Провадження № 2/359/2028/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Пугач Д.О.,

за участю ОСОБА_1 та представника відповідача - адвоката Соляника Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на неповнолітніх дітей, інфляційних витрат та пені, -

в с т а н о в и в :

20 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 30 листопада 2001 року між нею та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від даного шлюбу вони мають 04двох неповнолітніх дітей : доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 22 березня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2013 року з відповідача на ОСОБА_1 користь стягнуто аліменти на утримання дітей по 1000 грн. 00 коп. щомісячно на кожного. 06 травня 2016 року головним державним виконавцем відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 51039794 із примусового виконання вищезазначеного рішення суду.

Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем. Всі витрати пов'язані з доглядом за дітьми, їхнім розвитком здійснює вона, особисто. Дочка ОСОБА_4 потребує додаткових витрат на лікування та обстеження, оскільки має 2 групу інвалідності. Відповідач ухиляється від утримання дітей та не сплачує аліменти. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості аліментів за період з 03.04.2013 по 30.06.2017 року, згідно якої станом на 30.06.2017 року заборгованість по аліментам становить 99800,00 грн. Проте, під час розгляду справи відповідач поштовим переказом направив позивачу грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. Таким чином, заборгованість з аліментів становить 97 800,00 грн. Тому, позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 04.08.2017 року, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам на утримання дочки ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 129 606,00 грн., а саме пеню у розмірі 97800,00 грн., суму інфляційних втрат - 31 806,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Соляник Д.П. проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 листопада 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, про що зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів про одруження за №630 Відділом реєстрації громадянського стану Харківського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 30.11.2001р. серії НОМЕР_3 (а.с.10).

Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.10.2007р. серії НОМЕР_4, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Борзнянського районного управління юстиції Чернігівської області (а.с.11) та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 11.01.2007р. серії НОМЕР_5, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.12).

22 березня 2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.03.2013 року серії НОМЕР_6, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.13).

Судом також встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2013 року з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1000 грн. 00 коп. щомісячно на кожного (а.с. 14-16).

6 травня 2016 року головним державним виконавцем відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 51039794 із примусового виконання виконавчого листа № 2/359/1511 виданого 03.09.2013 року Бориспільським міськрайонний судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей по 1000 грн. 00 коп. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 03.04.2013 року (а.с.18).

Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем. Всі витрати пов'язані з доглядом за дітьми, їхнім розвитком здійснює позивач, особисто. Зокрема, це підтверджується довідками зі школи: Характеристика ОСОБА_5 від 18.02.2015 року № 110 та від 19.04.2016 № 194 (а.с.20,23); Характеристика ОСОБА_4 від 18.02.2015 № 111 та від 19.04.2016 № 186 (а.с.21,22).

Відповідач ухиляється від утримання дітей та не сплачує аліменти, свідомо не виконує рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до медичного висновку від 15.07.2015 року № 57/1129, ОСОБА_4 має інвалідність II групи (а.с.24-25), потребує додаткових витрат на лікування та обстеження. Зокрема корсет Шено, який необхідно змінювати кожні півроку, вартість якого становило в 2015 році 4300 грн., що підтверджується квитанцією від 16.07.2015 року (а.с.26).

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем, видами діяльності якого за вказаними кодами видів економічної діяльності є: Посередництво в торгівлі товарами широкого асортименту (Код КВЕД 51.19.0); Транспортне оброблення вантажів (Код КВЕД 63.11.0); Надання інших індивідуальних послуг основний) (Код КВЕД 93-05-0) (а.с.30-32).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 194 СК України стягнення заборгованості за аліменти, а саме заборгованість за аліменти стягується за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Статтею 196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину там з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 03.04.2013 року по 30.06.2017 року, заборгованість по сплаті аліментів становить 99800 грн. 00 коп.

В судовому засіданні встановлено, що в липні 2017 року відповідач на користь ОСОБА_1 перерахував грошові кошти в сумі 2000,00 грн., таким чином заборгованість становить 97800,00 грн.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, з урахуванням правової природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Відповідно до проведених розрахунків розмір пені за період з лютого 2017 року по червень 2017 року становить 2720 грн. 00 коп. (з розрахунку за лютий 620 грн. 00 коп., за березень 600 грн. 00 коп., за квітень 620 грн. 00 коп., за травень 600 грн. 00 коп., за червень 280 грн. 00 коп.), з урахуванням того, що суду не надано доказів несплати сум аліментів з вини відповідача раніше, а факт їх несплати з лютого 2017 року визнається відповідачем.

З цього приводу, з урахуванням вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, що набрав чинності 09.07.2017 року, суд вважає визначений розмір пені відповідачем таким, що відповідає дійсності, з урахуванням того, що невиконання відповідачем вимог про сплату аліментів здійснюється з моменту, коли останній дізнався про таке стягнення з лютого 2017 року.

Суд критично сприймає пояснення позивача з цього приводу щодо обізнаність відповідача про необхідність сплати аліментів набагато раніше, оскільки доказів цьому суду не надано.

Саме тому, розмір пені можливо визначити з 01.02.2017 року, оскільки як встановлено судом інших сум відповідачем на сплату аліментів не перераховано (сплачені ним 3000 грн. 00 коп. повернуті відповідачу, як грошовий переказ).

Так, з моменту винесення заочного рішення про стягнення аліментів в 2003 році, виконавчий лист позивачем до примусового виконання не подавався, а виконавче провадження відкрито лише 06.05.2016 року.

В матеріалах цивільної справи та виконавчого провадження відсутні докази тому, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, зважаючи на відсутність відомостей про отримання ним заочного рішення суду, постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Перерахування розміру аліментів в 2000 грн. 00 коп. не є достатнім доказом тому, що відповідач ухилявся від сплати аліментів в іншій частині.

Таким чином, розмір заборгованості по аліментах на обох дітей на підставі рішення суду становить згідно довідки державного виконавця за весь період 97800 грн. 00 коп. з урахуванням сплаченого відповідачем розміру в 2000 грн. 00 коп. (указаний факт не оспорюється сторонами). При цьому розмір заборгованості також визнається відповідачем, що підтверджено його представником в судовому засіданні.

Такий розмір заборгованості підлягає стягненню з відповідача в рамках виконавчого провадження №51039794. З цього приводу у суду відсутні підстави для повторного стягнення зазначеного розміру аліментів.

Однак, як вбачається з зазначених вище норм законодавства України та рішення суду від 10.06.2013 року, визначений розмір аліментів в твердій грошовій сумі підлягав індексації, чого державним виконавцем враховано не було, і за довідкою про заборгованість по сплаті аліментів таку індексацію проведено не було.

Як було зазначено вище, відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі №359/3185/13-ц провадження №2/359/1511/2013) з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, а саме по 1000,00 грн. на дитину.

За частиною 2 статті 184 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів, встановлений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об'єктами індексації грошових доходів населення є грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема серед інших законодавець закріпив «розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі».

Згідно розрахунків позивача сума інфляційних втрат аліментів становить 31806 грн. 00 коп., що на думку суду, відповідає дійсності, з урахуванням існуючих індексів інфляції за період 2013-2017 роки (а.с.6-7). З цього приводу, суд не погоджується з доводами відповідача про відсутність підстав для нарахуванням інфляційних втрат. Тому така сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з ОСОБА_3 слід стягнути 31806 грн. 00 коп. інфляційних втрат за призначеним розміром аліментів, 2720 грн. пені за несвоєчасно сплачені аліменти, а всього 34526 грн. 00 коп.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору згідно приписів п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 184, 194, 196 СК України, ст. 625 ЦК України, ст. 1,2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 10, 60, 74, 77, 79, 88, 209, 212 215, 224, 225 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1), - на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2), - 31806 грн. 00 коп. інфляційних втрат за призначеним розміром аліментів, 2720 грн. пені за несвоєчасно сплачені аліменти, а всього 34526 (тридцять чотири тисячі п'ясток двадцять шість) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1), - на користь держави України суму судового збору в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. (р/р №0004, МФО 821018, , Бориспільське УДКСУ Київської області, ГУДКСУ у Київській області, код КДБ 22030101).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.08.2017 року.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області С.М.Вознюк