АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи665/828/17-ц Головуючий в І інстанції Пилипенко І.О.
Номер провадження: №22-ц/791/1536/17 Доповідач Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської областівід 21 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа: Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту реєстрації шлюбу та факту народження дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про встановлення факту укладення шлюбу та народження дитини, посилаючись на те, що 19.09.2014 року вони уклали шлюб, про що відділом РЦС Гагарінського району м. Севастополя Управління РАС м.Севастополя зроблено актовий запис № 726, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилась донька ОСОБА_4, про що ДБУОЗ РК «Міська лікарня №5 - «Центр охорони здоровя матері та дитини» Пологовий будинок №2 надав медичне свідоцтво про народження. Оскільки вказані документи видано на окупованій території Автономної Республіки Крим, вони не визнаються на території України.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 21.06.2017 року заяву ОСОБА_5 та ОСОБА_3 задоволено частково, встановлено факт народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки Україна, мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадяднин України.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили рішення в частині відмови у задовленні заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заяву у цій частині.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви в частині встановлення факту реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для встановлення такого факту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права та досліджених судом доказах.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звернувшись до суду з позовом до матеріалів позовної заяви долучили копії паспортів громадян України встановленого зразку, відповідно яких зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1, а ОСОБА_3 - АДРЕСА_2, зазначили, що є громадянами України та просили справу розглядати у їх відсутність.

На підтвердження укладення 19.09.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шлюбу, заявники надали копію свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 виданого відділом ЗАГС Гагаринського району міста Севастополя Управління ЗАГС Уряду Севастополя від 19.09.2014 року, а на підтвердження факту народження дитини - медичне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 29.05.2017 року та довідку про народження дитини.

При цьому у наданій копії свідоцтва про укладення шлюбу та довідці про укладення шлюбу значиться ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка Російської Федерації, тобто інша особа, аніж зазначила про свою особу заявниця ОСОБА_2 у поданій до суду заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, надавши копію паспорта громадянина України (а.с.7, 10,11).

До суду першої та апеляційної інстанції заявники не з»являлися, пояснень щодо розбіжності у наданих документах не надали.

Отже, за наведених обставин колегія суддів вважає слушними доводи апеляції про те, що задовольняючи заяву в частині встановлення факту народження дитини, суд першої інстанції у своєму рішенні не навів мотивів з огляду на які він не взяв до уваги існуючи розбіжності у наданих документах, однак, зважаючи на принцип диспозитивності цивільного судочинства та приймаючи до уваги положення ч.1 ст.303 ЦПК України та з огляду на те, що рішення суду в частині задоволення заяви про встановлення факту народження не оскаржувалося, колегія суддів не вбачає підстав для його перегляду та скасування у цій частині.

Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту реєстрації шлюбу, суд виходив з положень п.4 ч.1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, зі змінами, відповідно до яких встановлення факту реєстрації шлюбу можливе, якщо в органах реєстрації актів громадського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадянського стану.

Заявники, обґрунтовуючи свої вимоги, послались на те, що ними зареєстровано шлюб в органах на окупованій території, що робить свідоцтво про реєстрацію шлюбу недійсним та не створює для них правових наслідків.

Вказані заявниками обставини мають іншу правову природу, а ніж передбачено діючим законодавством щодо встановлення факту реєстрації шлюбу, а від так вказана норма процесуального права не підлягає застосуванню.

Відповідно ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», до тимчасово окупованої території відноситься зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року зі змінами, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, на тимчасово окупованих територіях, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території (на вибір громадян).

Враховуючи, що вказані заявниками відомості щодо громадянства ОСОБА_2 мають суттєві розбіжності із наданими ними документами і в ході розгляду справи усунені не були, приймаючи до уваги ту обставину, що свідоцтво про шлюб, копія якого надана заявниками, є недійсною та не створює правових наслідків для заявників в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зважаючи на відсутність правової норми, яка б була підставою для встановлення факту реєстрації шлюбу за вказаних заявниками обставин на тимчасово окупованій території, а також з огляду на те, що укладення шлюбу є залежною подією від волі людини та відсутність у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можливості зареєструвати шлюб у відповідності до норм чинного законодавства України ними не доведена, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в оскаржуваній частині відповідає вимогам закону.

Посилання в апеляційній скарзі на подвійність реєстрації шлюбу не заслуговують на увагу, оскільки свідоцтво про шлюб, видане органами на окупованій території є незаконним та не створює правових наслідків, тому за чинним законодавством України заявники не вважаються особами, які перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська