Справа № 308/2068/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючої судді Світлик О.М., при секретарі судового засідання Гайданці Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі № 2п/1477/09,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі № 2п/1477/09.

В обґрунтування вимог заяви зазначає, що 06.10.2009 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 2п-1447/09 ухвалено рішення, яким суд задовольнив позов акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (нині публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»»), та стягнув з боржника ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 03.10.2007 року в розмірі 146019,52 грн., а також судові витрати в сумі 1490,20 грн. Вказане рішення набрало законної сили 04.11.2009 року.

На виконання вказаного рішення суду від 06.10.2009 року у справі № 2п-1447/09 стягувачу ПАТ «УкрСиббанк» судом 07.12.2009 року було видано оригінал виконавчого листа у вказаній справі відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення вказаної вище суми заборгованості за кредитним договором та суми судових витрат. У виконавчому листі зазначено, що такий дійсний для предявлення протягом трьох років.

23.12.2015 року головним державним виконавцем МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відносно боржника ОСОБА_1 Отже, з постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.12.2015 року вбачається, що кінцевий строк предявлення вказаного вище оригіналу виконавчого листа до виконання до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ припадає на 23.12.2016 року включно.

Зазначає, що 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (фактор) було укладено та підписано договір факторингу № 17, за яким ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» належне йому право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 03.10.2007 року, укладеним з ОСОБА_1 Факт переходу у повному обсязі прав вимоги з 20.04.2015 року від клієнта до фактора згідно з умовами договору факторингу підтверджується актом приймання-передачі права вимоги.

Також зазначає, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року у справі № 308/2214/16-ц замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2п-1447/09, виданого 07.12.2009 року судом, а саме, стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Вказана ухвала Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року у справі № 308/2214/16-ц надійшла на адресу ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» 17.02.2017 року, з відміткою про набрання нею законної сили 18.04.2016 року, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень УДППЗ «Укрпошта» зі штрихкодовим ідентифікатором суду № 673.

Звертає увагу на той факт, що починаючи з 17.02.2017 року у нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» виникло право для предявлення вказаного оригіналу виконавчого листа до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, однак станом на 18.04.2016 року (дата набрання законної сили ухвали суду від 30.03.2016 року) строк предявлення даного виконавчого документа закінчився ще 23.12.2016 року, тобто майже через два місяці після закінчення строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Також вказує, що на даний час боржник ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором та добровільно не сплачує наявну суму заборгованості за кредитним договором та суму судових витрат.

Заявник зазначає, що на теперішній час оригінал виконавчого листа у справі № 2п-1447/09, виданого 07.12.2009 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь банку вказаної вище суми заборгованості за кредитним договором та суми судових витрат не може бути предявлено заявником (правонаступником стягувача) на примусове виконання у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, оскільки стягувача Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області було замінено з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ухвалою суду від 30.03.2016 року, яка набрала законної сили 18.04.2016 року, тобто майже через два місяці після закінчення строку предявлення зазначеного вище оригіналу виконавчого листа до виконання.

З метою захисту інтересів правонаступника стягувача у справі № 308/2214/16-ц та для подальшої організації виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.10.2009 року, враховуючи наявність факту заміни стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» судом на підставі ухвали від 30.03.2016 року у справі № 308/2214/16-ц, та відповідно закінчення строку предявлення вказаного вище оригіналу виконавчого документа до МВ ДВС Ужгородського МРУЮ 23.12.2016 року, заявник просить суд визнати поважною причину пропуску строку, який надається для предявлення оригіналу виконавчого документа (виконавчого листа по справі № 2п-1447/09) до виконання та поновити пропущений строк для предявлення до виконання оригіналу виконавчого листа у справі № 2п-1447/09, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 07.12.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» вказаної вище суми заборгованості за кредитним договором та суми судовик витрат, зазначити строк його предявлення до виконання, про що постановити відповідну ухвалу суду.

Представник заявника в судове засідання не зявився, однак подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу без їхньої участі, вимоги заяви підтримує повністю.

Представник первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» та боржник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 06.10.2009 року у справі № 2п-1447/09 ухвалено рішення, яким задоволено позов АКІБ «УкрСиббанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АКІБ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 03.10.2007 року в розмірі 146019,52 грн., а також судові витрати в сумі 1490,20 грн.

Вказане рішення набрало законної сили 04.11.2009 року та на його підставі 07.12.2009 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ від 23.12.2015 року виконавчий лист по справі № 2п-1447/09 повернуто стягувачу ПАТ «УкрСиббанк», оскільки останнім не авансовано витрати на проведення виконавчих дій. Згідно з п. 2 даної постанови виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 23.12.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» (клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (фактор) укладено договір факторингу № 17, за умовами якого ПАТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» належне йому право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 03.10.2007 року, укладеним з ОСОБА_1, що підтверджується актом приймання-передачі права вимоги.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.03.2016 року у справі № 308/2214/16-ц, що набрала законної сили 18.04.2016 року, замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2п-1447/09, виданого 07.12.2009 року Ужгородським міськрайонним судом, а саме, стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження.

За ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, в редакції чинній на дату ухвалення рішення, строк пред'явлення виконавчих листів для виконання рішень судів три роки з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

Статтею 371 ЦПК України, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII визначено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи не поважність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на даний час виконавчий лист у справі № 2п-1447/09 не може бути предявлено заявником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», який є правонаступником стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на примусове виконання у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк, оскільки стягувач ПАТ «УкрСиббанк» замінений правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» ухвалою суду від 30.03.2016 року, що набрала законної сили 18.04.2016 року, і яку було отримано правонаступником стягувача 20.02.2017 року, тобто після закінчення строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

У рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36), не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Таким чином, враховуючи обовязковість виконання судового рішення та наведені обставини, беручи до уваги, що строк для предявлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, суд вважає за можливе заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання задовольнити та визнати причини пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання поважними.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 371 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання у справі № 2п/1477/09 задовольнити.

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» строк для предявлення до виконання виконавчого листа у справі № 2п-1447/09, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області 07.12.2009 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_3