У Х В А Л А

31 травня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи в порядку статті 111 ЦК України до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

До Верховного Суду України надійшло клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи в порядку статті 111 ЦК України до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У клопотанні ОСОБА_1 посилається на те, що він є громадянином України та проживає у м. Лозова Харківської області, ОСОБА_2 - відповідачка у справі є громадянкою Ізраїлю та постійно проживає в Ізраїлі в місті Ашдот.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону та якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року у разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 ЦПК України.

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В той же час відповідно до статті 111 ЦПК України за клопотанням позивача підсудність справ за участю громадян України, визначається ухвалою судді Верховного Суду України, якщо обидві сторони проживають за її межами. У такому самому порядку визначається підсудність справи про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України.

Як убачається із клопотання ОСОБА_1 та доданих до нього матеріалів, відповідачка є громадянкою Ізраїлю та постійно проживає в Ізраїлі в місті Ашдот, місце проживання або місце перебування на території України або наявність рухомого чи нерухомого майна. що належить відповідачці позивачем не зазначено, тому відсутні правові підстави для визначення підсудності Верховним Судом України в порядку статті 111 ЦПК України у даній цивільній справі.

Згідно із частиною 1 статті 109 ЦК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до статті 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Оскільки правові підстави для визначення підсудності Верховним Судом України відповідно до статті 111 ЦПК України у даній цивільній справі відсутні, клопотання ОСОБА_1, разом з доданими матеріалами до нього підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 111, 121 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи в порядку статті 111 ЦК України до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу із всіма додатками до нього повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко