Справа № 372/2100/17
№2-1255/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Падалці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Давіда Ніколауса до ОСОБА_2, третя особа Соломянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про оскарження батьківства,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій просить виключити про нього відомості як батька дитини з актового запису №1052 від 31.03.2015 про реєстрацію народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійсненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що 30.07.2015 року сторони зареєстрували шлюб, який був розірваний 25.03.2016 року. За декілька місяців до одруження, 23.03.2015 року народилася ОСОБА_3, яка спершу була записана як ОСОБА_4, а коли сторони одружилися, відповідач повідомила, що позивач є батьком дитини. 29.07.2015 року було видане повторне свідоцтво про народження із внесенням відповідних змін у прізвище та по-батькові дитини, а саме ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 стала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Нещодавно, відповідач повідомила позивачу, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не дитина позивача, тому він і звернувся до суду з даним позовом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав вказаних в позовній заяві, та просили їх задовольнити, встановлення будь-яких обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, та якими доказами вони підтверджуються вважають є недоцільним, оскільки відповідачем повністю визнаються позовні вимоги, а тому з врахуванням ст. 61 ч.1 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали, та просили їх задовольнити, пояснень по суті спору не надавали, пославшись на ч.4 ст. 174 ЦПК України, де зазначається, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив до суду клопотання, в якому просив розглядати справу за відсутності представника, просив ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства, та направив письмові пояснення по справі.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.03.2015 року народилася ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БК № 158111, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1052. В даному свідоцтві батьками дитини вказані позивач та відповідач по справі.

25.03.2016 року рішенням Обухівського районного суду Київської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний.

Відповідно до ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 Сімейного кодексу України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

На підставі ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документами закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Згідно з ч.2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні сторони по суті спору пояснень так і не надали а підтвердили, лише що відповідачка повідомила позивача, що ОСОБА_3, не його дитина, а тому у відсутність жодних належних доказів на підтвердження позовних вимог, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачкою позову в повному обсязі порушує права та інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено, будь-якими належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що останній не є батьком дитини. Крім того позовні вимоги позивача, які підтримали сторони в судовому засіданні ґрунтуються лише на припущеннях та особистому трактуванні норм цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,15,59,60,209,212-215,218,292,294 ЦПК України, ст.136 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 Давіда Ніколауса до ОСОБА_2, третя особа Соломянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про оскарження батьківства, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: