Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/1026/17 Головуючий у 1 інстанції: Коваленко П.Л.
Провадження № 22-ц/778/3420/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сторони ц справі перебували у шлюбі з 17.08.2013 року 29.09.2015 року. Від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає разом з матір'ю. Після розлучення, відповідач перешкоджає йому у спілкуванні з сином та в добровільному порядку не бажає вирішити це питання.

Він бажає виконувати свій батьківський обов'язок, приймати участь у вихованні дитини, спілкуватися з нею. Вважає, що створення відповідачем перешкод у спілкуванні з сином, є порушенням не тільки його інтересів як батька, але й насамперед інтересів дитини.

На підставі зазначеного просив зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у спілкуванні з сином ОСОБА_6 та встановити дні та часи для спілкування між сином та батьком з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері - щосуботи та щонеділі з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та участі у його вихованні.

Визначено спосіб участі ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні його сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,: щосуботи з 09 години 00 хвилин до 19 години 00 хвилин з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері при умові задовільного стану здоров'я дитини, обов'язкового повідомлення матері дитини - ОСОБА_5 про місце перебування дитини, обов'язкового повернення дитини матері в обумовлений час та дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, встановлених для дітей відповідного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду та визначити наступний спосіб участі ОСОБА_4 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1: кожної суботи календарного місяця з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин на території м. Токмака Запорізької області, в присутності матері дитини - ОСОБА_5, з урахуванням стану здоров'я дитини та інших обставин, що мають істотне значення, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Стягнути з позивача на її користь судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що бажання позивача приймати участь у вихованні дитини узгоджується з його правами та обов'язками, визначеними СК України, відповідає інтересам малолітньої дитини та не порушує її прав.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитині має бути забезпечений соціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли йому розвиватись фізично, розумово та морально, і в соціальному відношенні здоровим й нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, коли це можливо, зростати під опікою та відповідальністю батьків в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно з ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За приписами ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За змістом ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Судом першої інстанції вірно встановлено наступні обставини.

Сторони у справі перебували у шлюбі з 17.08.2013 року, який розірвано рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 29.09.2015 року, є батьками малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 07.09.2015 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень щомісячно та аліменти на утримання відповідача до досягнення дитиною трьох років в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень.

Дитина проживає з матір'ю.

Звернувшись до Служби у справах дітей виконавчого комітету Токмацької міської ради для вирішення питання щодо участі у вихованні дитини, позивач отримав письмову відповідь, що ОСОБА_5 категорично проти будь-якої участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Позивачу рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду.

Відповідно до висновку про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, наданого виконавчим комітетом Токмацької міської ради, члени комісії з питань захисту з прав дитини при виконкомі Токмацької міської ради спілкувалися з матір'ю малолітнього ОСОБА_6 з метою з'ясування її думки щодо порядку та часу спілкування батька із сином, а також її пропозиції щодо вирішення спірного питання, але ОСОБА_5 проти будь-якого спілкування батька з дитиною, хоча не заперечувала, що дитині подобається проводити час з батьком.

З наданих позивачем сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 2РРР №771315 від 14.06.2017 та медичної довідки про проходження обов'язкового попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії 10ААЕ №682096 від 14.06.2017 вбачається, що ОСОБА_4 є психічно здоровою людиною, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами не виявлено.

В суді першої інстанції та під час розгляду справи в апеляційному суді Органом опіки та піклування виконавчого комітету Токмаціької міської ради надавались висновки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, згідно з якими орган опіки та піклування підтримував позовні вимоги ОСОБА_4 про часи спілкування між сином та батьком з відвідуванням дитиною місця проживання батька без присутності матері щосуботи з 09-00 до 19-00.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не спростовують висновків суду першої інстанції.

Посилання на хворобливий стан здоров'я дитини, який є перешкодою для визначеного судом способу участь у спілкуванні та вихованні дитини, не підтверджені належними доказами.

Наявність у ОСОБА_4 заборгованості за аліментами не позбавляє його права на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, висновки суду відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору застосовані правильно, у справі ухвалено законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді: