Справа № 175/923/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 травня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Слобожанське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Придніпровська залізниця», третя особа: Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з даним позовом до Державного підприємства «Придніпровська залізниця» щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки у державному земельному кадастрі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,068 га для ведення садівництва, що розташована у садовому товаристві «Восход» за межами населеного пункту на території Слобожанської (Ювілейної) селищної ради, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДП ДН №030204, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3035 від 01 червня 1998р., що був виданий їй на підставі Рішення виконкому Ювілейної селищної ради народних депутатів № 107 від 19 листопада 1997 року. На даній земельній ділянці розташований садовий будинок загальною площею 45,3 кв.м., У зв'язку з необхідністю проведення встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці, позивач звернулася 27 травня 2015 року із заявою до землевпорядної організації для замовлення відповідної технічної документації, яку після її розроблення було подано до Управління держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області для проведення державної реєстрації та присвоєння кадастрового номеру. Проте, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці позивача унеможливлюється через помилку у державному земельному кадастрі при розробленні технічної документації із землеустрою на замовлення відповідача, а саме невідповідність координат "поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:096:0001 фактичному землекористуванню, внаслідок чого є неможливим внесення до державного земельного кадастру відомостей про мою земельну ділянку, а як наслідок і її реєстрації з подальшою видачею витягу з державного земельного кадастру. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:096:0001 перебуває у користуванні відповідача цільове призначення - землі залізничного транспорту. Для виправлення помилки, виявленої у відомостях Державного земельного кадастру, необхідно здійснити коригування координат земельної ділянки з кадастровим номером :01:096:0001. Про виявлення даного факту Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області негайно повідомило землекористувача ДП «Придніпровська залізниця», зазначивши про необхідність здійснення коригування координат. Вказані умови не були виконані, відповідач відмовляється від замовлення нової технічної документації з метою виправлення помилки. На неодноразові письмові звернення позивача до відповідача вона отримувала письмові відповіді про неможливість замовлення нової документації у зв'язку з дорученням керівництва про припинення виконання робіт з оформлення та переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на підставі цього вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати дії відповідача протиправними.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомивши.

Представник третьої особи у судове засідання також не з'явився, причини неявки суду не повідомивши.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено обставини справи, викладені вище, що підтверджуються письмовими матеріалами справи.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до частини 5 статті 37 Закону України «Про державний земельний кадастр», Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Згідно частини 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр», у разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної шлянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні щодо виявлення факту порушень Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області негайно повідомило землекористувача ДП «Придніпровська залізниця», зазначивши про необхідність здійснення коригування координат (лист від 02.12.2015р. вих. №0-21-03-81/15-15).

Згідно § 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ратифікована ЗУ від 17.07.1997 року) передбачає, що "ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом...". Згідно із тлумаченням Європейського суду з прав людини (рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Леннрот проти Швеції", від 21.02.1986 у справі "Джейчс та інші проти Сполученого Королівства", від 30.05.2000 у справі "Карбонара і Вентура проти Італії), рішення якого визнаються в Україні джерелом права (ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), право постійного користування земельними ділянками повинно розглядатися як майно в розумінні § 1 ст. 1 Протоколу 1.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернения до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вище викладене, суд дослідивши матеріали справи та те, що відповідач своїми діями порушив права позивача, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 57-60, 88, 197, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Придніпровська залізниця», третя особа: Управління Держгеокадастру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації земельної ділянки задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:096:0001 у державному земельному кадастрі.

Стягнути з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, тобто до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.М. Шабанов

Провадження № 2/175/343/17