Справа № 716/378/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2017 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пухарєвої О.В.

секретаря Кульки О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади смт.Кострижівка Заставнівського району про визнання права власності на спадщину за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, який розсташований в смт.Кострижівка вул. Новосільська, 34 Заставнівського району в порядку спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 04.08.2016 в смт.Кострижівка Заставнівського району.

В мотивування позову посилається на те, що 04.08.2016 помер її батько ОСОБА_3 Після смерті останнього відкрилася спадщина на житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в смт.Кострижівка, вул. Новосільська, 34 Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 04.04.2013 ОСОБА_3 зробив розпорядження своїм, згідно якого все своє майно заповів ОСОБА_1 Спадкоємцем, яка має право на обов"язкову частку в спадщині є дружина померлого- Пелепюк М.Ф., яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини.

Позивач посилається на те, що в установленому порядку прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем до часу відкриття спадщини. На даний час звернулася до нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право власності на спадщину, проте у видачі його їй відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність майна, а саме житлового будинку, спадкодавцеві.

В судове засідання позивач та представник позивача не з"явилися, в заяві до суду, поданій представником позивача просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник територіальної громади смт.Кострижівка Заставнівського району в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.08.2016 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ № 163690 від 04.08.2016 (а.с.8).

За нормами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований в смт. Кострижівка вул. Новосільска, 34 Заставнівського району Чернівецької області.

Згідно заповіту від 04.04.2013 (а.с.24), посвідченого секретарем виконкому Кострижівської селищної ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі № 15, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий ОСОБА_3 зробив розпорядження своїм майном, а саме: усе своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, і взагалі все те, на що він за законом матеме право, заповів ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємцем, який має право на обов"язкову частку спадкового майна померлого ОСОБА_3 при спадкуванні за заповітом має дружина померлого - ОСОБА_4. Остання скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 1273 ЦК України у строки встановлені ст. 1270 ЦК України, звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спащини, що вбачається із копії заяви від 01.02.2017 (а.с.25).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповiтом чи за законом має право прийняти спадшину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи iз застереженням. Спадкоємець, який постiйно проживав разом iз спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про вiдмову вiд неї. Незалежно вiд часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час смерті не проживав постiйно iз спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Встановлено, що на день смерті 04.08.2016 ОСОБА_3 разом із ним проживали: дружина- Пелепюк М.Ф, дочка - ОСОБА_1 , зять- Кукура В.Є., внуки- Кукура Х.В., ОСОБА_5, ОСОБА_6, що підтверджується довідкою Кострижівської селищної ради Заставнівського району № 111 від 31.01.2017 (а.с.9).

Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивач 01.02.2017 у встановлений шестимісячний строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на будинок за ОСОБА_3, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.02.2017 (а.с. 29).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 № 69.

Згідно копії рішення Кострижівської селищної ради 9 сесії від 29.01.1997 Про приватизацію земельних ділянок та копії довідки виконкому Кострижівської селищної ради №40 від 02.02.2017 ОСОБА_3 мав у користуванні земельну ділянку загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, в смт. Кострижівка по вул. Новосільській, 34 (а.с.14, 23).

Згідно копії будинкової книги житловий будинок, що знаходиться по вул. Новосільській, 34 в смт. Кострижівка Заставнівського району належав ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ (а.с.30), технічного паспорта (а.с.10-13) житловий будинок, який розташований по вул.Новосільска, 34 в смт.Кострижівка Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_3 і збудований у 1970 році, правовстановлюючі документи на нього не видавалися.

В п. 3.3. інформаційного листа Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що за життя ОСОБА_3 набув право власності на вказаний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013 №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем, як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.10-13).

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328,392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1235, 1241, 1268, 1269, 1297 ЦК України, ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Новосільська, 34 в смт.Кострижівка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 04.08.2016 в смт.Кострижівка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом 10 днів з часу проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пухарєва О.В.