ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

13 лютого 2017 року представник позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у зазначеній справі, в якій просить накласти арешт на земельну ділянку за адресою: м. Київ, садове товариство «Димок» (Дарницький район), вулиця Садова, 61, земельна ділянка 49 (кадастровий номер: :90:957:0012, площа: 0,0624 га) та на автомобіль «Honda CR-V», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, та заборонити ОСОБА_2 укладати будь-які цивільно-правові угоди стосовно цієї земельної ділянки і цього автомобіля та/або відчужувати цю земельну ділянку і цей автомобіль на будь-яких умовах до набрання законної сили рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги представник позивача в заяві про забезпечення позову зазначив, що у ОСОБА_1 є реальні підстави побоюватись, що ОСОБА_2, дізнавшись, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до нього, здійснить відчуження даної земельної ділянки та автомобіля, передбачаючи їх можливу реалізацію під час виконання судового рішення про стягнення з нього грошових коштів.

З огляду на зазначене, представник позивача вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може значно утруднить або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

В судове засіданні сторони не зявились, повідомлені вчасно та належним чином, через канцелярію суду представник заявника подав заяву про розглядсправи без їхньої участі, заяву підтримують в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відтак, суд вважає, що у спірних правовідносинах у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникли з приводу виконання договірних зобовязань, предметом яких є грошові кошти в сумі 38511,38 дол. США.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України - позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, актуальних станом на 30.01.2017 року, відповідачу належить ? земельної ділянки за адресою: м. Київ, садове товариство «Димок» (Дарницький район), вулиця Садова, 61, земельна ділянка 49 (кадастровий номер: :90:957:0012, площа: 0,0624 га) та відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України регіонального сервісного центру МВС в Київській області за гр. ОСОБА_2 зареєстрований транспортний засіб, а саме: автомобіль «Honda CR-V», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Таким чином, відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить ? частина земельної ділянки у садовому товаристві «Димок», тому при накладанні арешту на всю земельну ділянку можуть бути порушені права інших осіб співвласників майна, що не узгоджується з положеннями ст. 321 ЦК України, відповідно до яких право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що неприйняття заходів забезпечення позову може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання можливого рішення суду про стягнення грошових коштів, та захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, з урахуванням принципу співмірності виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2, а саме на:

? частину земельної ділянкиза адресою: м. Київ, садове товариство «Димок» (Дарницький район), вулиця Садова, 61, земельна ділянка 49 (кадастровий номер: :90:957:0012, площа: 0,0624 га);

автомобіль «Honda CR-V», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Заборонити ОСОБА_2 укладати будь-які цивільно-правові угоди стосовно вище вказаного майна та/або відчужувати його - до набрання законної сили рішення суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити уповноваженим органам/установам - для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.Ю.Чернишова