У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,
Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року,
в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 12 вересня 2013 року ОСОБА_7 перешкодив руху належного йому на праві приватної власності автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_8, після чого підійшов до транспортного засобу і пошкодив його, а саме: зламав ручку фіксації автоматичної коробки передач, виламав скло у дверях автомобіля, сокирою завдав численних пошкоджень автомобілю. Вказував, що протиправна поведінка відповідача, яка призвела до пошкодження його автомобіля, завдала йому душевних страждань, що змусило позивача докладати додаткових зусиль до відновлення нормальних життєвих зв'язків.

Просив стягнути з відповідача 43 597 грн 96 коп. на відшкодування майнової шкоди та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року рішення Барського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 33 965 грн 93 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона не може бути задоволена.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, згідно з вироком Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 25 березня 2014 року, який набрав законної сили, ОСОБА_7 12 вересня 2013 року на автодорозі сполученням с. Виноградне та смт Муровані Курилівці Вінницької області з метою з'ясування стосунків із колишньою дружиною ОСОБА_8 своїм автомобілем марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_2, перешкодив руху автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1, після чого підійшов до нього і пошкодив його: зламав ручку фіксації автоматичної коробки передач, виламав скло у дверях автомобіля, сокирою завдав численних пошкоджень автомобілю. ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а. с. 137−139, т. 1).

На момент пошкодження, 12 вересня 2013 року, автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1, його власником був ОСОБА_6 (а. с. 4, т. 1, а. с. 84−85, т. 2).

Відповідно до висновку експерта № 460Е-09/13 автотоварознавчого дослідження, складеного 20 вересня 2013 року за заявою ОСОБА_8, яка діяла від імені ОСОБА_6 на підставі довіреності, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок протиправних дій третіх осіб визначено у розмірі 33 965 грн 93 коп., у тому числі ПДВ (а. с. 61−65, т. 1).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об'ємі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційного суду, що належними доказами у справі підтверджена шкода, завдана майну позивача (зламана ручка фіксації автоматичної коробки передач, виламане скло у дверях автомобіля), протиправна винна поведінка відповідача, встановлена вироком суду, між завданою шкодою та поведінкою ОСОБА_7 існує причинний зв'язок.

Доводи відповідача про порушення апеляційним судом норм процесуального права не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на таке.

Згідно зі ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений ч. 4 ст. 74 ЦПК України.

За змістом ст. 74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судами встановлено, що не погоджуючись з рішенням Барського районного суду Вінницької області від 29 квітня 2016 року, ОСОБА_6 16 травня 2016 року подав апеляційну скаргу (а. с. 143−150).

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року справу призначено до апеляційного розгляду на 30 червня 2016 року о 14 год. Про призначення справи до апеляційного розгляду 15 червня 2016 року сторонам було направлено судові повістки (а. с. 166−168).

Відповідно до розписки 27 червня 2016 року представник ОСОБА_7 - ОСОБА_9, яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги від 10 лютого 2016 року, ордера, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ознайомлювалася з матеріалами справи (а. с. 169−171).

Згідно з ч. 4 ст. 74 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Таким чином, з апеляційною скаргою позивача та ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 червня 2016 року про призначення справи до розгляду представник відповідача була ознайомлена за три дні до судового засідання, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 74 ЦПК України. Із журналу судового засідання вбачається, що представник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 - брала участь у розгляді справи 30 червня 2016 року, заперечень проти розгляду справи без присутності відповідача не заявляла (а. с. 175−178).

Оскільки представник діє не від власного імені, а від імені і в інтересах особи, яка бере участь у справі, підстав вважати, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді апеляційної інстанції немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судове рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 30 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Дем'яносов
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік