Справа № 462/5141/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

з участю позивачки ОСОБА_1 та її представника Прокоф»євої І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

в с т а н о в и в:

Позивачка у листопаді 2017 року звернулася у суд з позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою №2 у будинку № 6 по вул.Нагірних у смт.Рудне Залізничного району м.Львова. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що їй належить на праві власності однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Разом з нею у квартирі зареєстровані її син ОСОБА_3, 28.04.1991р., донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також відповідач її колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Шлюб між нею і відповідачем був розірваний у 2008 році. Відповідач добровільно залишив спірне житло, забравши із такого свої речі, і вже протягом девяти років в спірному жилтовому приміщенні не появляється та не приймає участі в утриманні такого, хоча перешкод в користуванні вказаною квартирою йому ніхто і ніколи не чинив.

В судовому засіданні позивака та її представник позов підтримала, покликаючись на мотиви такого та доповнили, що відповідач ще до розлучення з позивачкою у 2006 році добровільно залишив спірне житло, забравши із такого свої речі, та перейшов проживати до іншої жінки і з того часу в спірній квартирі не появляється та не приймає участі в утриманні такої, хоча перешкод в користуванні цією квартирою йому ніхто і ніколи не чинив. Просять позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомив. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.

Право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено у ч. 1ст. 16 ЦК України.

Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що однокімнатна квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачці ОСОБА_1 / а.с.6/ та що у вказаній квартирі зареєстровано семеро осіб: позивачка ОСОБА_1, її син ОСОБА_3, 28.04.1991р., донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, онуки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та колишній чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 11/.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 15.04.2008 р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Також встановлено, що ще до розлучення відповідач у 2006 році добровільно залишив квартиру АДРЕСА_1, забравши із такої свої речі, та перейшов жити до іншої жінки і з того часу у спірній квартирі не проживає та не приймає участі в утриманні такої та що перешкод у користуванні цією квартирою йому ніхто і ніколи не чинив.

Наведене стверджується показами позивачки, актами Рудненської селищної ради від 23.10.2017р. та від 28.11.2017р. /а.с.5/.

Наведеними доказами також підтверджується те, що відповідач вже більше року не користується спірним жилим приміщенням без поважних причин, оскільки перешкод в користуванні таким йому ніхто і ніколи не чинив.

Оцінюючи зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач з 2006 року не користується квартирою №2 у будинку № 6 по вул.Нагірних у смт.Рудне Залізничного району м.Львова без поважних причин, тобто понад визначений ст.405 ЦК України річний термін, протягом якого за ним зберігалося право на користування спірним жилим приміщення, та приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування вказаним будинком.

На підставі ст. ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки 640грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12,89, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратилв право користування квартирою №2 у будинку № 6 по вул.Нагірних у смт.Рудне Залізничного району м.Львова.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області безпосередньо шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: