АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/552/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Корніюк А.П., Пастощука М.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення із незаконного користування спільної власності, стягнення моральної та майнової шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року про повернення позовної заяви,

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення із незаконного користування спільної власності, стягнення моральної та майнової шкоди.

ОСОБА_1 зазначив, що він та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1, в рівних частках кожний. У 2012 році останній вигнав з квартири членів його сім'ї та передав житлове приміщення в оренду ОСОБА_4, унаслідок чого позивач зазнав душевних страждань і втратив майно.

За таких обставин ОСОБА_1 просив суд: зобов'язати ОСОБА_1 і ОСОБА_4 звільнити квартиру АДРЕСА_1, та не чинити перешкод у проживанні його родини в цій квартирі; виселити ОСОБА_2, ОСОБА_4 та інших осіб із квартири; стягнути з відповідачів на свою користь по 100 000 моральної шкоди та по 200 000 грн майнової шкоди.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Суд виходив з того, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а ОСОБА_1 не усунув цих недоліків на виконання ухвали від 21 листопада 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Сторони, які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явилися. ОСОБА_1 не звертався до апеляційного суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Апеляційний суд вважає, що справа може бути розглянута без участі сторін.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Статтею 119 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається у письмовій формі.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що подаються до заяви.

Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зокрема, в ній не зазначено місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_3 Ця обставина унеможливлює належний виклик останнього до суду, направлення йому судом судових повісток і рішень, інших документів справи.

Ухвалою суду від 21 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду та надано позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали.

8 грудня 2016 року ОСОБА_1 одержав копію вказаної ухвали, про що свідчить його розписка (а.с. 15) Позивач не усунув недоліків заяви, натомість, 23 грудня 2016 року він направив суду лист (а.с. 20), в якому вказав, що місце проживання ОСОБА_3 зазначено в іншій судовій справі. При цьому ОСОБА_1 не звертався до суду з заявою про продовження процесуального строку.

За таких обставин суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 містить неусунуті ним недоліки та не може бути прийнята судом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують даного висновку суду.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.

Також суд першої інстанції визначив інші недоліки позову ОСОБА_1, а саме: несплату позивачем судового збору; незазначення ним у позовній заяві змісту позовних вимог, ціни позову щодо вимог майнового характеру, обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; недодання ним до позовної заяви документів, які надають позивачеві повноваження представляти інтереси членів сім'ї.

Суд правильно виходив з того, що у цій справі ОСОБА_1 не користується пільгами щодо сплати судового збору, встановленими п. 17 ст. 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір». Разом із тим, суд не розглянув заяву ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, внаслідок чого недодання останнім до позовної заяви документу, що підтверджує сплату судового збору, не може бути підставою для повернення позовної заяви позивачеві.

Решта недоліків позовної заяви, на які вказує суд у своїй ухвалі, не були перешкодою для відкриття провадження у справі.

Указані висновки суду не відповідають вимогам процесуального закону, натомість, вони не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки ця невідповідність не вплинула на правильність вирішення судом процесуального питання.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2016 року про повернення позовної заяви залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ О.І. Ярмолюк

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ М.М. Пастощук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 5