Тальнівський районний суд Черкаської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер: 704/1038/17
Номер провадження: 2/704/542/17
11.10.2017 Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Дьяченка Д.О.
при секретарі Табачківській М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки,
Позивач до початку судового засідання подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був завчасно та неодноразово повідомлений. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, тому суд вважає за доцільне, справу слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.
Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України
Судом встановлено, що на підставі наказу № 484-к від 19.08.2010 ОСОБА_1 був прийнятий в Тальнівський районний виробничий відділ Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» на посаду начальника відділу з оплатою згідно штатного розпису.
Наказом № 207-к від 30.06.2016 ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника Тальнівського районного виробничого відділу філії 30 червня 2016 року у порядку переведення для подальшої роботи в ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» в порядку п. 5 ст. 36 КЗпП України.
Згідно записів в трудовій книжці серія АФ № 255819 на підставі наказу № 484-к від 19.08.2010 ОСОБА_1 20.08.2010 був прийнятий виконуючим обовязки начальника Тальнівського районного відділу Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК»; на підставі наказу №207-к від 30.06.2016 звільнений з роботи у порядку переведення з 30.06.2016.
Відповідно до ч. 1ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до статті 83 Кодексу Законів про Працю та статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки.
Статтею 6 Закону «Про відпустки» визначено загальну тривалість щорічної відпустки для працівників за відпрацьований робочий рік. Щорічна відпустка не може бути менше, ніж 24 календарних дні.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі ст.83 КЗпП вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки та додаткової відпустки для працівників, які мають дітей, тільки в разі звільнення його з роботи.
Як передбачено п. 5 ч. 1ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати, у зв'язку з чим судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача у дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-59, 88, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.83 КЗпП України, -
Позов ОСОБА_1 до Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» про стягнення компенсації за невикористані щорічні відпустки задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Головуючий Д.О. Дьяченко