Провадження № 4-с/761/249/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.,

при секретарі: Сівоха І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу каргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича, заінтересована особа: Товаритсво з обмеженою відповідальністю «АРНІКА-1», суд

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить визнати дії неправомірними старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича, вчиненні в межах виконавчого провадження № 53301877, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2017 року; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2017 року, винесену в межах виконавчого провадження № 53301877; визнати дії неправомірними старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича, вчиненні в межах виконавчого провадження № 53301877, щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 27 січня 2017 року; визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича про арешт майна боржника від 27 січня 2017 року, винесену в межах виконавчого провадження № 53301877.

Подану скаргу обґрунтовує тим, що 14 березня 2017 року, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження №53301877 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на підставі виконавчого листа № 761/11524/15-ц виданого 10.03.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва, було виявлено, що виконавче провадження відкрито з грубими порушеннями чинного законодавства, дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича є неправомірними, а Постанова про відкриття виконавчого провадження та Постанова про арешт майна від 27 січня 2017 року є такими, що підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що при відкритті Виконавчого провадження старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом Олександром Олександровичем було порушено ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та те, що стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, хоча діючий Закон України «Про виконавче провадження» ( від 02.06.2016 року №1404-VIII) на відміну від вже не чинного Закон України «Про виконавче провадження» ( від 21.04.1999 № 606-XIV) не містить норми про підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень, як це передбачалось попереднім Закон України «Про виконавче провадження». Також скаржник вказує, що при відкритті Виконавчого провадження старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом Олександром Олександровичем було порушено ч.1 п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статі 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення, однак починаючи з 19 вересня 2016 року ПАТ «Банк Форум» вже не є кредитором Боржника, та не може звертатися із відповідними заявами про відкриття виконавчого провадження. Скаржник також вказує на те, що при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем було порушено п. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме до заяви про примусове виконання рішення стягував додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати. Натомість старшим державним виконавцем було відкрито виконавче провадження без доручення квитанцій про оплату авансового внеску на суму 32000,00 грн., а наявні в матеріалах виконавчого провадження квитанції про сплату авансового внеску сплачені невстановленою особою - ОСОБА_4, особою що не є стягувачем у даному виконавчому проваджені. А також скаржник зазначає, що в порушення вимог п. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження боржнику належним чином не надсилалася. У зв'язку із чим скаржник звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги повністю у зв'язку з її необґрунтованістю та зазначив, що він діяв згідно до вимог чинного Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги повністю у зв'язку з її необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи та оригінал матеріалів виконавчого провадження суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Виконавчим листом Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форму» заборгованість за Кредитним договором № 0002/06/00-СL від 27.02.2006р. станом на 08 грудня 2014 року у загальному розмірі 28861887,22 грн..

24.01.2017 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом Олександром Олександровичем, 27.01.2017 року, керуючись Законом України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за № 53301877 за виконавчим листом № 761/11524/15-ц від 10.03.2016 року та було винесено постанову від 27.01.2017 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 53301877. 27.01.2017 року постанови були направленні стягувачу та боржнику.

Згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься Шевченківського району м. Києва, майно боржника знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Подільського району м. Києва.

Юридичною адресою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є: м. Київ, вул. Городецького, 13, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

В судовому засіданні державний виконавець зазначив, що функції Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поширюються на всю територію України, також, що при винесені постанови він керувався не тільки Законом України «Про виконавче провадження», а також Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Однак з постанови від 27.01.2017 року вбачається, що при винесенні даною постанови державний виконавець керувався тільки Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов'язання становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Юридичне значення закон - це нормативно-правовий акт, прийнятий представницьким органом законодавчої влади чи шляхом безпосереднього волевиявлення народу (референдумом), що регулює найбільш важливі суспільні відносини і має найвищу юридичну силу в системі законодавства України.

Інструкція - це правовий акт, затверджуваний або видається в цілях встановлення правил, регулюють організаційні, науково-технічні, технологічні, фінансові або інші спеціальні сторони діяльності установ, організацій, підприємств (їх структурних підрозділів і служб), посадових осіб і громадян.

Закон України має вищу юридичну силу ніж інструкція, як правовий акт.

Таким чином, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом Олександром Олександровичем при винесенні постанови від 27.01.2017 про відкриття виконавчого провадження № 53301877 було порушено вимоги ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», так як функції Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо виконання рішення, не поширюються на територію за встановленим місцем знаходження божника та його майна.

В скарзі зазначено, що державним виконавцем порушено вимоги ч. 1. п. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що починаючи з 19 вересня 2016 року ПАТ «Банк Форум» вже не є кредитором боржника та не може звертатися із заявами про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 24.01.2017 року ПАТ «Банк Форум» звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м Києва від 09 березня 2017 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року залишено без змін, яким було замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Арніка-1» у виконавчому листі про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форму» заборгованість за Кредитним договором № 0002/06/00-СL від 27.02.2006р. станом на 08 грудня 2014 року у загальному розмірі 28861887,22 грн..

За таких обставин державному виконавцю на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження не було відомо про заміну стягувача, а тому дії державного виконавця були правомірними.

Також скаржник зазначає, що при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем було порушено п. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягував додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, так як до матеріалів виконавчого провадження квитанції про сплату авансового внеску сплачені невстановленою особою - ОСОБА_4, особою що не є стягувачем у даному виконавчому проваджені.

Із досліджених у судовому засіданні квитанцій, копії яких містяться в матеріалах справи, вбачається, що платником є ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_4, а тому доводи скаржника, що порушення державним виконавцем п. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» є необґрунтованими.

У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, таким чином державний виконавець порушив п. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до супровідного листа № 53301877/20.1/12 від 27.01.2017 року, державний виконавець направив постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику за адресою: АДРЕСА_1 та конверт, який досліджений у судовому засіданні, повернувся за закінченням терміну зберігання, а тому доводи скаржника є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича, заінтересована особа: Товаритсво з обмеженою відповідальністю «АРНІКА-1» підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича, заінтересована особа: Товаритсво з обмеженою відповідальністю «АРНІКА-1» - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_5, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 січня 2017 року, №53301877.

Визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження від 27 січян 2017 року та про арешт майна боржника від 27 січня 2017 року, винесених в межах виконавчого провадження № 53301877.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: