08.09.2017 Справа №720/1024/17
Провадження № 2/720/629/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А. за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.,

сторін по справі: позивача ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Істратій Н.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області,

- про позбавлення батьківських прав,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та третьої особи без самостійних вимог про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він є дідусем малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з ним та перебувають на його утриманні.

Батьками малолітніх дітей є відповідачі по справі донька позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Вихованням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 займається він з бабусею ОСОБА_8, батько та мати проживають окремо від дітей, в утриманні та вихованні дітей участі не беруть та не навідуються до них.

Рішенням органу опіки та піклування визнано доцільним позбавити відповідачів батьківських прав, щодо малолітніх дітей ОСОБА_6, та ОСОБА_7.

Позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідачі в судовому засіданні не з'явилися, однак подали до суду нотаріально засвідчені заяви, про згоду щодо позбавлення їх батьківських прав по відношенню до їх малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та просять суд розглянути справу без їх присутності.

Представник органу опіки та піклування суду пояснила, що відповідно до рішення органу опіки та піклування визнано доцільним позбавити батьківських прав відповідачів, які не займаються тривалий період часу вихованням та не приймала участь у матеріальному утриманні малолітніх дітей.

Суд вислухавши думку позивача та його представника, враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідачів та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї.

Згідно ст. 164 вказаного кодексу, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, батьками зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_11, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_4

Відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_12 є батьками малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, та про що складено відповідний актовий запис № 13 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6, та про що складено відповідний актовий запис № 65.

Заочним рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 07 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_5 розірваний, ОСОБА_12 змінено прізвище на дошлюбне «ОСОБА_15».

ОСОБА_9 28 жовтня 2015 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13, про що складений відповідний актовий запис № 117, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 та ОСОБА_13.

Позивач ОСОБА_1 доглядає, виховує та матеріально утримує малолітніх дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з жовтня 2014 року, про що свідчить довідка №3911 від 18.08.2017 року видана Мамалигівською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 від 11.04.2017 року складений спеціалістами Магальської сільської ради встановлено, що сім'я продуктами харчування забезпечена, малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 добре доглянуті, мають всі умови для нормального проживання та навчання, школу відвідують регулярно.

Відповідно до рішення органу опіки та піклування Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області №27 від 22.06.2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З нотаріально посвідчених заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 03 серпня 2017 року, вбачається що останні не заперечують проти позбавлення їй батьківських прав щодо їх малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею дев'ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.

Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають окремо від дітей, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, матеріально їх не забезпечують, не піклуються про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавляться їхнім життям, фактично без поважних причин самоусунулися від своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей , суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Квитанцією від 06.07.2017 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Суд вважає, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. в дольовому порядку.

На підставі ст.ст. 150, 155, 164, 165, Сімейного кодексу України, суд керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208-218 ЦПК України, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН:НОМЕР_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_2, виданий Шевченковським РВ УМВС України в Чернівецький області 13.01.2012 року, відносно малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати в сумі 640 грн. на користь ОСОБА_14 НОМЕР_3, виданий Новоселицьким РВВС в Чернівецький області 26.09.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.