Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/371/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року Миколаївський районний суд Одеської області.

В складі: головуючого судді Парій І.О.

з участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення судового збору.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що в 2010 році вона віддала свою земельну ділянку площею 7.3524 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер: 235, кадастровий номер::01:004:0212 для обробки, без підписання договору оренди земельної ділянки, відповідачу ОСОБА_2 терміном на пять років, тобто до 2015 року. За усною домовленістю відповідач одноразово сплатив їй гроші в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, за весь термін користування земельною ділянкою. 4 березня 2011 року нею був складений заповіт, котрий посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області, реєстровий №140, яким вона зазначену земельну ділянку заповіла відповідачу ОСОБА_2. В 2015 році відповідач ОСОБА_2 повинен був повернути земельну ділянку, але відмовився і до теперішнього часу користується нею та отримує дохід. 29 серпня 2016 року заповіт, котрий був складений 4 березня 2010 року, вона скасувала. На теперішній час відповідач користується земельною ділянкою але орендну плату не сплачує, і земельну ділянку не повертає. В звязку з чим вона вимушена була звернутись до суду з зазначеним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку площею 7.3524 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:235, кадастровий номер::01:004:0212 та передати в користування законної власниці, тобто їй - ОСОБА_1. Крім того просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь сплачений судовий збір в сумі 1938 гривень

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ОСОБА_1 та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засідання позовні вимоги не визнала при цьому пояснила, що відповідач ОСОБА_2 також позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, оскільки він не користується земельною ділянкою ОСОБА_1 та не перешкоджає будь-кому користуватися нею. Позивачкою не було надано жодного документа, який би вказував на те, що ОСОБА_2 орендував її земельну ділянку, тому просила суд відмовити позивачці в задоволенні позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлені вимоги позивачки задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобов'язується за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов та вимог земельного законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 7.3524 га га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:235, кадастровий номер::01:004:0212, що підтверджується Витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та Інформаційною довідкою з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Держаного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.11,12,13-15).

4 березня 2011 року ОСОБА_1 був складений заповіт, котрий був посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області, реєстровий №140, яким вона земельну ділянку площею 7.3524 га., яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:235, кадастровий номер::01:004:0212, заповіла відповідачу ОСОБА_2 (а.с.53).

29 серпня 2016 року ОСОБА_1 зазначений заповіт скасувала, про що свідчить її заява до Приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5, яку зареєстровано в реєстрі за №337 (а.с.16).

10 листопада 2016 року ОСОБА_1, як орендодавець з одного боку та орендар Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІГА 50» в особі директора ОСОБА_6, діючи добровільно, відповідно до власного вільного волевиявлення, перебуваючи при здоровому розумі та ясній памяті, розуміючи значення своїх дій уклали договір оренди (а.с.25-26).

Зазначені обставини також підтверджуються актом прийому передачі земельної ділянки площею 7.3524 га., яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:235, кадастровий номер::01:004:0212 (а.с.27).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що він в особі директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІГА 50» та ОСОБА_1 10 листопада 2016 року уклали договір оренди земельної ділянки площею 7.3524 га., яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8. На теперішній час йому ніхто не перешкоджає в користуванні земельної ділянки ОСОБА_1.

Позивачка позов направила до суду 27 квітня 2017 року (а.с.2), тобто після укладення договору оренди земельної ділянки з СТОВ «Ліга 50».

Суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 не надала доказів, які б підтверджували, що відповідач ОСОБА_2 має будь-яке відношення до її земельної ділянки площею 7.3524 га, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Миколаївського району Одеської області, масив №15, ділянка №8, реєстраційний номер:235, кадастровий номер::01:004:0212.

Таким чином ОСОБА_1 не виконала своїх обовязків, передбачених ч.1,2,3 ст. 60 ЦПК України згідно яких: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення судового збору необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 218 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення судового збору відмовити.

Складання повного рішення відкладається на пять днів.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляції в десятиденний строк після виготовлення повного рішення суду.

Суддя: