Єдиний унікальний номер 242/1069/17 Номер провадження 22-ц/775/815/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Курило В.П.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївки, про встановлення юридичного факту,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє Колесник Тетяна Миколаївна, на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Селидівського міського суду Донецької області із заявою про встановлення юридичного факту.

Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1.

17 січня 2017 року він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском строку для подачі заяви, та роз'яснено про необхідність звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі цього просив встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 з 17 листопада 2014 року до відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою судді Селидівського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Військово-цивільна адміністрація м. Авдіївка, про встановлення юридичного факту відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду, вважає її незаконною, у зв'язку з порушенням норм процесуального права. Він постійно проживав з ОСОБА_3, його матір'ю, що дає йому право вважатися спадкоємцем, який прийняв спадщину. На підставі цього ОСОБА_1 просить встановити факт його постійного проживання з матір'ю на час відкриття спадщини. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Встановлення факту постійного проживання заявника з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини необхідне для виникнення права заявника на спадкування після смерті його матері. Судом зазначено, що із вказаної заяви вбачається спір про право. Проте, заявник вважає, що він відсутній, оскільки ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 30 травня 2014 року приватним нотаріусом Лукянець Л.В., з якого видно що все належне її майно вона заповідала заявнику. Також, оскаржувана ухвала суду не була направлена заявнику та зацікавленій особі у встановленому порядку.

В засіданні апеляційного суду адвокат Колесник Т.М.- представник ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду - скасувати.

Представник Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївки просив справу розглядати в його відсутність.

Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в засідання апеляційного суду осіб, які приймають участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд розглядає справу у їх відсутність .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката Колесник Т.М., дослідивши матеріали справи і, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає,виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Апеляційний суд вважає, що судом постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно з п. 1 ст. 234 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до положень п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В основу порядку розгляду справ окремого провадження закладені загальні правила позовного провадження. Оскільки справи окремого провадження мають суттєву специфіку, то провадження у цих справах становлять певний синтез загальних правил цивільного судочинства, правил, які властиві окремому провадженню в цілому, а також правил, які властиві виключно певній категорії справ. Тобто специфіка провадження у кожній категорії справ окремо регулюється шляхом встановлення до загального порядку розгляду справ окремих процесуальних винятків та доповнень.

Судом першої інстанції встановлено, що заявнику потрібно встановити даний факт, для подальшого оформлення спадщини.

Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення за умови, що встановлення факту не пов'язане з наступним вирішенням спору про право.

Заявник вважає, що у відповідності до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», його заява повинна розглядатися за правилами окремого провадження.

Проте, судом першої інстанції правильно зазначено, що із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту вбачається, що його встановлення потрібно йому для подальшого оформлення спадщини, із якого вбачається спір про право, що є підставою для розгляду питання в порядку позовного провадження.

В апеляційній скарзі заявник також зазначає, що встановлення факту постійного проживання заявника з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини необхідний для виникнення права заявника на спадкування після смерті його матері.

17 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для подачі заяви та роз'яснено про необхідність звернення до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

За таких обставин, судом першої інстанції відмовлено у відкритті провадження на законних підставах.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства , що призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання. Ухвала суду відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє Колесник Тетяна Миколаївна, - відхилити.

Ухвалу судді Селидівського міського суду Донецької області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: