Ухвала

іменем україни

24 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Євграфової Є.П., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна) звернулось до суду з указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року, забезпеченого договором поруки, яка станом на 24 лютого 2015 року становить 141 768,16 доларів США та 18 492 684 грн 53 коп., а всього на суму 22 511 537 грн 68 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором від 25 квітня 2008 року в сумі 22 511 537 грн 68 коп., з яких: 141 768,16 доларів США, еквівалент суми в національній валюті - 4 018 853 грн 15 коп., - заборгованість за кредитом, 18 492 684 грн 53 коп. - заборгованість за пенею за період з 24 лютого 2014 року по 19 січня 2015 року та з 19 січня 2015 року по 24 лютого 2015 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вищевказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанцій та направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 березня 2015 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявником не сплачено судовий збір в сумі 1670 грн 90 коп. відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що з наявного у матеріалах справи поштового повідомлення, направленого на адресу ОСОБА_3 вбачається, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху останнім отримано 17 червня 2016 року, однак в установлений в ухвалі строк, недоліки апеляційної скарги не усунуто, судовий збір у сумі 1670 грн 90 коп. не сплачено.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За змістом наведених норм закону повернення апеляційної скарги можливе лише у тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилася від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основоположних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Судові процедури мають бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

З повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, вбачається, що копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було отримано особою за дорученням ОСОБА_3 17 червня 2016 року, при цьому ухвала про повернення апеляційної скарги датована 29 червня 2016 року.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що матеріали на усунення недоліків апеляційної скарги ним були надіслані на адресу апеляційного суду 22 червня 2016 року, тобто у п'ятиденний строк, визначений в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, разом з тим вказані матеріали йому були повернуті 05 липня 2016 року у зв'язку із поверненням апеляційної скарги.

На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_3 до касаційної скарги додано копію заяви на усунення недоліків апеляційної скарги, зареєстровану апеляційним судом 30 червня 2016 року, копію квитанції про сплату судового збору від 21 червня 2016 року, копію конверта, з відбитку штемпеля на якому вбачається, що матеріали були здані до поштового відділення 22 червня 2016 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про повернення апеляційної скарги у зв'язку із тим, що ОСОБА_3 у строк, визначений в ухвалі від 09 червня 2016 року, не усунуто недоліки апеляційної скарги, оскільки останнім було усунуто недоліки у встановлений в ухвалі строк.

Отже, ураховуючи наведене, ухвала апеляційного суду в силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України не може вважатися законною й підлягає скасуванню, а справа - направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 червня 2016 року скасувати, справу направити для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: О.В. Кафідова

Є.П.Євграфова

О.В.Умнова

І.М.Фаловська