Провадження 2-п/127/142/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2016року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась вище вказана цивільна справа.

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2016року, яку мотивовано тим, що відповідач не змогла прибути в судові засідання, на які її викликав суд, оскільки вона не отримувала поштові повідомлення. Крім того, зазначила, що при винесені даного рішення суду, судом не було враховано наявне рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.02.2012року яким солідарно стягнуто з неї та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 230 194,52грн. Просила скасувати заочне рішення та призначити справу до судового розгляду.

В судовому засідання відповідач та її представник заяву підтримали за обставин викладених в ній, просили заяву задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просили заяву залишити без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду слід відмовити, з наступних підстав.

10.11.2016року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення по даній справі, яким позов було задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки. Відмовлено в задоволенні вимог щодо виселення.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 21.12.2016року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2016року скасовано в частині відмови у виселенні та ухвалено нове рішення, яким задоволено позовні вимоги в частині виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно ч.1ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, який виніс рішення, можливе у випадку встановлення одночасно двох обставин: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 12.07.2016року ОСОБА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся заказними повідомленнями, які повертались за закінченим терміном зберігання, за адресою місця його реєстрації (Т№1а.с.90, 98, 103).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України судова повістка фізичній особі вручається особисто під розписку, яка з відміткою про дату вручення в той самий день повертається до суду.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

При цьому, суд звертає увагу, що судові повістки про виклик на судові засідання по справі, у кожному випадку надсилались за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача та відповідно до вищевказаних положень ст.ст. 74, 76 ЦПК України, в зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні представник відповідача посилався на наявність рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 28.02.2012року, яким солідарно стягнуто з відповідача та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 230 194,52грн., в зв'язку з чим при наявності даного рішення суду буде відбуватися подвійне стягнення.

Однак, дане твердження спростовується правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постанові від 03.02.2016року №6-1080цс15, а саме, відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту. Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Крім того, представник відповідача посилається на порушення норм ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, надано на забезпечення кредитів в іноземній валюті», однак, дане твердження спростовується матеріалами справи, а саме кредитним договором від 25.12.2007року, згідно якого грошові кошти видавалися в національній валюті (гривня) на придбання квартири, згідно договору про іпотечний кредит №1323 від 25.12.2007року, що є забезпеченням по іпотечному кредиту, а не у іноземній валюті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст.209, 210, 228-232 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2016року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - залишити без задоволення.

Ухвала окремо від заочного рішення в апеляційному порядку не оскаржується.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

СУДДЯ: