АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2424/17 Справа № 209/722/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Замкова Я. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року м. Дніпро

25 травня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.,

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпроджержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 27 серпня 2012 року АКБ «НОВИЙ» отримав свідоцтво, яким приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу Огнева Н.О., на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. начальником відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 21 серпня 2012 року, посвідчила, що ПАТ «АКБ «НОВИЙ» належить на праві власності майно, що складається з: будівлі та споруди виробничої бази, загальною площею 2168,8 квадратних метрів, розташовані за адресою: місто Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, вул. Петровського, буд. 200. Оскільки майно не реалізовано (торги не відбулися), стягувач ПАТ «АКБ «НОВИЙ» виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_2, на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 22.05.2009 року по справі № 2-340/09. Протягом певного часу, АКБ «НОВИЙ», як власник будівлі за адресою місто Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, вул. Петровського, буд. 200, не може користуватись та розпоряджатись даним об'єктом, оскільки колишній власник вказаної будівлі ОСОБА_2, самоправно, зловживаючи довірою, всупереч встановленому законом порядку, укладає договори оренди вказаного приміщення, вказуючи орендодавцям, що він є власником будівель та споруд по вул. Петровського, 200 у м. Дніпродзержинську. В даний час, частиною даного об'єкту користується підприємець ОСОБА_4, який створив на території даного об'єкту, майстерню по шиномонтажу автомобільного транспорту. Крім того, невстановлені юридичні або фізичні особи використовують приміщення під аптечні склади. Вказує, що з моменту набуття права власності на вищевказану базу, Банк не надавав ОСОБА_2, або його представникам жодних прав на користування вказаною базою або прав щодо укладення від імені Банку будь-яких цивільно-правових угод, стосовно вказаної бази відсутні будь-які договірні відносини. Вважає, що діями ОСОБА_2 на протязі тривалого часу, заподіяна значна шкода інтересам Банку в зв'язку з чим, Банк не може реалізувати свої права, як власника, щодо користування та реалізації вказаної виробничої бази. Також зазначив, що 04.03.2016 р. група кількістю до 30 осіб, які були в формі захисного кольору з символікою Громадської організації "Правий сектор" з представником ОСОБА_2 противоправно, із застосуванням фізичної сили до охоронців, які виконували обов'язки по охороні вищевказаного об'єкту, заволоділи спірними будівлями та спорудами, і на даний час утримують їх під своїм контролем. Просить суд зобов'язати ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_5 та будь-яки інших осіб, усунути перешкоди в користуванні належним ПАТ "АКБ "Новий" нерухомим майном загальною площею 2168,8 кв.м., а саме будівлею та спорудами виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з: літ. 1-1 - склад, цегла, загальною площею 2094 кв.м.; літ. К-1 гараж, цегла, загальною площею 15,3 кв.м.; літ А-1 - прохідна, шлакоблок, загальною площею 59,5 кв.м.; 1-2 - огорожа, шляхом зобов'язання звільнити займані будівлі та споруди та заборонити користуватись ОСОБА_2, його представнику ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам вказаними будівлями та спорудами. Просив стягнути судові витрати з відповідачів по справі (а.с. 2-6).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпроджержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий» - задоволені частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належним Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний банк "Новий" нерухомим майном загальною площею 2168,8 кв.м., а саме будівель та споруд виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з: літ. 1-1 - склад, цегла, загальною площею 2094 кв.м.; літ. К-1 гараж, цегла, загальною площею 15,3 кв.м.; літ А-1 - прохідна, шлакоблок, загальною площею 59,5 кв.м.; 1-2 - огорожа, шляхом зобов'язання звільнити займані будівлі та споруди.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.165-169).

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким закрити провадження по справі (а.с.176-177).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду фактично в частині задоволених позовних вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржує мій частині слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Судом 1 інстанції встановлено, що 20 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - будівлі та споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 5045.

19 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 1083706/05 та надано кредит у розмірі 1 500 000 гривень на придбання нежитлової нерухомості, розташованої за адресою АДРЕСА_1, із строком погашення 17 жовтня 2007 року.

20 жовтня 2006 року між АКБ "Новий" та ОСОБА_6 з іншої сторони, було укладено іпотечний договір № 1088706/З-(1083706).

05 грудня 2007 року вчиненим виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. зареєстрованого в реєстрі за № 6633, було запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, будівлі та споруди виробничої бази, загальною площею 2168, 8 кв.м., розташованої за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, яка складаються з: літ. 1-1 - склад, цегла, загальною площею 2094, 0 кв.м.; літ. К-1 гараж, цегла, загальною площею 15, 3 кв.м.; літ. А-1 - прохідна, шлакоблок, загальною площею 59, 5 кв.м.; 1-2 - огорожа, що належали на праві власності ОСОБА_6.

10 грудня 2007 року постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньовим М.О. було відкрито виконавче провадження № 11077378 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6634 від 05.12.2007 року.

Актом опису й арешту майна від 17.01.2008 року, державним виконавцем описано та накладено арешт на нерухоме майно, що належало ОСОБА_6., а саме: будівлі та споруди виробничої бази, загальною площею 2168, 8 кв.м., розташованої за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у цивільній справі № 2-340/09 від 22 травня 2009 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_9. Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 20 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 5045, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 - недійсним. Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 24 жовтня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 5126, відносно будівель та споруд виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 - недійсним. Визнано за ОСОБА_2 право власності на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа нерухомого майна становить 2168,8 кв.м. Визнано за ОСОБА_2 право власності на будівлі та споруди виробничої бази, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальна площа нерухомого майна становить 4814,6 кв.м. Задоволено позовні вимоги акціонерного комерційного банку "Новий" до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_9 про заміну сторони в зобов'язанні. Замінено сторону (боржника) - ОСОБА_6 у зобов'язанні перед АКБ „Новий" по кредитному договору № 1083706/05 від 19 жовтня 2006 року на суму 1928655 грн. 85 коп. на ОСОБА_2. Замінено сторону (боржника) - ОСОБА_9 у зобов'язанні перед АКБ „Новий" по кредитному договору № 1083106/05 від 24 жовтня 2006 року на суму 4514551 грн. 59 коп. на ОСОБА_2. Замінено сторону (іпотекодателя) - ОСОБА_6 у зобов'язанні по договору іпотеки № 1088706/З-(1083706) від 20 жовтня 2006 року на ОСОБА_2. Замінено сторону (іпотекодателя) - ОСОБА_9 у зобов'язанні по договору іпотеки № 1103206/З-(1083106) від 24 жовтня 2006 року на ОСОБА_2. Зобов'язано приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. внести відповідні зміни в договори іпотеки № 1088706/З-(1083706) від 20 жовтня 2006 року та № 1103206/З-(1083106) від 24 жовтня 2006 року. Дане рішення суду набрало законної сили та підтверджує право власності ОСОБА_2 на виробничу базу по вул. Петровського, 200, і заміну сторони в зобов'язанні по іпотеці ОСОБА_6 на ОСОБА_2 (а.с. 85-95).

16 червня 2011 року постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньова М.О. було замінено сторону (боржника) - ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 11077744 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6633 від 05.12.2007 на ОСОБА_2.

21 серпня 2012 року постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньова М.О. у виконавчому провадженні № 11077744 з виконання вимог виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6633 від 05.12.2007 р. передано Публічному акціонерному товариству „АКБ Новий" нерухоме майно загальною площею 2168, 8 кв.м., а саме: будівлі та споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, яке належало на праві власності ОСОБА_2, у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом за початковою вартістю нереалізованого арештованого майна, за якою воно було передано на реалізацію, яка складає 1213121, 00 грн.

27 серпня 2012 року позивач АКБ «НОВИЙ» отримав Свідоцтво, яким приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Огнева Н.О., на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. начальником відділу примусового виконання рішень управління державної служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області 21 серпня 2012 року, посвідчила, що Публічному Акціонерному Товариству «Акціонерний комерційний банк «НОВИЙ» належить на праві власності майно, що складається з: будівлі та споруди виробничої бази, загальною площею 2168,8 квадратних метрів, розташовані за адресою: місто Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, вул. Петровського, буд. 200. Оскільки майно не реалізовано, стягувач ПАТ «Акціонерний комерційний банк «НОВИЙ» виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_2, на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 22.05.2009 року по справі № 2-340/09. Дані обставини підтверджуються Актом державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 21.08.2012 року (а.с. 8), Свідоцтвом приватного нотаріусу Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Огневої Н.О. (а.с. 9), витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8060166 від 16.08.2013 року (а.с. 10).

Згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2013 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити дії. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньова М.О. від 16 червня 2011 року, якою було замінено сторону (боржника) - ОСОБА_6 у виконавчому провадженні № 11077744 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6633 від 05.12.2007 р. на ОСОБА_2. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньова М.О. від 16 червня 2011 року, якою було замінено сторону (боржника) - ОСОБА_9 у виконавчому провадженні № 11077378 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого в реєстрі за № № 6634 від 05.12.2007 р. на ОСОБА_2. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньова М.О. від 21 серпня 2012 року у виконавчому провадженні № 11077744 з виконання вимог виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6633 від 05.12.2007 р. про передачу Публічному акціонерному товариству „АКБ Новий" нерухомого майна загальною площею 2168, 8 кв.м., а саме: будівлі та споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та складаються з: літ. 1-1 - склад, цегла, загальною площею 2094, 0 кв.м.; літ. К-1 гараж, цегла, загальною площею 15, 3 кв.м.; літ. А-1 - прохідна, шлакоблок, загальною площею 59, 5 кв.м.; 1-2 - огорожа, яке належало на праві власності ОСОБА_2, у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом за початковою вартістю нереалізованого арештованого майна, за якою воно було передано на реалізацію, яка складає 1213121,00 грн. Визнати протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Селезньова М.О. від 21 серпня 2012 року у виконавчому провадженні № 11077378 з виконання вимог виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М., зареєстрованого в реєстрі за № 6634 від 05.12.2007 р. про передачу Публічному акціонерному товариству "АКБ Новий" нерухомого майна загальною площею 4814,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2, у наступному складі: літ.А-3 адміністративний корпус загальною площею 1476,1 кв.м., літ.Н-2 головний виробничий корпус - загальною площею 1670,7 кв.м., літ.М-1 проміжний склад з енергоблоками - загальною площею 824,8 кв.м., літ.Л-1 склад - загальною площею 800,8 кв.м., літ.П-1 АЗС, літ.С-1 гараж - загальною площею 18,5 кв.м., літ.Р-1 приміщення для огляду машин - загальною площею 23,7 кв.м., 1-3-огорожі, 4-насосна, яке належало на праві власності ОСОБА_2, у рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом за початковою вартістю нереалізованого арештованого майна, за якою воно було передано на реалізацію, яка складає 3579138,00 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 34,41 грн. (тридцять чотири гривні 41 коп.) (а.с. 11-17).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "Новий" - задоволено частково. Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2013 року - скасовано. Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити дії - закрито (а.с. 18).

04.03.2016 року з боку ОСОБА_2, групою невстановлених осіб захвачено будівлю та споруди виробничої бази, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, про що за заявою позивача були внесені відомості до ЄРДР кримінальне провадження № 0000514 (а.с. 38).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд 1 інстанції, виходив з того, що позивач є власником спірного майна та наділений правом користування, володіння та розпорядження ним, а відповідач перешкоджає позивачу в користуванні, володінні та розпорядженні його власністю, бо вважає що спірне майно належить йому, а тому на підставі ст.. ст.. 319, 321, 391, 396 ЦК України, позивачу слід усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом зобов'язання звільнити займані будівлі та споруди.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції, які зроблені без порушення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

У п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 -59ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Згідно із ч. 3 ст. 10, ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; ч. 1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником спірного домоволодіння, відповідач дійсно перешкоджає позивачу користуватися належним йому майном, оскільки вважає її своєю власністю і на теперішній час оскаржує право власності ПАТ АКБ "Новий", що свідчить про вчинення позивачу зі сторони відповідача перешкод у користуванні та розпорядженні спірним майном.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що суд 1 інстанції безпідставного задовольнив позовні вимоги позивача, оскільки 04.03.2013 року постановою №804/998/13-а Дніпропетровським окружним адміністративним судом було визнано незаконною передачу майна ОСОБА_2 відділом примусового виконання рішень УДС ГУЮ у Дніпропетровській області у власність банка, а тому ПАТ «АКБ Новий» не мав права звертатись про реєстрацію прав власності на спірне майно, а реєстратор не мала права реєструвати, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2014 року вищевказану постанову, скасовано, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування актів, зобов'язання вчинити дії - закрито.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпроджержинська Дніпропетровської області від 21 вересня 2016 року в оскаржуваній частині - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: