Справа № 158/1853/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Корецька В.В.
Провадження № 22-ц/773/544/17 Категорія: 59 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

з участю:

секретаря - Лимаря Р.С.,

представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Західєвробуд», Приватне підприємство «Еталон-ГСГ», Державна архітектурно-будівельна інспекція України про зобов'язання здійснити роботи з облаштування покрівлі будинку, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з даним позовом до ОСОБА_5, мотивуючи вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, яку він придбав 07.09.2009 року у ОСОБА_6

Позивач в позові посилається на те, що житловий будинок, в якому знаходиться його квартира на останньому поверсі, має значні недоліки та дефекти, а саме - облаштування покрівлі будинку не відповідає проектній документації та вимогам ДБН, що відповідно до висновків будівельно-технічних експертиз призвело до протікання даху, а також замокання стелі в його квартирі, свисту вітру, який чути у помешканні, та інших незручностей. У зв'язку з цим та враховуючи те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_5, який є власником будинку, відмовляється проводити ремонтні роботи з усунення недоліків будівництва, а стан покрівлі будинку є небезпечним для життя та здоров'я жильців, у тому числі і його сім'ї, тому просить зобов'язати останнього провести ремонтні роботи покрівлі будинку у відповідності до проектної документації та вимог ДБН протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року позов задоволено.

Зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 провести ремонтні роботи по влаштуванню покрівлі будинку АДРЕСА_1, згідно проектної документації та вимог державних будівельних норм протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій покликається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, необґрунтованість та незаконність рішення суду, просить його скасувати та постановити нове - про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ФОП ОСОБА_5, як виконавець робіт з реконструкції незавершеної будівництвом добудови дитячого садка № 2 під житлове приміщення в АДРЕСА_1, не дотримався умов проектної документації та вимог ДБН, що призводить до протікань у покрівлі будинку та стелі квартири, що належить позивачу ОСОБА_4, чим завдано шкоди його майну, а отже порушено його майнові права, тому вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожному громадянину гарантується право звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи - і фізичної і юридичної (згідно з ч. 1 ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні та юридичні особи), на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України кожній особі надано право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і зазначені способи захисту таких цивільних прав та інтересів.

Згідно з положеннями статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено матеріалами справи, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу від 07.09.2009 року, зареєстрованого за № 1229, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30.06.2010 року, і зазначена квартира була ним придбана у ОСОБА_6 (а.с. 9-11 т. 1).

Судом встановлено, що спірне приміщення було придбане ФОП ОСОБА_5 у Ківерцівської міської ради як об'єкт незавершеного будівництва добудови дитячого садка № 2, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як підтверджується дозволом на виконання будівельних робіт № 9 від 20.02.2006 року, право на будівництво об'єкта «Реконструкції незавершеного будівництва добудови дитячого садка під житлові приміщення» надано підприємцю ОСОБА_5

Рішенням Ківерцівської міської ради № 13 від 31.01.2005 року адресу вищевказаного будинку було змінено з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1, а також надано ОСОБА_5 дозвіл на проведення реконструкції незавершеної будівництвом добудови під житлове приміщення. Реконструкцію було проведено ОСОБА_5 з іншими громадянами на підставі договорів про пайову участь у будівництві.

З Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 25.12.2014 року та від 23.03.2016 року вбачається, що власником незавершеного будівництвом багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 з 26.12.2006 року значиться ОСОБА_5 (а.с.4-5, 14-26 т. 2). Разом з тим, земельна ділянка площею 0,3258 га, що належить до комунальної власності, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку із вбудованим магазином за цією ж адресою здана в оренду ФОП ОСОБА_5 на 5 років, на підставі договору оренди землі від 17.08.2005 року, зареєстрованого у Волинській РФ ДП «Центр ДЗК» 04.10.2006 року за № 169.

Судом встановлено, що робочий проект реконструкції виготовлений ПП «Еталон-ГСГ».

Виконання робіт з реконструкції здійснюється на підставі дозволу, який надається за принципом організаційної єдності за встановленою формою, наведеною у додатку 7, за заявою замовника (забудовника), складеною за формою, наведеною у додатку 8, управлінням державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до вимог Положення про надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Держбуду України від 05.12.2000 N 273 та зареєстрованого Міністерством юстиції України від 25.12.2000 N 945/5166.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про планування та забудову територій" забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових об'єктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих об'єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про планування та забудову територій" підставою для виконання будівельних робіт є дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на нормативний строк будівництва об'єкта або на строк дії договору (контракту) підряду на будівництво об'єкта

Відповідно до пункту 3.10. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, для одержання дозволу на поновлення будівництва об'єкта містобудування забудовник (замовник) повинен представити в інспекцію Держархбудконтролю документи, перелічені в пункті 2.1. цього Положення, та документ про технічний стан конструкцій і можливість продовження будівництва, виданий проектною організацією, яка розробила проект.

У дозволі на виконання робіт №9 від 20.02.2006 року, строк дії якого продовжено до 15.08.2008 року, виданому органом місцевого самоврядування підприємцю ОСОБА_5 як замовнику (забудовнику) на виконання робіт з реконструкції незавершеного будівництва добудови дитячого садка під житлові приміщення, зазначено, що роботи виконуються саме господарським методом (а.с.230 т.1). Отже, ФОП ОСОБА_5 з 20.02.2006 року є замовником (забудовником) та особою, яка здійснювала господарським методом реконструкцію даного об'єкта і лише 01.12.2008 року право проводити будівельні роботи на вищевказаному об»єкті отримало ТзОВ «Західєвробуд» на підставі дозволу №2170 від 01.12.2008 року (а.с.229 т.1 ).

Як вбачається із досліджених в суді технічних документів на реконструкцію, зокрема із завдання на розробку робочого проекту, будівництво і планувалося здійснюватися замовником господарським способом. В цьому випадку забудовник одночасно виступає і інвестором, і виконавцем, а також несе відповідальність за виконання будівельних робіт і організацію будівництва.

29 грудня 2008 року Державною приймальною комісією, яка складалася із міського голови, підприємця ОСОБА_5 (в якості замовника і в якості експлуатаційної організації), представників генерального підрядника ПП «Західєвробуд», генерального проектувальника ПП «Еталон-ГСГ», начальника інспекції ДАК області, головного державного санітарного лікаря району, представників органу пожежного нагляду, Мінприроди, Мінпраці, Держкоменергозбереження, складено Акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта, який затверджено 31 грудня 2008 року розпорядженням № 581 голови Ківерцівської райдержадміністрації та зареєстровано в інспекції ДАБК у Волинській області 19 січня 2009 року за №518.

В Акті зазначено, що будівництво здійснено на підставі рішення Ківерцівської міської ради № 13 від 31.01.2005 року генеральним підрядником ПП «Західєвробуд», який виконав будівельно монтажні роботи. Також вказано, що будівництво велося в терміни з лютого 2006 року по грудень 2008 року за проектною документацією, яка розроблена ПП Еталон-ГСГ», з позитивним висновком комплексної державної експертизи № 261 від 13 лютого 2006 року, та з посиланням на дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК № 2170 від 01.12.2008 року (а.с.234-237 т. 1, інвентаризаційна справа №4171 Волинського обласного БТІ).

Досліджуючи матеріали інвентаризаційної справи № 4458 Волинського обласного БТІ та додані до цивільної справи копії правовстановлюючих документів на квартиру № 7, належну позивачу ОСОБА_4, та такі ж документи щодо всього реконструйованого будинку, суд встановив, що 23 березня 2007 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 уклав з ОСОБА_6 договір на пайову участь у будівництві, згідно з яким він вступає у пайове будівництво житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 шляхом фінансування цього будівництва в сумі 120000 грн. з метою отримання у власність квартири площею 150 кв.м після введення в експлуатацію житлового комплексу та ухвалення рішення виконкомом міської ради «Про оформлення права власності». За умовами договору протягом 30 днів після закінчення будівництва будинку і здачі його в експлуатацію Сторона 1 (ОСОБА_5) зобов'язується передати Стороні 2 (ОСОБА_6) у власність упорядковану квартиру № 7 у житловому будинку з наданням усіх необхідних документів на цю квартиру, а також сприяти в оформленні права власності на неї. Пунктами 3.1.1 та 4.3 Договору визначено, що порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору, а закінчення строку цього Договору, який визначено до 31 грудня 2009 року, не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час його дії.

Рішенням Ківерцівської міської ради від 31 березня 2009 року № 110 присвоєно квартирі загальною площею 151,7 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1, порядковий номер «сім» та вирішено оформити право власності на цю квартиру за ОСОБА_6

Відповідно до договору купівлі-продажу від 07 вересня 2009 року, посвідченого нотаріально, ОСОБА_6 продав зазначену квартиру позивачу ОСОБА_4 Пункт 5.2 даного договору свідчить, що відчужувана квартира оглянута покупцем до підписання цього договору. Недоліки або дефекти, що перешкоджали б її використанню за цільовим призначенням, на момент огляду виявлені не були, тому покупець ствердив, що не має претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваної квартири. Отже, право власності на квартиру № 7 перейшло за договором від ОСОБА_6 до ОСОБА_4

Однак, матеріалами справи встановлено, що стан реконструкції даху даної квартири не відповідає проектній документації та вимогам ДБН, і на даний час покрівля протікає, створюючи негативні наслідки для проживання у будинку.

Досліджено та встановлено, що такі ж проблеми існують і у сусідів ОСОБА_4, а саме з фотографій та листа ОСОБА_7- мешканки АДРЕСА_4, вбачається, що остання неодноразово зверталася до ОСОБА_5 з приводу проведення ремонту горища (а.с.137-142 т.1).

Згідно з актом комісії від 18.12.2015 р., затвердженим міським головою, проведено обстеження квартири АДРЕСА_1, яким візуально виявлено помокріння та пошкодження стелі (плями жовтого кольору) 6 в дитячій кімнаті розміром 15х20 см; в спальній кімнаті - 30х40 см, у кухні - 20х20 см. На горищі будинку встановлено помокріння дерев'яних конструкцій стропильної системи, утворення конденсату під металевою покрівлею (а.с.169 т.1).

Висновком будівельно-технічної експертизи від 28.02.2014 року № 8198-8203, яка була призначена в межах кримінального провадження №0000779, встановлено, що збудований будинок АДРЕСА_1 та облаштування його покрівлі не відповідають проектній документації, а влаштована конструкція даху не відповідає проектній документації та вимогам ДБН (а.с. 12-19 т.1).

Крім того, у висновку №7287-7288 комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 28.12.2016 року, виконаної за постановою слідчого, при проведенні огляду в квартирі ОСОБА_8 було встановлено: наявність протікань на стелях в кімнаті та кухні; сліди замокання стін у верхній частині стіни в зоні обпирання конструктивних елементів покрівлі. Також при проведенні огляду самої покрівлі встановлено, що розміщення стійок та підкосів не відповідає конструктивній схемі даху; якість використаних матеріалів не відповідає ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будинків і споруд. Покриття будинків і споруд»; вузли обпирання конструктивних елементів покрівлі на зовнішні стіни не відповідають запроектованим вузлам; на обрешітці наявні ознаки замокання деревини у вигляді потьоків та розводів; на елементах покриття простежується нещільне прилягання листів; відсутня підпокрівельна плівка або мембрана; січення елементів кроквяної системи не відповідають проектним рішенням ( стійка: згідно проекту - 100х100, а фактично виконано - 70х140; підкос: за проектом - 70х120; виконано - 30х130; бантина (затяжка) : за проектом- 120х60, а фактично - відсутня; прогони: згідно проекту - 100х100 - відсутні; крокви: за проектом 70х180, фактично - 70х140; обрешітка - 50х50, фактично виконано - 30х100). Матеріал покрівлі згідно проекту передбачено - ондулін, а фактично покрито металочерепицею, передбачений шар руберойду для гідроізоляції відсутній, огородження не влаштовано, замість запроектованого протипожежного люка виходу на покрівлю встановлено простий люк та зазначено, що водовідлив не організований.

Експертами у висновках вказано, що може існувати причинно-наслідковий зв'язок між проблемами в квартирі ОСОБА_4 щодо протікань, шуму, холоду та тим, що влаштовані конструкції даху не відповідають проектній документації (а.с. 208-214).

Згідно із ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Як визначено ст. 877 ЦК України, підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до ст. 883 ЦК України підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Згідно зі ст. 884 ЦК України підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Норми глави 61 ЦК України, на яку посилається позивач, встановлюють, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1)безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2)пропорційного зменшення ціни роботи; 3)відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

У будівництві застосовуються дві організаційні форми виробництва будівельних робіт: підрядний і господарський способи проведення робіт.

При підрядному способі будівельні роботи виконують будівельні та будівельно-монтажні організації. Підрядні відносини у будівництві з замовниками будуються на основі договорів будівельного підряду.

При господарському способі будівельні та монтажні роботи виконують самі забудовники (інвестори) своїми силами, без залучення підрядників, для виконання будівельних робіт створюють власну виробничу базу - здобувають будівельну техніку, закуповують будівельні матеріали, забезпечують робочими, інженерно-технічним персоналом, тощо.

Як зазначено в Економічній енциклопедії (під ред. С.В. Мочерного), господарський спосіб будівництва - форма організації будівельно-монтажних робіт власними силами без залучення підрядних організацій.

До організації та проведення будівництва господарським способом пред'являються такі ж вимоги, як і при підрядному способі у частині планової, проектно-кошторисної та іншої документації. Підрядні договори при господарському способі будівництва не укладаються.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення вимог позивача із врахуванням доведеності в суді факту будівництва спірного житлового будинку відповідачем ОСОБА_5, яке він здійснював спочатку і до 01 грудня 2008 року господарським способом, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду про задоволення позову з огляду на таке.

Зі змісту письмових заперечень проти позову та доводів апеляційної скарги і пояснень представника відповідача в суді вбачається, що відповідач посилається на відсутність доказів його вини у неналежному облаштуванні покрівлі, зазначає, що ці роботи без дотримання будівельних норм виконав генеральний підрядник ТзОВ «Західєвробуд» в період з 01 грудня по 29 грудня 2008 року, до дня здачі в експлуатацію реконструйованого приміщення.

Однак, представник третьої особи ТзОВ «Західєвробуд» в судовому засіданні категорично заперечив такі твердження представника відповідача, покликаючись на відсутність будь-яких договірних відносин між товариством та ФОП ОСОБА_5 щодо будівництва на спірному об'єкті. Вказує, що договір підряду між сторонами не укладався, жодних робіт товариство не виконувало, відсутні також відповідні акти прийому-передачі виконаних робіт з реконструкції, а також не підтверджено жодних розрахунків за виконані роботи між ОСОБА_5 та ТзОВ.

Судом апеляційної інстанції надавалась можливість подати представнику відповідача до матеріалів зазначені докази, однак такі надані не були.

Разом з тим, як видно із технічної документації, що міститься в інвентаризаційній справі по будинку, зокрема зазначено і в таблиці визначення фізичного зносу і коефіцієнта будівельної готовності незавершеного будівництва, що процент виконання такого конструктивного елемента як покрівля станом на 25 грудня 2006 року становить 100 % при тому, що готовність в цілому приміщення складає 51 %, оскільки залишились не виконаними оздоблювальні, внутрішні сантехнічні і електротехнічні та інші роботи, в тому числі з/б площадки, відмостка, благоустрій, підлога, а також частково не закінчені стіни, перегородки і отвори.

Також із технічного паспорта на житловий будинок з магазином по вул. Київській, 5, виготовленого станом на 11.08.2008 року видно, що в будинку вже наявні готові 3 поверхи та внутрішні приміщення усіх семи квартир, магазину і офісу.

Тобто, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виконавцем робіт по облаштуванню покрівлі на вказаному об'єкті є саме ФОП ОСОБА_5, який виконував ці роботи господарським способом, а не ТзОВ «Західєвробуд», зазначений в документах генеральним підрядником з 01 грудня 2008 року.

Разом з тим, колегія суддів також не бере до уваги покликання представника відповідача, як на підставу своїх заперечень, на пропущення строку позовної давності, оскільки конструктивні порушення і невідповідності проекту при будівництві та облаштуванні покрівлі будинку, що завдають шкоди власнику квартири № 7 позивачу ОСОБА_4, є триваючими, вони не усунуті до даного часу, тому порушення його прав підлягають судовому захисту і застосування строку позовної давності в даному випадку є безпідставним. Крім того, не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги щодо безпідставності позовних вимог до відповідача за даним позовом , так як він з 30 грудня 2016 року припинив свою підприємницьку діяльність.

Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України (Постанова у справі № 6-125цс13 від 04.12.2013 р.), з огляду на положення ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у разі припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідачем та його представником в судовому засіданні не доведено обставин, якими він обґрунтовує доводи апеляційної скарги, та не надано доказів, які б доводили, що роботи по облаштуванню покрівлі виконані генпідрядною організацією, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, рішення ухвалив з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому рішення суду першої інстанції у відповідності до ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді