У Х В А Л А

29 грудня 2017 року

м. Київ

справа № 509/1015/17

провадження № 61-7 ск 17

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Висоцької В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 липня 2017 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 9 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, визнання права власності та визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона у порушення вимог статті 392 ЦПК України подана особою, яка не має на це повноважень, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України № 1401-VIII від 2 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Зазначені зміни до Конституції України набули чинності 30 вересня 2016 року, а провадження у справі відкрито після зазначених змін. Отже, представництво у Верховному Суді може здійснюватися виключно адвокатами.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

З огляду на викладене заявнику необхідно на виконання вищевказаних положень закону надати до суду касаційної інстанції документи, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 6 липня 2017 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 9 листопада 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 січня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Висоцька