Справа № 127/6273/17
Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого Баряка А.С.,
за участі секретаря Шмирової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 3 Вінницького міського суду Вінницької області цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, зазначивши, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. Дана квартира раніше належала її матері ОСОБА_3, яка надала згоду на реєстрацію її колишньої невістки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 2015 року і по теперішній час не проживає в даній квартирі, добровільно відповідач не бажає виписатися з зазначеної квартири, в силу чого позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловою квартирою № 6, розташованою в будинку № 110 по вул. Київській у м. Вінниці.
Позивач в судове засідання не зявився, однак, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
За даних обставин суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній документів та доказів.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд визначив, встановив та дослідив слідуючі докази, обставини та відповідні правовідносини:
Згідно договору дарування від 14.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрованого в реєстрі за № 3833, ОСОБА_3 передала безоплатно у власність, а ОСОБА_1 прийняла безоплатно у дар квартиру № 6, що знаходиться в житловому будинку розташованому в м. Вінниці, по вул. Київська, будинок № 110 (а.с. 4).
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.09.2015 року № 43790250 ОСОБА_1 є власником квартири, адреса: АДРЕСА_2, на підставі договору дарування, серія та номер: 3833 від 14.09.2015 ( а. с. 5).
Акт № 160217/0097 від 16.02.2017 року, виданий МКП «ЖЕК №15», вказує, що згідно свідчень мешканців будинку № 110 по вул. Київській: кв. № 7 ОСОБА_5ВАДРЕСА_3 ОСОБА_6АДРЕСА_4 ОСОБА_7 ОСОБА_2 не проживає з травня 2015 року за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 7).
Норма ч.1 ст. 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до норми ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Стаття 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні визначає, що місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Норма ст. 71 Житлового Кодексу України зазначає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За даних обставин, враховуючи, що відповідач набув права користування відповідним житлом як наймач, при цьому більше шести місяців ОСОБА_2 була відсутня по місцю своєї реєстрації, яка в даному випадку носить формальний характер, в силу чого суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись: ст. 3, ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 319, 321, 391, ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд ,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 6, розташованою в будинку № 110 по вул. Київська у м. Вінниці.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. 00 коп., що становить суму понесених судових витрат за сплату судового збору.
Копію заочного рішення відправити відповідачу рекомендованим листом з повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії з додержанням вимог ст. 229 ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя