Справа № 201/4950/17
Провадження № 2/201/1679/2017
Провадження №2з/201/106/2017
У Х В А Л А

07 квітня 2017р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_3Е.) про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

В Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська 05.04.2017р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_3Е.) про стягнення грошових коштів.

За загальними правилами підсудності, встановленими ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичної особи - за її місцемзнаходженням.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 ЦПК України, позови кредиторів спадкодавця, що подаються до прийняття спадщини спадкоємцями, пред'являються за місцезнаходженням спадкового майна або основної його частини.

Як вбачається з копії договору позики від 28.05.2016р., ОСОБА_4, яка була боржником у зобовязанні щодо повернення грошових коштів, проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, відомостей про те, що дана квартира належить їй на праві власності договір не містить.

Натомість, в договорі зазначено, що забезпеченням виконання зобовязання за договором позики є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та гараж № 225 в кооперативі «Біологічний», з чого можна зробити висновок про те, що саме ці обєкти належать померлій на праві власності.

Таким чином, з огляду на те, що жодного доказу того, що спадкове майно після смерті ОСОБА_4 знаходиться на території Соборного району м. Дніпра позивачкою не надано, а відповідач по справі знаходиться на території Індустріального району м. Дніпра, як і майно, яке померла зазначила в якості забезпечення виконання зобовязань, то вважаю, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_3Е.) про стягнення грошових коштів, слід повернути позивачці, оскільки дана заява не підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Одночасно, вважаю за можливе розяснити позивачці, що вона має право звернутися з таким позовом до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за місцем знаходження відповідача по справі або до відповідного суду за місцем знаходження спадкового майна з наданням відповідних доказів.

З огляду на те, що даною ухвалою повернуто позовну заяву, то вважаю за можливе повернути й заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч.3 ст. 121, ст. ст. 210, 293 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( третя особа Приватний нотаріус ДМНО ОСОБА_3Е.) про стягнення грошових коштів повернути позивачці разом із прикладеними до неї документами та заявою про вжиття заходів забезпечення позову, розяснивши необхідність звернення з таким позовом до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за місцем знаходження відповідача по справі або до відповідного суду за місцем знаходження спадкового майна з наданням відповідних доказів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Н.В. Ткаченко