АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/858/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Задвірний В.І.,

з участю представника позивача,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2017 року про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБагнк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про розірвання договору оренди земельної ділянки.

В грудні 2017 року представником позивача було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на автомобіль RENAULT KANGOO, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та автомобіль SKODA SUPERB, 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_1, оскільки невжиття таких заходів може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на автомобілі марки «RENAULT KANGOO» 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1, автомобіль марки «SKODA SUPERB», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2, що зареєстровані за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3). Виконання даної ухвали покладено на регіональний сервісний центр МВСУ у Хмельницькій області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду, вважає її такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати та ухвалити нову про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову. На його думку, не враховано, що 04.12.2014 року між сторонами було укладено угоду, за якою зобовязання має виконуватись частинами по 1780,60 грн. щомісяця до 31.12.2017 року. Банк звернувся до суду з цим позовом ще до закінчення терміну виконання зобовязань за мировою угодою. Банком не подано, а судом здобуто доказів того, що існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Задовольняючи заяву суд, не звернув увагу на те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту є втручанням в його господарську діяльність як підприємця.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що в провадженні Хмельницького міськрайонного суду перебуває справа за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

12.01.2017 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у вищевказаній справі справі шляхом накладення арешту на автомобілі марки «RENAULT KANGOO» 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та марки «SKODA SUPERB», 2003 року випуску, державний номер НОМЕР_2, що перебувають у власності відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

За змістом п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову суд першої інстанції врахував ці обставини і вжив вид забезпечення позову, який відповідає заявленим вимогам.

Зважаючи на характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому можливого рішення суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладення арешту є втручанням в господарську діяльність апелянта є безпідставними, оскільки такий вид забезпечення лише унеможливлює відчуження вказаного майна апелянтом, проте не впливає на можливість його використання за призначенням.

Наявність угоди сторін щодо розстрочення сплати заборгованості по кредиту не має істотного значення, оскільки спір про стягнення заборгованості вирішується судом.

Ухвала суду постановлена з дотриманням вимог цивільно-процесуального кодексу і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

____________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_2 Провадження № 22-ц/792/858/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія - ухвала