Справа № 450/1784/17 Провадження № 2/450/1360/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з цивільним позовом до Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в якому просять встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, а також визнати за ними в порядку спадкування за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності по 1/2 ідеальній частці домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачів ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, виданим Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області, 21.01.2017 року. До кола спадкоємців першої черги, увійшла дружина спадкодавця ОСОБА_4 та діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої увійшло домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1, до складу якого входить А-1 житловий будинок, 1970 року побудови, загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., що складається з а-1 - веранда, т(а1) - погріб, а' - сходи, Б - сарай, В - вбиральня, Г - гараж, К - колодязь, І - відмоткою, №1 - ворота, №2 - огорожа, що підтверджено технічним паспортом від 01.04.1999 року, виготовленим Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки.

Довідкою №88 від 06.02.2017 року виданою виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, підтверджено, що житловий будинок АДРЕСА_1, згідно погосподарського обліку, рахується за ОСОБА_5. Зважаючи на вказане вважають, що спадкодавець фактично набув право власності на будинок, однак не зареєстрував його у встановленому законом порядку, через, що ми позбавлені змоги реалізувати своє право на спадкування через нотаріальну контору.

Стверджують, що у вказаному вище житловому будинку АДРЕСА_1, на момент смерті ОСОБА_5, спільно проживала його дружина, мати позивачів ОСОБА_4, яка доглядала його до дня смерті та продовжила управляти спадковим майном після його смерті і таким чином прийняла спадщину після смерті чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивачів ОСОБА_4. До кола спадкоємців першої черги, увійшли позивачі, діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, а саме домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1, однак за життя не встигла його зареєструвати, що, на думку позивачів, унеможливлює спадкування вказаного майна через нотаріальну кантору, у зв'язку із чим вони змушені звертатись до суду.

Зважаючи на те, що позивачі на час відкриття спадщини проживали разом із матір'ю, позивачі вважають, що вони таким чином фактично набули право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4.

Разом з тим, стверджують, що перешкодою у реалізації права на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні по-батькові у свідоцтві про народження ОСОБА_2, згідно з яким він вказаний як ОСОБА_2, а мати ОСОБА_4. Наголошують, що той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідними матір'ю та сином підтверджується зокрема довідками №87 від 06.02.2017 року та №741 від 10.11.2016 року виданих Давидівською сільською радою. За таких обставин, вважають за необхідне просити суд встановити факт родинних відносин.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у яких просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позові, а судовий розгляд проводити у їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, виданим Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області, 21.01.2017 року. До кола спадкоємців першої черги, увійшла дружина спадкодавця ОСОБА_4 та діти спадкодавця, позивачі у цій справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу, якої увійшло домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1, до складу якого входить А-1 житловий будинок, 1970 року побудови, загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., що складається з а-1 - веранда, т(а1) - погріб, а' - сходи, Б - сарай, В - вбиральня, Г - гараж, К - колодязь, І - відмоткою, №1 - ворота, №2 - огорожа, що підтверджено технічним паспортом від 01.04.1999 року, виготовленим Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки.

Виникнення права власності на житловий будинок, на час його побудови у 1970 році, не залежало від державної реєстрації цього права за спадкодавцем, а підтвердженням належності особі майна є відповідні записи в погосподарських книгах.

Так, згідно з довідкою №88 від 06.02.2017 року виданою виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, житловий будинок АДРЕСА_1, згідно погосподарського обліку, рахується за ОСОБА_5. Зважаючи на вказане, спадкодавець фактично набув право власності на будинок, однак не зареєстрував його у встановленому законом порядку.

Згідно приписів ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР, котрий діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. У п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983р., вказано про те, що якщо у вказаний в ст. 549 ЦК Української РСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Згідно з п. 3.3. Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов'язаних із вжиттям заходів, щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтва про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, затверджених рішенням Міністерства юстиції України 29.01.2009 року, під фактом вступу у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтримання його в належному стані.

У вказаному вище житловому будинку АДРЕСА_1, на момент смерті ОСОБА_5, спільно проживала його дружина, мати позивачів ОСОБА_4, яка доглядала його до дня смерті та продовжила управляти спадковим майном після його смерті, що зокрема підтверджено довідкою №87 від 06.02.2017 року, виданою Давидівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 549 ЦК Української РСР) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину.

Таким чином, з вищенаведених положень законодавства України, вбачається, що оскільки ОСОБА_4 постійно проживала разом із своїм чоловіком на момент відкриття спадщини і про відмову від спадщини не заявляла, то фактично прийняла спадщину і вступила в управління спадковим майном, зокрема вказаними вище житловим будинком.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія _, виданим _ сільською радою Пустомитівського району Львівської області, _ року. До кола спадкоємців першої черги, увійшли позивачі, діти спадкодавця, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, а саме домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1, однак за життя не встигла його зареєструвати, що унеможливлює спадкування вказаного майна через нотаріальну кантору.

Так, на момент смерті ОСОБА_4, позивачі постійно проживали разом із нею в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №87 від 06.02.2017 року виданою Давидівською сільською радою Пустомитівського району Львівської област, і про свою відмову від права на спадкування не заявлялию

Зважаючи на вказане вище, позивачі у цій справі фактично набули право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, а саме право власності на житловий будинок АДРЕСА_2

Також, перешкодою у реалізації права позивача ОСОБА_2 на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні його імені у свідоцтві про народження, згідно з яким він вказаний як ОСОБА_2, а його матір як ОСОБА_4.

У відповідності до вимог ст. ст.256 п.1 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо такі відносини іншим шляхом встановити неможливо.

У відповідності до п.7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Той факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір'ю та сином підтверджується зокрема довідками №87 від 06.02.2017 року та №741 від 10.11.2016 року виданих Давидівською сільською радою. За таких обставин, вважаю за необхідне просити суд встановити факт родинних відносин.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивачі являються єдиними спадкоємцями за законом; те, що позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що відповідач безумовно визнав позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 61, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212, 215, ст. 256 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, до складу якого входить А-1 житловий будинок, 1970 року побудови, загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., а також а-1 - веранда, т(а1) - погріб, а' - сходи, Б - сарай, В - вбиральня, Г - гараж, К - колодязь, І - відмоткою, №1 - ворота, №2 - огорожа;

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, в порядку спадкування за ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1, до складу якого входить А-1 житловий будинок, 1970 року побудови, загальною площею 109,5 кв.м., житловою площею 75,3 кв.м., що складається з а-1 - веранда, т(а1) - погріб, а' - сходи, Б - сарай, В - вбиральня, Г - гараж, К - колодязь, І - відмоткою, №1 - ворота, №2 - огорожа.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяЄ. О. Данилів