заяви з приводу зміни договору найму на квартиру АДРЕСА_3 необхідно представити заяву-згоду зареєстрованого в квартирі ОСОБА_4

Частинами 1, 2 ст.61 ЖК Української РСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Статтею 64 цього кодексу встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.106 ЖК Української РСР повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

На вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах (ст.824 ЦК України).

У відповідності до ст. 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

Отже, закон не вимагає обов'язкового переукладення нового договору найму з іншою повнолітньою особою, яка проживала з наймачем у разі смерті останнього.

Після смерті ОСОБА_7 у червні 2013 року апелянт залишився проживати у спірному житловому приміщенні і продовжував виконувати обов'язки наймача, сплачував всі рахунки за комунальні послуги, вирішує питання поточного то капітального ремонту. Будь-яких заходів щодо припинення відносин найму спірного приміщення ОСОБА_2 не вживалось, отже слід виходити з того, що власник приміщення погодився із заміною наймача.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про підставність позовних вимог та необхідність їх часткового задоволення шляхом зобов'язання Залізничної районної адміністрацію Львівської міської ради розглянути питання щодо укладення договору найму квартири АДРЕСА_4 з позивачем ОСОБА_2, без заяви - згоди зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_5 ОСОБА_4, яки не бажає дати згоду на укладення договору.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303,п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.