Справа № 214/2672/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 травня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі - Фастовець Ю.Ю.,

за участю заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - Саксаганський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини в порядку ст..257-1 ЦПК України, -

встановив:

Заявник звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Антрацит, Луганської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона є родичкою ОСОБА_3, отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у неї не має можливості, оскільки народження відбулося на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту народження заявнику необхідно для отримання свідоцтва про народження в органах РАЦС України. Дитина чоловічої статі ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Антрацит Луганської області.

Заявник звернулася до суду із заявою про те що заявлені вимоги підтримує, просила суд розглянути справу у її відсутності.

Представник зацікавленої особи до зали судового засідання не звився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заявлених вимог.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, допитавши заявника, повно і всебічно з'ясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів диспозитивності цивільного судочинства, визначив що правовідносини регулюються нормами СК України та Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Згідно медичного свідоцтва про народження № 105, виданого «Державною установою «Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської народної Республіки» від ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, о 11-03 народила дитину чоловічої статті. Вказаний документ складений на бланку форми № 103/у, затвердженого «Наказом» «Міністерства охорони здоров'я Луганської народної республіки» 28.08.2015 року № 591, підписаний лікарем установи ОЗ та ОСОБА_3 В лікарському свідоцтві також зазначено, що ОСОБА_3 не перебуває в зареєстрованому шлюбі

10.05.2017 року Скасаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в «Державній установі «Антрацитівської центральної міської багатопрофільної лікарні» Луганської народної Республіки» з мотивуванням, що представлене до відділу медичне свідоцтво про народження не має юридичної сили на території України, оскільки було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII (далі - Закон) тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 3 Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 2-3 статті 9 Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, медичне свідоцтво про народження № 105 від ІНФОРМАЦІЯ_1, що видане ІНФОРМАЦІЯ_1 «Державною установою «Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської народної Республіки» , є недійсне і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 18 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

В силу ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Оскільки медичне свідоцтво про народження № 105 від ІНФОРМАЦІЯ_1, що виданий 14.04.2017 р. видане ІНФОРМАЦІЯ_1 «Державною установою «Антрацитівською центральною міською багатопрофільною лікарнею» Луганської народної Республіки», відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є недійсним і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини хлопчика о 11-03 год., вагою 3020 грамів у м. Антрацит Луганської області, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і його матері.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, народженої ОСОБА_3, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження дитини, та вважає що реєстрація народження на тимчасово окупованій території дитини не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

В зв'язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим уст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 49 ЦК України, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст. ст. 1, 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58-60, 88, 169, 209, 208, 212-215, 218, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа - Саксаганський відділ реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, який народилася в м. Антрацит Луганської області, мати якого є громадянкою України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, та згідно ст..135 СК України батька в свідоцтві про народження дитини не вказувати.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя І.Б. Щеняєва