Справа № 379/356/17 Головуючий у І інстанції Потеряйко С. А.
Провадження № 22-ц/780/2814/17 Доповідач у 2 інстанції Верланов С. М.
Категорія 26 25.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

25 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Волошина В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 15 травня 2009 року у розмірі 15 927 грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 1600 грн.

Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 29 березня 2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання даної ухвали.

Ухвалою судді Таращанського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» визнано неподаною та повернуто позивачу. Вирішено питання про повернення судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу судді першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В обґрунтування скарги зазначає, що позовна заява відповідає вимогам ст.ст.119, 120 ЦПК України, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для залишення її без руху. Також позивач вказує, що 05 квітня 2017 року банком було направлено поштою на адресу суду заяву про усунення недоліків позову, а відтак вважає, що у суду були відсутні підстави для визнання заяви неподаною та повернення її заявнику.

З матеріалів справи вбачається, що, залишаючи позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» без руху, суддя виходив із того, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки позовні вимоги не містять посилань на те, які строки погашення кредиту були визначені кредитним договором, які строки закінчення дії платіжної картки, чи поновлювалися ці строки, та коли відповідачем було здійснено останній платіж на погашення кредитної заборгованості. За таких обставин, суддя дійшов висновку, що без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання. Також суддя зазначив, що позивачем не додано до позову завірену належним чином копію виписки із карткового рахунку за платіжною карткою відповідача (а.с.1).

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя виходив із того, що отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 29 березня 2017 року, однак позивач недоліки заяви не усунув у встановлений судом строк (а.с.15).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судді першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Зі змісту позову вбачається, що позивачем викладено зміст позовних вимог та обставини, якими ці вимоги обґрунтовуються та надано копії документів до позовної заяви.

Тобто, позовна заява відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, однак на вказані обставини суддя місцевого суду належної уваги не звернув.

Також у пункті 2 (абз.4) та пункті 7 (абз. 4)постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших передбачених законом підстав. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Крім того, залишаючи позов без руху суддею першої інстанції не враховано положення ч.6 ст.130 ЦПК України, якою передбачено, що у попередньому судовому засіданні суд визначає факти, які необхідно встановити для вирішення спору і які з них визнаються кожною стороною, а які підлягають доказуванню; з'ясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнаних обставин; за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів та виклик свідків, про проведення експертизи, залучення до участі у справі спеціаліста, перекладача, особи, яка надає правову допомогу, або про судові доручення щодо збирання доказів.

Таким чином, висновки суду про те, що без зазначення доказів, що підтверджують вимоги позову, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання, є помилковими, оскільки не ґрунтуються на вимогах ст.130 ЦПК України та наведених вище роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України.

Також колегія суддів вважає, що суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без руху з тих підстав, що позивачем не додано до позову завірену належним чином копію виписки із карткового рахунку за платіжною карткою відповідача, оскільки за змістом ч.1 ст.120 ЦПК України на позивача покладається обов'язок додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб. Тобто, вказаною нормою закону не вимагається від позивача надання належним чином завірених копій документів, що додаються до позовної заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у судді першої інстанції були відсутні правові підстави для залишення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» без руху.

Крім того, колегія суддів вважає, що суддею місцевого суду у порушення пункту 21.2 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, не була направлена позивачу копія ухвали судді про залишення позову без руху від 29 березня 2017 року у письмовому вигляді.

Пунктом 21.2 Інструкції визначено, що позивачу/заявнику або представнику позивача/заявника не пізніше наступного дня після постановлення ухвали про залишення позовної заяви/заяви без руху надсилається копія ухвали про залишення заяви без руху рекомендованим поштовим відправленням із повідомленням про його вручення або видається цій особі під розписку.

Відповідно до ч.1 розділу 4 Тимчасового регламенту надсилання судом електронних документів учасникам судового процесу, кримінального провадження, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 07 листопада 2016 року № 227, суд після виготовлення та підписання процесуального документа паралельно з порядком, визначеним процесуальним законодавством, надсилає електронні копії процесуального документа, скріплені електронним цифровим підписом судді (судді-доповідача, головуючого судді), електронною поштою на поштову скриньку учасника судового процесу, кримінального провадження, якщо такий учасник зареєстрований в Системі як Користувач.

Отже, надсилання процесуального документу на електронну адресу, не виключає обов`язок суду надіслання його у порядку, передбаченому пунктом 21.2 Інструкції.

Проте, в матеріалах справи міститься лише довідка про доставку електронного листа (а.с.14), відомості про направлення і отримання позивачем копії ухвали судді про залишення позову без руху від 29 березня 2017 року у письмовому вигляді в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, у судді першої інстанції не було правових підстав, передбачених ст.121 ЦПК України, для повернення позовної заяви.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді про визнання неподаною та повернення ПАТ КБ «ПриватБанк» позовної заяви від 05 квітня 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального права і відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року скасувати, матеріали позовної заяви публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіповернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді