Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/866/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кіселик С. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Кіселика С.А.

суддів Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

за участю секретаря Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Агрон» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Агрон" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 10.03.2016 року його було прийнято на посаду директора Філії №5 TOB «Агрон» відповідно до наказу №20-к.

Наказом №62/1-к від 07.09.2016 року позивача звільнено з посади директора Філії №5 TOB «Агрон» з 07.09.2016 року, на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри з боку власника.

Дане звільнення відбулося на підставі акту фасування сировини «Карбаміду», яке відбулось згідно розпоряджень на фасування №57 від 26.08.2016 року та №58 від 29.08.2016 року та пояснювальної записки.

Позивач вважає, що його звільнення є незаконним та таким, що вчинене з порушенням конституційних прав та чинного трудового законодавства України, а саме позивач зазначив, що 27.08.2016 року о 12:30 год., для філії, на залізничну станцію, прийшли вагони з сировиною «Карбамід» (насипом). Вагони були опломбовані постачальником TOB «Мілком». Цього ж дня почалося розвантаження сировини на склади. Після розвантаження склади було опломбовано та закрито завідуючою складом ОСОБА_3

З 28.08.2016 року по 02.09 2016 року отриманий «Карбомід» було пофасовано у тару для фасування. Після фасування, 02.09 2016 року, було виявлено недостачу сировини в кількості 580 кг. Залишок сировини насипом (змітки) складав 395 кг.

Про виявлення даної недостачі позивачем було негайно повідомлено до головного офісу TOB «Агрон».

07.09.2016 року позивача було відсторонено від виконання обов'язків та Наказом Генерального директора ТОВ "Агрон" №62/1-к від 07.09.2016 року «про звільнення», ОСОБА_2 звільнено із посади директора філії №5 ТОВ "Агрон", у зв"язку із втратою довіри, на підставі п.2 ст.41 КЗпП України.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрон" задоволено у повному обсязі.

Наказ Генерального директора ТОВ "Агрон" №62/1-к від 07.09.2016 року про звільнення ОСОБА_2 з посади директора філії №5 ТОВ "Агрон" у зв"язку із втратою довіри на підставі п.2 ст.41 КЗпП України, скасовано.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора філії №5 ТОВ "Агрон" з 07.09.2016 року.

Стягнуто із ТОВ "Агрон" на користь ОСОБА_2 14 тисяч 396 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто із ТОВ "Агрон" на користь держави судовий збір в сумі 551 грн.20 коп.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішення суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Агрон звернулось до Апеляційного суду Кіровоградської області з апеляційною скаргою в якій зазначило, що при ухваленні рішення судом першої інстанції мали місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з ТОВ «Агрон» на користь позивача та суми судового збору, із наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом №20-к від 10.03.2016 року ОСОБА_2 було прийнято на роботу, на посаду директора Філії №5 TOB «Агрон».

Наказом №62/1-к від 07.09.2016 року позивача звільнено з посади директора Філії №5 TOB «Агрон» з 07.09.2016 року, на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України у зв'язку з втратою довіри з боку власника.

Відповідно до Наказу, підставою звільнення є ОСОБА_4 фасування карбаміду, згідно розпорядження на фасування № 57 від 26 серпня 2016 року та 58 від 29 серпня 2016 року та пояснювальна записка. (а.с. 79).

Пояснювальною запискою ОСОБА_2 ставить до відома Генерального директора ТОВ «Агрон», що в процесі прийняття, розвантаження з вагонів, перевезення на склад та фасування прибувшого на залізничну станцію Хащувате карбаміду , була виявлена розбіжність у вазі карбоміду який було відвантаженого постачальником та вагою карбаміду отриманого Філією № 5 та розфасованого у тару. Розбіжність у вазі становить 0,5804 тони.

07.09.2016 року позивача було відсторонено від виконання обов'язків і цього ж дня звільнено.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що нестача «Карбаміду», що виявлена 07.09.2016 року, сталася в врезультаті винних дій директора Філії, а сам факт нестачі, без доведення вини працівника, не є достатньою підставою для недовіри та звільнення позивача з роботи за пунктом 2 ст. 41 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Пленум Верховного Суду України в п. 28 постанови від 6 листопада 1992 р. N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснив, що звільнення з підстав втрати довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, котрий безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням,

транспортуванням, розподілом тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушив правила проведення операцій з матеріальними цінностями).

Із акта № 788 від 07.09.2016 року (а.с. 77) вбачається, що комісія, у складі: начальника з АГЧ ТОВ «Агрон» - ОСОБА_5, бухгалтера Філії № 5 ТОВ «Агрон» - ОСОБА_6, виконуючого обовязки завідуючого виробництвом Філії № 5 ТОВ «Агрон» - ОСОБА_7, засвідчила, що підставою для втрати довіря роботодавця до ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є допущення ними своїми винними діями нестачі на складі Філії №5 ТОВ «Агрон» сировини (карбаміду) у розмірі 0,5804 тон, що підтверджується ОСОБА_4 фасування карбаміду станом на 02 вересня 2016 року.

ОСОБА_4 фасування карбаміду ( а.с. 69), колегія суддів знайшла, що ним зафіксовані наступні дані: залишок сировини на початок виробництва, на початок дня 28 серпня 2016 року 240,600 тон; списано сировини за весь період виробництва з 28 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року 239,6246 тон; зафасовано готової продукції за весь період виробництва з 28 серпня 2016 року по 02 вересня 2016 року - 240,15 тон; фактичний залишок на кінець виробництва , на кінець дня 02.09.2016 року становив 0,395 тони.

При цьому, відповідач не пояснив чому вага списаної сировини відрізняється від ваги зафасованої продукції і є меншою ніж вага за фасованої сировини.

Актом № 190 від 07 вересня 2016 року вищезгадана комісія зафіксувала, що втрата довіря директора Філії № 5 ТОВ «Агрон» ОСОБА_2 полягає у; невиконанні наказів та розпоряджень комерційного директора щодо виконання завдань та планів відповідно до встановлених кількісних та якісних показників; порушення вимог загальних положень фінансово економічної дисципліни та основ ведення документів первинного обліку, бухгалтерського обліку та звітності; порушення вимог щодо забезпечення Філії кваліфікованими кадрами, найкращому використанню знань та досвіду працівників, створенню безпечних умов для їх праці, по дотриманню вимог законодавства про охорону навколишнього середовища; порушення вимог керівництва щодо забезпечення організації праці і керування, виконання нормативів матеріальних фінансових і трудових витрат, а також максимальну мобілізацію наявних резервів і ощадливу витрату усіх видів ресурсів; невиконання розпоряджень керівництва щодо розробки оперативних планів, проведенні аналізу виконаної роботи; порушення вимог щодо ведення обліку, складання й передання у визначеному порядку товарно грошових та інших звітів про рух та рештки ввірених матеріальних цінностей; порушення вимог керівництва щодо дбайливого ставлення до переданих на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей, та вжиття необхідних заходів для попередження втрати, пошкодження, знищення або іншим чином завдання збитків матеріальним цінностям.

Хоча комісією зазначено, що вище перелічені порушення з боку ОСОБА_2 носять систематичний характер, однак в акті відсутнє посилання на конкретні факти невиконання ОСОБА_2 наказів та розпоряджень керівництва та порушення ним вимог які ставились перед ним керівництвом.

Крім того, у судовому засіданні, знайшов своє підтвердження факт відсутності доказів ознайомлення ОСОБА_2 із його функціональними обовязками.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено наявність підстав для звільнення позивача з роботи за ч. 2 ст. 41 КЗпП України ( у звязку із втратою довіри).

В той же час, роблячи розрахунок суми середнього заробітку, який має бути стягнуто з відповідача на користь позивача за час вимушеного прогулу, суд припустився помилки під час підрахунку середньоденного заробітку. Суд першої інстанції провір нарахування виходячи із 43 робочих днів у місяцях які передували місяцю звільнення, в той час як липень та серпень 2016 року мають по 22 робочих дні, тобто в сумі 44 робочих дні. Ділячи суму середнього заробітку за липень та серпень 2016 року на 44 робочих дні колегія суддів отримала суму середньоденного заробітку ОСОБА_2 (2537.07 : 44 = 14184.36). А отже, саме сума в розмірі 14184 грн. 36 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу і підлягає стягненню, а не 14396 грн., як то було нараховано судом першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції невірно вираховано судовий збір який має бути стягнуто з відповідача у дохід держави.

Із позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру про поновлення на роботі та майнового про стягнення середнього заробітку.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується по кожній вимозі окремо, за ставками встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.п.1 та п.п. 2 п.1ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» , в редакції чинній на час предявлення позову, за подання позовів немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн. х 0,4 = 551 грн. 20 коп.), а за подання позовів майнового характеру в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн. х 0,4 = 551 грн. 20 коп.).

Таким чином, суд першої інстанції мав стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

А отже, рішення суду першої інстанції підлягає зміні і в цій частині.

Враховуючи наведене та керуючись ст..ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суду,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» задовольнити частково.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2017 року, в частині суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з ТОВ «Агрон» та судового збору, змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрон» на користь ОСОБА_2 14184 грн. 36 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, обрахованого без податків та обовязкових платежів та в дохід держави судовий збір в сумі 1102 грн. 40 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М.Авраменко

ОСОБА_9