18 жовтня 2017 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/7901/17
Провадження № 2/243/3828/2017
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Старовецький В.І.
при секретарі судового засідання Каліух К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
05.09.2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що, відповідно до укладеного договору № б/н від 18.08.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.
При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунку та про здійсненні операції по картрахункам.
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у томі числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.
Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно з п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання, і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Представник позивача в судове засідання не зявився, позивач надав суду клопотання з проханням розглядати справу без участі представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку у разі повторної неявки відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Суд на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
18.08.2012 року відповідач звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ (а. с. 32), на підставі якої ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Під час оформлення кредиту відповідач була ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг (а. с. 7-30), про що свідчить підпис відповідача в Анкеті-Заяві, а також зобовязалася ознайомлюватися зі всіма змінами до вказаних Умов та правил на сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - www.privatbank.ua.
Судом з достовірністю встановлено, що згідно з Довідкою, виданою Головним управління статистики у Дніпропетровській області Державного комітету статистики (а. с. 33), Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а. с. 35) та Банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 року, виданою заступником голови Національного Банку України (а. с. 34), ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є юридичною особою та має право здійснювати банківські операції, передбачені ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність».
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Договір є обовязковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України)
Відповідно до п. 3.2.1.1.3, кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.
Отже, 18.08.2012 року між Банком і ОСОБА_1 виникли кредитні правовідносини, зобовязання за якими необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Судом встановлено, що договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою Банку та особисто ОСОБА_1, зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обовязком для виконання.
Частиною першою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обовязків, якими зокрема є договори та інші правочини. Отже, внаслідок укладання договору банківського обслуговування у вигляді заяви на відкриття рахунку між сторонами виникли цивільні права та обовязки, та позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом порушених прав.
Судом встановлено, що 18.08.2012 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, який складається з Анкети-Заяви відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів, з якими ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена, про що свідчить підпис відповідача в заяві.
Позивач взяті на себе зобовязання виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит в на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 3.2.1.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязується провадити погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11, а також повернути кредит у строки, встановлені п. п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.2.17.
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця.
Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти. Якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Що стосується заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3200,00 грн., а також штрафів в розмірах 500,00 грн. (фіксована частина) та 2839,13 грн. (процентна складова), суд вважає вказані вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Як вбачається зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», м. Словянськ Донецької області відноситься до таких населених пунктів, де здійснювалася антитерористична операція.
Як вбачається з копії паспорту відповідача ОСОБА_1 серії ВВ № 929630, виданого Словянським МВ УМВС України в Донецькій області, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача АДРЕСА_1. (а. с. 31)
З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що заявлені позивачем за кредитним договором № б/н 18.08.2012 року пеня та комісія в розмірі 3200,00 грн., штрафи в розмірах 500,00 грн. та 2839,13 грн., нараховані після 14 квітня 2014 року, були нараховані неправомірно, оскільки їх нарахування суперечить вимогам Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», а отже стягненню з відповідача не підлягають.
Добровільно умови договору в частині погашення заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками відповідач не виконує, але як боржник вона не звільняється від відповідальності за неможливість виконання нею грошового зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Отже, в даному випадку з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» потрібно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1424,00 грн., що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.
- витрати по сплаті судового збору в сумі 1424,00 грн. (одна тисяча чотириста двадцять чотири грн. 00 коп.)
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_2