Справа № 727/7987/17
Провадження № 4-с/727/70/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2017 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі Ткачук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, суб»єкт оскарження старший державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 48900178 щодо виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 звернулися в суд із скаргою на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 48900178 щодо виконання судового рішення.

Заявлені вимоги мотивуються тим, що рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 09.04.2015 року по цивільній справі №2-2767/12, яким було задоволено позов до виконавчого комітету Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 було визнано частково недійсним свідоцтво про право власності від 12 травня 2010 року (серії САС № 742922) на квартиру АДРЕСА_1, видане виконкомом Чернівецької міської ради на ім'я ОСОБА_4 на підставі п.1.2 рішення виконкому Чернівецької міської ради від 11 травня 2010 року № 295/8 в частині права власності на приміщення вбиральні №3-9 площею 2,2 кв.м та в частині права власності на приміщення кухні №3-10 площею 8,9 кв.м та зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати вбиральню (приміщення 3-9 площею 2,2 кв.м) та кухню (приміщення 3-10 площею 8 кв.м), розташовані у квартирі АДРЕСА_1 над житловою кімнатою позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та відновити на цій площі горище будинку по вул. Братів Руснаків, 24 у м. Чернівці з виходом на горище та виходом на дах; зобов'язано ОСОБА_2 здійснити реконструкцію каналізаційних мереж квартири АДРЕСА_1 для запобігання їх проходження над житловими кімнатами квартири №2 цього будинку; зобовязано ОСОБА_2 провести роботи по відновленню організованого зовнішнього водостоку будинку по вул. Братів Руснаків,24 у м. Чернівці здійсненням заходів, що забезпечують запобігання зсувам снігу з покриття даху утворення полою на карнизах і у водостічних трубах; зобовязано ОСОБА_2 провести реконструкцію димовентиляційних шахт на даху будинку №2 по вул. Братів Руснаків у м. Чернівці із врахуванням наявності сусіднього будинку його висоти.

Зазначає, що 20.07.2017р. вона звернулася до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №48900178, в результаті ознайомлення нею було виявлено що постановою старшого державного виконавця Чернівецького MB ДВС ОСОБА_3І від 02.02.2017р. виконавче провадження №48900178 закінчено відповідно до ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII і дану постанову державного виконавця вона отримала 21.07. 2017 року.

Вказує, що усі документи виконавчого провадження №48900178 представляють собою розрізнені аркуші, які не пронумеровані, а опис документів справи виконавчого провадження взагалі відсутній, що нею при ознайомленні було виявлено і порівняння відповідності документів справи виконавчого провадження №48900178 із наведеним переліком в системі має певну розбіжність, а саме у справі, яка є в наявності у Чернівецькому MB ДВС не вистачає двох постанов, зокрема - постанови про передачу матеріалів виконавчого провадження та постанови про прийняття виконавчого провадження, а також не співпадає дата винесення постанови про закінчення виконавчого провадження - в справі дана постанова датована 02.02.2017р., а в системі значиться дата постанови - 03.02.2017р., а також в системі зазначений стан виконавчого документа як виконаний, що не відповідає дійсності так як на її думку рішення суду та виконавчий лист по даному рішенню не виконані.

Посилається на те, що окрім прийняття трьох постанов, які містяться в справі виконавчого провадження №48900178, державний виконавець повинен був прийняти на її думку ще принаймні дві постанови про штрафи, скласти декілька актів про факт невиконання рішення суду, звернутися до суду щодо обмеження у праві виїзду боржника за межі України та зробити спробу організувати виконання рішення за рахунок стягувача, тощо; проте, з документів справи вказаного виконавчого провадження видно, що державний виконавець не здійснив усіх можливих заходів, які належить здійснювати в випадку виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії, тобто вбачається бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженню №48900178, а також і фальсифікація виконавчих дій, стверджуючи про те, що жодного звернення до неї з боку державного виконавця з питань виконавчого провадження №48900178 щодо фінансування робіт або виконання робіт власними силами не було, жодного процесуального документу вона не отримувала, тому вважає, що переважна більшість виконавчих дій в рамках виконавчого провадження №48900178 є фіктивними, а отже такі дії не можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження.

Крім наведеного, звертає увагу на те, що дії державного виконавця по приєднанню виконавчого провадження №48900178 до зведеного виконавчого провадження №53003663 згідно постанови від 28.11.2016р. є протиправними, так як відповідно до нормативної вимоги п.14 Інструкції 2016р….. постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження, а не понад одного року - 02.10.2015р.-28.11.2016р.); зведене виконавче провадження може обєднувати лише провадження про стягнення коштів (ст.30 Закону 2016, п.14 Інструкції 2016р., а тому, на її думку виконавчі провадження з примусового виконання рішень немайнового характеру, яким, зокрема, є виконавче провадження №48900178 не можна бути об»єднано у зведене виконавче провадження, і, як наслідок, постанова державного виконавця від 28.11.2016р. про приєднання виконавчого провадження №48900178 до зведеного виконавчого провадження №53003663 є такою, що прийнята з порушення вимог закону.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, звертає увагу на те, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, а тому, просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Чернівецького MB ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню №48900178; визнати неправомірною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Чернівецького MB ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 «Про закінчення виконавчого провадження» від 02.02.2017р., ВП№48900178 та визнати неправомірною та скасувати Постанову старшого державного виконавця Чернівецького MB ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області ОСОБА_3 «Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження» від 28.11.2016р., ВП№48900178.

Представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені вищенаведені вимоги за скаргою підтримав в повному обсязі, просить її задовольнити.

В судове засідання відповідач ст. державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 повторно не з»явилися без поважних причин будучи повідомленим про день, час і місце розляду справи; заяви про розгляд справи у його відсутність відсутня; заперечень проти поданої скарги до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_2 Т,М. також, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явилася, відомостей про поважність причини нявки суду не представлено.

Згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати справу у відсутність не зявившихся сторін, на підставі наявних матеріалів та доказів в справі.

Вивчивши і розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги скарги, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, надані сторонами в їх сукупності, у межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом належними доказами по справі установлені факти і відповідні правовідносини, зокрема встановлено, що 20 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ст. державного виконавця Кирстюка Д.І. з заявою з питань ознайомлення з виконавчим провадженням по виконанню виконавчого листа № 2 2767/12 (а.с. 5) і в 21.07. 2017 року була ознайомлена з матеріалами виконавчого провадження № 48900178, про що свідчить відмітка на заяві (а.с. 5). В цей же день після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2 2767/12 № 489000178, за заявою сторони виконавчого провадження стягувача ОСОБА_1 останньою було отримано копію постанови від 02.02. 2017 року про закінчення виконавчого провадження (а.с. 7).

Виконавче провадження № 48900178 було відкрито 02.10. 2015 року (а.с. 9) і копія постанови стягувачу про його відкриття було згідно листа Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області не вбачається за датою коли було направлено сторонам виконавчого провадження (а.с. 8).

Згідно ч.ч. 1, 2, 6 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV) визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Крім наведеного, судом установлено, що на підставі постанови ст. державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 28.11. 2016 року було приєднано виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження № 53003663 (а.с. 10). ОСОБА_1 яких даних про направлення копії даної постанови сторонам виконавчого провадження матеріали справи не містять.

02.02. 2017 року в рамках наведеного вище виконавчого провадження ст. державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 6, 12) з підстав неможливості виконати рішення суду без участі боржника. В цій частині посилання міститься і на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці про примусове проникнення, відповідно до якої було відмовлено в задоволенні подання державного виконавця (а.с. 14 15). При цьому, судом звертається увага, що суду вказана ухвала надана без ідентифікації осіб, а саме з Єдиного Державного реєстру судових рішень, є такою, що не завірена печаткою суду за підписом судді, в установленому законом порядку, а тому, суд в силу вимог ст. 59 ч.1 ЦПК України вважає недопустимим доказом.

Згідно дослідженого листа Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області 03.02. 2017 року сторонам виконавчого провадження було направлено копію постанови про закінчення виконавчого провадження, при цьому підтверджуючих даних про отримання її копії як ОСОБА_1, так і боржником ОСОБА_2 матеріали виконавчого провадження не містять (а.с. 11).

В судовому засіданні установлено, що постанова від 02.02. 2017 року про закінчення виконавчого провадження начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований державний виконавець, не затверджувалася (а.с. 6).

Згідно вимог частини 1 статті 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Посилань на докази звернення ОСОБА_1 до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби по оскарженню дій ст. державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 і відповідно винесеної ним постанови про закінчення виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні.

Разом з цим, в силу вимог ст. 15, 16 ЦК України, стягував скори ставши своїм правом звернулася за захистом інтересів в суд і вимогами чинного закону передбачено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом (ст.385 ППК).

З матеріалів справи чітко вбачається копію постанови від 02.02. 2017 року про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_1 отримала 21.07. 2017 року; в суд звернулася 10.08. 2017 року. В судовому засіданні представником скаржника ОСОБА_5 заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

З досліджених даних (а.с. 13) системи по відомостях виконання провадження № 48900178 вбачається не відповідність дат винесення ст. державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 процесуальних рішень постанов. Крім наведеного, судом звертається увага на те, що дії державного виконавця і по приєднанню виконавчого провадження №48900178 до зведеного виконавчого провадження №53003663 згідно постанови від 28.11.2016р. є протиправними, оскільки і такими що вчиненні всупереч вимогами закону, а саме, згідно вимоги п.14 Інструкцію з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5….. постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження, а не понад одного року - 02.10.2015р.-28.11.2016р.); зведене виконавче провадження може обєднувати лише провадження про стягнення коштів (ст.30 Закону 2016, п.14 Інструкції 2016р., а отже в силу наведеного та вимог чинного Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №48900178 не підлягало об»єднанню у зведене виконавче провадження, і, як наслідок, постанова державного виконавця від 28.11.2016р. про приєднання виконавчого провадження №48900178 до зведеного виконавчого провадження №53003663 є такою, що прийнята з порушення вимог закону, а отже за сукупністю досліджених доказів, суд вважає, що як наведена оскаржувана постанова так і оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження від 0202. 2017 року була прийнята без фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а фактично виконавчий документ взагалі не виконаний і права скаржниці були порушені.

Отже, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, при їх системному аналізі, суд вважає, що вони є співмірними з вимогами чинного закону. У відповідності до ст.. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 № 606-XIV) вбачається, що боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ст. 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню Згідно ст. 76 Закону після відкриття провадження по виконавчому документу, який зобовязує боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення, державний виконавець визначає строк для добровільного виконання рішення. У разі невиконання без поважних причин цих вимог державний виконавець застосовує до боржника штрафні санкції і призначає новий строк виконання. Якщо після цього рішення суду не буде виконане і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання. Якщо виконати рішення суду без участі боржника неможливо, виконавчий документ повертається суду.

Стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ встановлює випадки, коли виконавче провадження підлягає закінченню, а саме згідно п. 8 даної статті виконавче провадження підлягає закінченню при фактичному і повному виконанні рішення суду. Невиконання судового рішення констатується і з порушенням вимог статті 25 Закону України "Про виконавче провадження". Відповідно до ч. 1 ст 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Однак, судом установлено, що такого контролю при виконання виконавчого документу №2 2767/12, виданого 06.08.2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці не здійснювалося.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02. 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах визначено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому, суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. Законодавцем визначено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Виконання рішення, ухвали, постанови суду є невідємною частиною судового процесу

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено можливість закінчення виконавчого провадження у разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду (пункт 1 частини першої статті 49).

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що державним виконавцем були порушені права та законні інтереси скаржника

Відповідно до ст.387 ч.2 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши скаргу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку що заявлені вимоги за скаргою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, суб»єкт оскарження старший державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 48900178 щодо виконання судового рішення підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.6, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», Постанова Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»; ст.ст. 3, 10, 11, 14, 60, 383, 385, 386, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заявлені вимоги за скаргою ОСОБА_1, зацікавлена особа ОСОБА_2, суб»єкт оскарження старший державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на рішення та бездіяльність старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 по виконавчому провадженню № 48900178 щодо виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці (виконавчий документ 2 2767/12 від 06.08.2015р.) задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 з виконання судового рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці (виконавчий документ 2 2767/12 від 06.08.2015р.) протиправними.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 02.02. 2017 року про закінчення виконавчого провадження № ВП 48900178 винесену старшим державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці (виконавчий документ 2 2767/12 від 06.08.2015р.)

Визнати незаконною та скасувати постанову від 28.11. 2016 року про приєднання ВП 48900178 до зведеного виконавчого провадження ВП № 53003663, винесену 28.11. 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці (виконавчий документ 2 2767/12 від 06.08.2015р.)

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом п»яти днів з дня проголошення.

Суддя Слободян Г.М.