233 № 233/1333/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.

за участю секретаря Поварніциної А.С.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям, -

В С Т А Н О В И В :

17 березня 2016 року позивачка ОСОБА_4 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. Поверхом вище знаходиться квартира №27 в якій проживає відповідачка у справі, яка є власником цієї квартири. 31 грудня 2015 року з вини відповідачки була залита квартира № 25 з причини порушення правил користування сантехнічним обладнанням, що встановлено актом комісії Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» (далі за текстом - КП «СЄЗ»). В результаті залиття квартири позивачці було завдано матеріальної шкоди - залиті стеля та стіни кухні та санвузлу. Відповідно до кошторисної документації, виготовленої КП «Вант», сума коштів на купівлю матеріалів та проведення відновлювального ремонту складає 2214 гривень. Добровільно відшкодувати завдану шкоду відповідачка не бажає. З її вини порушений нормальний склад життя позивачки, спричинено нервовий стрес та переживання від пошкодження майна, втрачених якостей житла, завдало також негативного впливу на стан її здоровя. Просила відшкодувати на її користь з відповідачки матеріальну шкоду в сумі 2214 грн., а також моральну шкоду в сумі 1500 грн., поклавши на відповідачку витрати по оплаті судового збору.

У судовому засідання позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому доводи.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, визнавши факт залиття квартири позивачки, але лише кухні. 31 грудня 2015 року дійсно на кухні її квартири зіскочив відстійник від мийки, і це вона помітила тільки через деякий час. Щодо залиття санвузла пояснила, що зафіксовані у акті КП «СЄЗ» сліди залиття цієї кімнати виникли внаслідок пошкодження каналізаційної труби (стояка) через відсутність належного ремонту та заміни труби третьою особою. З цього приводу вона зверталась до майстра ЖЕКу. Також вона не згода із розміром завданої шкоди, тому спочатку заявила клопотання про проведення будівельно-технічної експертизи з метою встановлення причин залиття санвузла та визначення розміру завданої шкоди. Але, після отримання рахунку на проведення вказаної експертизи, відповідача ОСОБА_2 відмовилась від її проведення, мотивуючи це браком у неї коштів.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позов ОСОБА_1 у повному обсязі, оскільки уся відповідальність за залиття лежить виключно на відповідачці, яка не слідкувала за станом сантехнічного обладнання у належній їй квартирі. Щодо заперечень відповідачки з приводу аварійного стану каналізаційного стану стояка у санвузлі, пояснив, що жодних заяв з цього приводу від відповідачки до житлово-експлуатаційного відділу не надходило, а залиття цього приміщення сталося внаслідок протікання води з кухні відповідачки через шпарини між плитами перекриття.

Зясувавши вищенаведену позицію сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 (а.с.24). Власницею квартири №27, яка розташована безпосередньо над квартирою позивачка є відповідачка у справі. 31 грудня 2015 року була залита квартира № 25. Факт залиття підтверджено випискою із службового журналу аварійно-диспетчерської служби від 31.12.2015 року про виїзд бригади за адресою проживання позивачки о 19.30 годин, та встановлено, що залиття холодною водою сталося із верхньої квартири, залиті стеля у кухні та санвузлі по всій поверхні, а також стіна кухні також по всій поверхні (а.с.75). Залиття сталося з причини порушення правил користування сантехнічним обладнанням, що встановлено актом комісії КП «СЄЗ» від 22.01.2016 року. В результаті залиття квартири позивачці було завдано матеріальної шкоди - залиті по всій поверхні стеля та стіни кухні та залиття біля каналізаційного стояку у санвузлі площею 0,07 кв. АДРЕСА_2 комісії не відчинили (а.с.8).

Про протікання води з квартири відповідачки внаслідок пошкодження відстійника на кухні також пояснили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу неправдивих показань, та які були безпосередньо у квартирі відповідачки під час залиття. При цьому ними заперечувався факт залиття санвузлу з квартири відповідачки, оскільки підлога у ньому була сухою.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 працівники КП «СЄЗ», які були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за дачу неправдивих показань, у судовому засіданні повністю підтвердили обставини, які викладені у складеному ними акті від 22.01.2016 року.

Відповідно до кошторисної документації, виготовленої КП «Вант», сума коштів на купівлю матеріалів та проведення відновлювального ремонту складає 2214 гривень (а.с. 7-19).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного звязку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони, як вже зазначалося вище. Для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності потрібен повний склад правопорушення, що складається з чотирьох елементів (протиправність, шкода, причинний звязок, вина). За відсутності хоч би одного з цих елементів (крім випадків безвинної відповідальності) цивільна відповідальність не настає.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки по справі щодо розміру спричиненої матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому суд не враховує заперечення відповідачки та показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині відсутності протікання із санвузлу відповідачки та причини залиття цього помешкання з вини третьої особи внаслідок неналежного стану каналізаційного стояка, оскільки ці твердження не підтверджені іншими доказами, які маються в матеріалах справи, та спростовуються поясненнями представника третьої особи щодо можливості залиття санвузла позивачки саме з кухні квартири відповідачки через щілини між плитами перекриття.

В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК Україна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з п. 3 розяснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В обґрунтування заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди позивачкою зазначено, що внаслідок винних дій відповідачки порушений нормальний склад її життя, спричинено нервовий стрес та переживання від пошкодження майна, втрачених якостей житла, це завдало також негативного впливу на стан її здоровя, що підтверджується випискою №4 медичної установи ДС ПНО ГУ «НПМ РДЦ МОЗ України» (а.с.20).

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з відповідачки на користь позивачки у рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн., відмовивши у задоволенні в іншій частині позовних вимог.

В силу вимог ст. 88 ЦПК України у звязку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідачки слід стягнути в дохід держави витрати, повязані зі сплатою судового збору, пропорційно задоволених вимог в сумі 479,54 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 23, 1166, 1168 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, РНОКПП 55, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири 2214 гривень 00 копійок, та у відшкодування моральної шкоди 1000 гривень 00 копійок, всього 3214 (три тисячі двісті чотирнадцять) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, РНОКПП 55, на користь держави судовий збір в розмірі 479 (чотириста сімдесят девять) гривень 54 копійки.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 28 квітня 2017 року, в повному обсязі рішення виготовлене до 03 травня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя