Справа № 209/830/17
Провадження № 2/209/768/17
"19" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Дніпровському районі м. Кам'янського про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову.
Представник третьої особи - Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Дніпровському районі м. Кам'янського в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
З доводів позовної заяви вбачається, що наявність реєстрації відповідача у квартирі перешкоджає позивачу вільно користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ставить її в скрутне матеріальне становище, оскільки їй доводиться сплачувати за неї комунальні послуги, перешкоджає оформленню субсидію на оплату комунальних послуг.
За правилами ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 дійсно відсутня у квартирі № 7 будинку № 13 по пр.. Перемоги у м. Камянське Дніпропетровської області більше року без поважних причин. Вказаний факт, на переконання суду, свідчить про відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне їй для проживання. Факти створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цій квартирі, судом у судовому засіданні не встановлені.
Суд вважає, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у належній позивачу квартирі перешкоджає здійсненню нею у повному обсязі гарантованого Конституцією України права власності, яке згідно із ст. 321 ЦК України є непорушним.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою), є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги в частині зобовязання Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Дніпровському районі м. Кам'янського зняти відповідача з реєстрації, суд виходить з того, що Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Дніпровському районі м. Кам'янського є у справі третьою особою. Такий процесуальний статус виключає можливість покладення на нього рішенням суду будь-яких обовязків.
Згідно ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Визнання відповідача такою, що втратила право користування житловою площею (квартирою), вже є достатньою підставою для зняття її з реєстрації місця проживання в такому жилому приміщенні в порядку ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні.
За наведених обставин у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, відповідно до ст.11, 88 ЦПК України суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Третя особа: Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб у Дніпровському районі м. Кам'янського про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.
У іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник