Справа № 242/5512/16-ц
Провадження № 2/242/239/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 травня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні квартирою,-
Позивач ОСОБА_1 07.12.2016 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні квартирою. Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яку придбала у відповідача. За вищевказаною адресою зареєстрованим також значиться відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак він в 2015 році виїхав з вищевказаної квартири і його місцезнаходження їй невідоме. Також зазначила, що на теперішній час вона вимушена переплачувати гроші за комунальні послуги та не може вільно розпорядитися своїм майном. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку. В подальшому уточнила позовні вимоги та просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та усунути перешкоди в здійсненні права та розпорядження квартирою, шляхом зняти його з реєстраційного обліку.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, будучі належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи.
Представник третьої особи, Селидівської міської ради, в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності.
Згідно ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2016 року, посвідченого Приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, ОСОБА_4, що діяв від імені ОСОБА_2, продав ОСОБА_1 квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.06.2016 року № 60550664, право власності ОСОБА_1 на квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_2 внесено до державного реєстру за № 14792066.
15.08.2016 року комісією у складі: голови ОСББ «Чернишевського 4» ОСОБА_5, в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, складено акт, згідно якого ОСОБА_2, 1993 року народження з березня 2015 року за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає.
Відповідно до довідки Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області № 8681/405/05-2017 від 20.04.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, у державному розшуку не перебуває.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.
У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними. Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та усунення перешкод в користуванні квартирою - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.
Усунути перешкоди в здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження належною їй на праві власності квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_3.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Владимирська