Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/41/2017 Справа № 641/2504/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2017 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді - Григор′єва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на незаконні рішення, дії та бездіяльність Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ*янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3, заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ*янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В :

До Комінтернівського районного суду м. Харкова звернувся зi скаргою представник ОСОБА_1Ф ОСОБА_2, в якій просить визнати неправомірними дії і скасувати акт опису і арешту майна від 12.06.2015 року складений державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ, визнати неправомірними дії і скасувати постанову про призначення експерта, суб*єкта оціночної діяльності господарювання для участі у виконавчому провадженні від 01.07.2015 року, визнати неправомірною бездіяльність державного виконаця по розподілу грошових сум, що надійшли на депозитний рахунок Комінтернівського ВДВС ХМУЮ з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_1 за результатами електронних торгів.

Обгрунтовуючи свої вимоги заявник посилався на наступне.

У провадженні Комітернівського ВДВС ХМУЮ перебувало зведене виконавче провадження № 48211943 по примусовому виконанню: виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 2-355/11 від 16.05.2011 року по стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу в розмірі 58856,00 грн., виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі № 641/14007/13-ц від 18.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 три проценти річних в сумі 1416,00 грн., виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова № 641/14007/13-ц від 18.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 судовий збір в сумі 229,40 грн., складено акт про проведені електронні торги. 04.04.2017 року в результаті ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження представником боржника ОСОБА_1 було виявлено, що акт опису і арешту майна від 12.06.2015 року, постанову про призначення експерта, суб*єкта оціночної діяльності суб*єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 01.07.2015 року, а також бездіяльність державного виконавця по розподілу грошових сум, що надійшли з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_1 за результатами електронних торгів складених та проведених з істотними порушеннями норм ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Інструкції з організації примусового виконання рішень. 12.06.2015 року державним виконавцем складено акт опису і арешту майна, даним актом призначено зберігачем майна представника стягувача ОСОБА_7, чим порушено ч.1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 4.2.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, відповідно до норм яких зберігачем майна не може бути стягувач (представник стягувача). В матеріалах виконавчого провадження відсутнє підтвердження про попередження боржника про час проведення і складання акту опису і арешту майна. В постанові про призначення експерта, суб*єкта оціночної діяльності немає питань, що поставлені перед суб*єктом оціночної діяльності, що є порушенням абзацу 2 п. 2.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень. У постанові відсутнє підтвердження направлення копії постанови про призначення експерта боржнику ОСОБА_1 ОСОБА_6 державного виконавця про проведені електронні торги арештованого майна від 26.10.2015 року містить відомості, що кошти надійшли від переможця торгів 23.09.2015 року, відповідно до ч.3 ст. 43 ЗУ «Про виконавче провадження» сума, що залишилася після сплати штрафів повертається боржнику. На порушення даної норми станом на день подання скарги залишкові кошти боржникові не повернуті.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

В своїх усних поясненнях, в судовому засіданні, змінив підстави скарги і зазначав наступне.

Боржник не був присутнім при складанні акту опису і арешту майна, тому був позбавлений першочерговості визначення його зберігачем майна. Після складання акту, боржник не був повідомлений про його складання, копія йому не направлялась. Акт опису і арешту майна складений у присутності понятого ОСОБА_4, який в подальшому став переможцем електронних торгів з реалізації ? частини АДРЕСА_2, тому він був заінтересований, що є порушенням ч. 3 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження». Надалі, на поставлені питання пояснив, що заінтересованість імовірна, це його припущення. В оскаржуваній постанові відсутній опис предмета оцінки, вона не містить підпису експерта. Експерт ОСОБА_8 призначалась за клопотанням ОСОБА_7, була оцінювачем в виконавчому провадженні раніше, тому її призначення суперечить закону. Копія постанови не була надіслана боржнику. Після закічення виконавчого провадження здійснювались виконавчі дії, а саме перерахування коштів.

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ*янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 проти скарги заперечувала, пояснила, що діяла у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», перед здійсненням акту опису і арешту майна передувало винесення постанови про арешт майна боржника, яка на даний час чинна та ніким не оскаржена, крім того законом не передбачено повідомлення боржника про проведення акту опису та відсутня заборона призначення зберігачем майна стягувача або його представника. При винесенні постанови про призначення експерта нею було поставлено перед експертом питання про надання звіту про оцінку майна. Щодо повернення суми, що залишилася після сплати штрафів, яка повертається боржнику, зазначила, що гроші повертаються боржнику за його заявою в якій боржник повинен вказати реквізити для перерахування коштів, заява про повернення коштів від ОСОБА_1 до виконавчої служби не надходила по теперішній час.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти скарги. Пояснив, що скаржник, його представник пропустили строк звернення із скаргою, оскільки із матеріалами виконавчого провадження 04.04.2017 року знайомився не адвокат ОСОБА_2, як зазначено в скарзі, а його помічник. ОСОБА_1 знав про існування виконавчого провадження, оскільки йому направлялась копія постанови про відкриття виконавчого провадження та інші документи. Також, ОСОБА_1, мав щонайменше двох представників, таким чином в розумінні ч. 1 ст. 385 ЦПК України, боржник і його представники, знали і повинні були дізнатися, як вони вважають, про порушення їх прав. Виконавче провадження закінчено, тому відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, будь-які дії, бездіяльність оскаржені бути не можуть. Скарга має бути залишена судом без розгляду. По суті скарги адвокат ОСОБА_7 заперечував і пояснив, що акт опису і арешту майна складений відповідно до вимог закону, заборон щодо призначення зберігачем майна стягувача або його представника немає. Закон не зобов»язує державного виконавця повідомляти боржника про намір скласти відповідний акт чи повідомити його про складення цього акту. Акту передувало винесення постанови про арешт майна боржника, яке ніким не оскаржувалось, не скасовано і є чинним на даний час. Твердження представника скаржника щодо невідповідності постанови про призначення експерта, суб*єкта оціночної діяльності, оскільки вона не містить питань, що поставлені перед суб*єктом оціночної діяльності, - безпідставні. ОСОБА_1 не звертався до виконавчої служби із заявою про повернення йому залишкових сум.

Стосовно інших підстав скарги, на які посилався представник скаржника під час надання пояснень суду в судовому засіданні, ОСОБА_7 зазначив, що вони змінені після початку розгляду справи по суті, це суперечить процесуальному закону, їх розгляд судом буде мати наслідком порушення його права на захист.

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду, зокрема, у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (ч.1 ст.385 ЦПК України).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч.2 ст.385 ЦПК України).

Таким чином у розумінні положень статті 385 ЦПК України право на звернення до суду є строковим; скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки, в разі їх пропущення, вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила статті 72 ЦПК. Тому, скарга, що подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.

Якщо оскаржуються дії чи рішення з чітко визначеним строком оскарження, наприклад, з моменту одержання певної копії постанови державного виконавця, або зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку.

Із змісту скарги, при дослідженні матеріалів виконавчого провадження в судовому засіданні, вбачається, що про порушення прав скаржник дізнався 04 квітня 2017 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження помічником адвоката ОСОБА_2 Крім того, скарга на дії державного виконавця була подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_9 поштою 14 квітня 2017 року. Доказів того, що до 04 квітня 2017 року скаржник отримував постанову державного виконавця від 01 липня 2015 року або опису і арешту від 12 червня 2015 року або ознайомився з ними, матеріали справи не містять.

Доводи представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 стосовно пропущення строків звернення із скаргою, так як скаржник і його представники знали, повинні були дізнатися про порушені права, свободи, а також доводи, що скарга не може бути подана, оскільки виконавче провадження закінчено, - суд оцінює критично і відхиляє.

Матеріали справи і дослідженого в судовому засіданні виконавчого провадження не містять даних про обізнаність скаржника, його представника ОСОБА_2 про оскаржувані акт і постанову до 04.04.2017 року. Сам факт існування виконавчого провадження, про яке знав ОСОБА_1, не зобов»язує його знати, зокрема, про існування оскаржуваного акту і постанови. Їх копії скаржнику не направлялись, що підтверджено учасниками процесу і матеріалами справи. Як зазначено у ст.. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. У даній нормі закону зазначено право оскарження дії або бездіяльності, яка допущена під час виконання рішення суду.

Оскаржувані акт і постанова (дії ) вчинені посадовою особою державної виконавчої служби саме під час виконання рішення суду.

Таким чином суд приходить до висновку, що строк для подання скраги не пропущений.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивач має право до початку розгляду судом справи по суті шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову. Ст. 173 ЦПК України передбачено, що розгляд справи по суті розпочинається доповіддю головуючого про зміст заявлених позовних вимог. Виходячи з того, що до розділу VII ЦПК України застосовуються загальні положення щодо розгляду цивільних справ, тобто застосування норм процесуального закону, а також те, що представник ОСОБА_1 змінив підстави скарги після початку розгляду справи по суті після оголошення скарги під час надання усних пояснень, при цьому не подав письмової заяви, слід дійти висновку, що представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 втратив процесуальну можливість змінювати підстави скарги. За таких обставин, приймаючи до уваги, що в разі розгляду скарги з інших, додаткових підстав, що не були зазначені у скарзі або в окремій заяві до початку розгляду справи по суті, призведе до порушення прав заінтересованих осіб на захист, суд їх до уваги не приймає.

12.06.2015 року державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 був складений акт опису та арешту майна за присутності понятих ОСОБА_4, ОСОБА_10 та представника стягувача ОСОБА_7 ОСОБА_6 описана ? частина 2-х кімнатної квартири загальною площею 47,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3. На описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування, яким зобов*язано не відчуждати.Описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_7 та останній попереджений про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, про що мається його підпис. Акт опису та арешту майна підписаний державним виконавцем, представником стягувача та понятими.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час складання акта опису та арешту майна боржника, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1, п.5 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час складання акта опису та арешту майна боржника, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до пункту 4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції, яка діла на час складання акта опису та арешту майна боржника) (далі - Інструкція), після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані:

а) назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

б) якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

в) якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

ґ) відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

д) якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

е) зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Згідно з пунктом 4.2.2 Інструкції, акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», який дів на час складання акта опису та арешту майна боржника, майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Як вбачається з акта опису й арешту майна, він був складений державним виконавцем у присутності двох понятих та представника стягувача ОСОБА_7, який діяв за довіреністю, про що свідчать їх підписи в акті. В акті опису й арешту майна державним виконавцем вказано майно та його відмінні ознаки, а саме: частка квартири, її площа, адреса місця розташування. Зазначене нерухоме майно було передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ОСОБА_7 під розписку в акті опису.

Аналізуючи приведенні норми закону, слід дійти висновку, що ними не передбачено передачу арештованого майна на відповідальне зберігання виключно боржнику чи його представнику, відсутні будь-які заборони щодо передачі майна на зберігання стягувану або його представнику, тому суд вважає, що акт опису й арешту майна був складений державним виконавцем з дотриманням вимог закону.

Посилання скаржника, що боржник не був повідомлений про складання акту та те, що майно передано на зберігання представнику стягувача, як підстави для скасування оскаржуваного акту, то вони є безпідставними, на законі не ґрунтуються.

Отже, враховуючи, що при складанні акта опису й арешту майна державний виконавець діяв в межах наданих йому повноважень і при цьому права чи свободи ОСОБА_1 не було порушено, то суд приходить до висновку, що відсутні підстави для його скасування.

01.07.2015 року Головним державним виконавцем Комінтернівського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 винесено постанову про призначення експерта, суб*єкта оціночної діяльності суб*єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, ОСОБА_8, яка має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача видане 25.10.2008 року за № МФ № 6434 Фонду державного майна України. Експерту, суб*єкту оціночної діяльності - суб*єкту господарювання постановлено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна).

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз»яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч.1, 4 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Державний виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Нормами чинного законодавства передбачено право учасників виконавчого провадження заявляти відповідні клопотання, а також право державного виконавця, в тому числі за відсутності поданого учасниками виконавчого провадження клопотання, з власної ініціативи призначати своєю постановою експерта або спеціаліста для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань.

Пунктом 2.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, передбачено, що для з»ясування та роз»яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), для оцінки майна (майнових прав) - субєктів оціночної діяльності субєктів господарювання, а також у разі потребиперекладача. У постанові про призначення експерта або спеціаліста, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

З постанови головного державного виконавця Комінтернівського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_11 від 01.07.2015 року вбачається, що експерту доручено надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна). В установчій частині постанови зазначено, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, а саме ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_1, про що складено відповідний акт опису й арешту майна від 12.06.2015 року.

Зазначена постанова була направлена на адресу ОСОБА_1 (боржник) та ОСОБА_6 (стягувач) за вих .№ 9148/08-31 від 01.07.2015 року.

Таким чином експерту надано вид і характеристику майна, зазначено надати звіт про оцінку майна (1/2 частини квартири АДРЕСА_4). Крім того сторонам направлено копію зазначеної постанови.

Виходячи з наведеного, судом не встановлено порушень закону при складані постанови.

Відповідно до ч.3 ст. 43 ЗУ «Про виконавче провадження» сума, що залишилася після сплати штрафів, повертається заявнику.

Як було встановлено в судовому засіданні боржник ОСОБА_1 з заявою про повернення суми, яка залишилася після реалізації 1/2 частини квартири АДРЕСА_4, не звертався, зазначену обставину підтвердив і його представник. Оскільки гроші зберігаються на рахунку виконавчої служби та можуть бути перераховані лише на рахунок який зазначений стороною у виконавчому провадженні, державний виконавець самостійно немає можливості та підстав перераховувати кошти. У ОСОБА_1 після того як він був освідомлений про проведення торгів та реалізації ? частини квартири не було перешкод звернутись до виконавчої служби із заявою про повернення коштів, які залишилися, зазначивши в заяві номер рахунку на який потрібно перерахувати кошти. Тому вимога про визнання бездіяльності незаконною не знайшла свого підтвердження під час розгляду справи і задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази та пояснення суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.383-387 ЦПК Укрaїни, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на незаконні рішення, дії та бездіяльність Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ*янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3, заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ*янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги або в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя -ОСОБА_12