№ 336/3895/17
пр. № 2/336/2104/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування будинком,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, вказавши, що позивач є власником будинку № 26 по вул. Кибальчича у м. Запоріжжя. У вказаному будинку зареєстровані проживаючими, але фактично не мешкають з 2012 року відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є онуками позивача. Оскільки відповідачі більше року в будинку не мешкають без поважних причин, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком № 26 по вул. Кибальчича у м. Запоріжжя.

Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідачі є онуками ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані проживаючими у будинку з 16.04.2005 року та 26.03.2009 року відповідно. У 2012 року син позивача ОСОБА_5 з дружиною ОСОБА_6 та синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали на постійне місце проживання до Кіровоградської області, з того часу не мешкають, допомоги позивачеві не надають. Участі у витратах на утриманні будинку не приймають, однак, добровільно не знімаються з реєстрації.

Позивач через проведену операцію не міг висловити свою думку вербально під час судового розгляду, водночас підтвердив підтримання заявленого позову у повному обсягу.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про місце та час розгляду справи повідомлялись за допомогою оголошення у пресі у звязку з відсутністю відомостей про їх фактичне місце проживання. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Будинок № 26 по вул. Кибальчича у м. Запоріжжя на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого 01.06.1967 року та реєстраційного посвідчення, яким підтверджено реєстрацію права власності на будинок за позивачем.

На час розгляду справи в будинку зареєстровані проживаючими відповідачі ОСОБА_3 з 2005 року та ОСОБА_4 з 2009 року, що підтверджено довідками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що мешкає в будинку № 24 по вул. Кибальчича у м. Запоріжжя та є сусідкою ОСОБА_3 Відповідачів по справі бачила востаннє на похованні їх батька ОСОБА_5 у 2015 році, фактично вони в будинку кілька років не мешкають.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Стаття 391 ЦК України надає право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 405 ЦК України вказує, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З досліджених судом доказів, зокрема показань свідка вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 більш ніж рік не мешкають у будинку.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені наданими доказами, тож вбачає підстави для задоволення позовних вимог про визнання відповідачів такими, що втратили право користування будинком.

Також з відповідачів належить стягнути на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування будинком, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування будинком № 26 по вул. Кибальчича у м. Запоріжжя.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування будинком № 26 по вул. Кибальчича у м. Запоріжжя.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк