АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року Апеляційний суд міста Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.,

МахлайЛ.Д.,

при секретарі Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа-Страхування»; третя особа: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» про стягнення суми страхового відшкодування, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року,

у с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Альфа-Страхування»; третя особа: ПАТ «Ідея Банк» про стягнення з відповідача на користь позивачки страхового відшкодування в сумі 630 000 грн. 00 коп., пені в розмірі 117 922 грн. 19 коп., 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування, що становить 29 295 грн. 52 коп., інфляційних втрат від простроченої суми страхового відшкодування, що становить 11 132 грн. 88 коп., а також судових витрат в сумі 6 890 грн. 00 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено (а.с.93-98).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційну скаргу мотивував, зокрема, тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим в умовах неповного та неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи, а також неправильної оцінки доказів.

Суд взяв до уваги лише докази, подані відповідачем і не взяв до уваги доводи позивачки, в тому числі не надав правову оцінку таким доказам, як: гарантійний талон на виготовлення ключів від квартири №024884 від 03 листопада 2015 року, протокол допиту свідка ОСОБА_4, протокол додаткового допиту потерпілої - ОСОБА_2, довідка СВ Голосіївського УНП ГУНП в місті Києві №3181/125/47/03-16 від 03 жовтня 2016 року.

Крім того, відповідач не надав достовірних доказів того, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу знаходилось у викраденому автомобілі.

_______________________________________________

Справа № 755/18001/16-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/5157/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Ластовка Н.Д.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

Оскільки позивачка повідомила відповідача про настання страхового випадку, про що свідчить наявна в матеріалах справи заява від 10 листопада 2015 року і не допустила порушень умов договору, відмова останній у виплаті страхового відшкодування з посиланням на повідомлення позивачкою із запізненням, є безпідставною.

В суді апеляційної інстанції, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» - Дещенко Ю.А., просила апеляційну скаргу відхилити, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи - ПАТ «Ідея Банк», в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши фактичні обставини справи та дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності та співставленні, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, виходячи з наступного.

В ході розгляду справи встановлено, що 23 вересня 2015 року між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0900860.104, строком дії з 29 вересня 2015 року по 28 вересня 2016 року.

Відповідно до ч. І вказаного договору, застрахованим транспортним засобом є автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2; вигодонабувачем зазначено ТОВ «Ідея Банк», який є кредитором у фінансуванні купівлі ОСОБА_2 вказаного автомобіля на підставі Кредитного договору № 910.26699 від 29 вересня 2014 року строком на 84 місяці. (а.с. 8-15; 16-19; 20)

Згідно Розділу ІІ Договору страхування, страхові ризики за Договором визначаються відповідно до обраної Програми страхування та можуть включати втрату визначеного транспортного засобу внаслідок: незаконного заволодіння транспортним засобом, внаслідок крадіжки, грабежу, розбою.

Згідно п.п. 3.1. Розділу ІІІ Договору страхування, страховий випадок - передбачена Договором подія (ризик, визначений обраною страхувальником програмою страхування та зазначений в Частині І Договору), що відбулася в період дії Договору, з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/вигодонабувачу на умовах Договору.

Виплата страхового відшкодування проводиться страховиком на підставі письмової заяви від страхувальника/вигодонабувача або його довіреної особи/водія, письмового рішення вигодонабувача про виплату страхового відшкодування страхувальнику (іншій особі, визначеній страхувальником) і страхового акта (аварійного сертифіката), що складається страховиком. (п.п. 14.1 Договору страхування)

У випадку незаконного заволодіння транспортним засобом протягом 3-х робочих днів, з моменту як страхувальник/вигодонабувач або його довірені особи/водій довідався або повинен був довідатись про випадок, зазначені особи зобов'язані надати страховику: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; повний комплект оригінальних ключів від транспортного засобу та засобів проти викрадення, за винятком випадків, коли вони були викрадені разом із транспортним засобом внаслідок розбійного нападу та/або пограбування (якщо свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, доручення, ключі (пульти) були вилучено органами МВС - то вище перелічені зобов'язані надати довідку про їхнє вилучення органами МВС). При невиконанні цієї умови страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування (п.п. 13.1.9 Договору страхування).

Відповідно до положення п.п. 4.3.8. Розділу ІV Договору страхування, страховик не відшкодовує збитки, пов'язані з викраденням транспортного засобу внаслідок крадіжки разом із ключами та/або реєстраційними документами, що були залишені у цьому транспортному засобі та/або передачі ключів, документів на транспортний засіб особам, що мають права керувати транспортним засобом на законних підставах. Дане положення не поширюється на випадок, коли крадіжка транспортного засобу трапилась безпосередньо після крадіжки ключів від цього транспортного засобу у страхувальника (водія).

Згідно п.п. 12.2.5 Договору страхування, страхувальник в межах Договору зобов'язаний у триденний строк у письмовій формі (факс, лист, телеграма, електронна пошта) повідомити страховика про суттєві зміни, що сталися з предметом страхування; втрата свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ключів від транспортного засобу та засобів проти викрадення, пульту управління сигналізацією.

Відповідно до п.п. 16.1.9 Договору страхування, однією із підстав для відмови страховика у здійсненні страхового відшкодування є невиконання страхувальником обов'язків, передбачених п.п. 12.2.2. - 12.2.6.

Згідно даних Витягу з кримінального провадження № 0010688 від 06 листопада 2015 року, відкритого за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та Довідки Голосіївського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві від 06 листопада 2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 06 листопада 2015 року звернулась до Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві з офіційною заявою та повідомила, що 06 листопада 2015 року приблизно о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, пр-т Червонозоряний, 150, невстановлена особа незаконно заволоділа належним їй автомобілем марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1, у якому знаходились наступні документи: Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль. Відомості про незаконне заволодіння транспортним засобом 06 листопада 2015 року внесено до бази «Угон». Один комплект ключів від автомобіля вилучений та приєднаний до матеріалів кримінального провадження (а.с. 21; 22).

За змістом Заяви позивачки про незаконне заволодіння транспортним засобом та виплату страхового відшкодування від 06 листопада 2015 року, на момент незаконного заволодіння транспортним засобом «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1, в автомобілі знаходились: договір страхування, поліс автоцивілки та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 41-43).

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_2 на адресу ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» від 10 листопада 2015 року, технічний паспорт на автомобіль «TOYOTA HIGHLANDER», державний номер НОМЕР_1, був викрадений з кишені її куртки 02 листопада 2015 року, про що до СК «Альфа-Страхування» позивачка ні письмово, ні усно не зверталась (а.с. 38-40).

Відповідно до показів, наданих ОСОБА_2, допитаної в якості потерпілої слідчим СВ Голосіївського УП ГУМП у м. Києві 09 грудня 2015 року, 02 листопада 2015 приблизно о 14.00 год. вона їздила на Деміївський ринок. Після повернення до автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1, нею було виявлено, що з правого карману її куртки зникли ключі від квартири, Свідоцтво про реєстрацію її транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який у подальшому 06 листопада 2015 року було викрадено. На момент відсутності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивачка поклала фотокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль до моменту виготовлення в органах поліції нового свідоцтва (а.с. 32-34).

За даними Довідки Голосіївського Управління поліції Головного управління НП у м. Києві № 43181/125/47/03 16, відповідно до показів потерпілої ОСОБА_2 та встановлених обставин справи, оригінал Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «TOYOTA HIGHLANDER», державний номер НОМЕР_1 був втрачений ОСОБА_2 02 листопада 2015 року. В матеріалах кримінального провадження знаходиться два комплекти ключів від зазначеного автомобіля, які вилучені протоколом огляду місця події від 06 листопада 2015 року та протоколом огляду місця події від 07 листопада 2015 року (а.с. 37).

Листом ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» від 25 грудня 2015 року № 1964.206.15.01-0481.12 на підставі п. 4.3.8 Договору страхування, позивачці відмовлено у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на порушення нею як страхувальником вимог п. 12.2.5 Договору страхування - неповідомлення страховика у 3-денний строк про втрату Свідоцтва про реєстрацію застрахованого транспортного засобу, а також вимог п. 13.1.9 Договору страхування про ненадання страховику протягом 3-х робочих днів, з моменту виявлення крадіжки транспортного засобу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 44).

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку про відсутність правових підстав цивільно-правової відповідальності відповідача ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» в межах заявлених вимог позивача ОСОБА_2, оскільки судом достовірно встановлено, що досліджений в судовому засіданні страховий випадок щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, належного позивачці на праві власності, є таким, що виключає обов'язок страховика у виплаті страхового відшкодування, з огляду на порушення останньою як страхувальником вимог пункту 13.1.9. Договору страхування щодо ненадання страховику протягом трьох робочих днів з моменту, як вона дізналась про викрадення транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу, що за умовами п.13.1.9. Договору страхування надає відповідачу як страховику право на відмову у виплаті страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно положень статті 982 ЦК України, істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку, що кореспондується із положенням статті 3 Закону України «Про страхування».

За змістом наведених законів України випливає, що договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Яка саме подія визнається страховим випадком має бути детально зазначено у договорі страхування.

Підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що учасники ДТП зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання ДТП. Якщо ці особи з поважних причин не могли виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Наведеною правовою нормою встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Верхового суду України (№6-284цс15 від 16 вересня 2015 року, №6-2598цс15 від 23 березня 2016 року та №6-2989цс15 від 08 червня 2016 року).

Крім того, рішення про наявність або відсутність підстав для задоволення регресної вимоги мусить ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, тому такі спори мають вирішуватися у загальному порядку відшкодування збитків.

У даному випадку, факт настання страхового випадку ніким не оспорюється та зафіксований правоохоронними органами.

Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав цивільно-правової відповідальності відповідача ПрАТ «СК «Альфа-Страхування» в межах заявлених вимог позивачки, оскільки судом достовірно встановлено, що за даними кримінального провадження, порушеного на підставі заяви позивачки про викрадення застрахованого транспортного засобу, а також згідно змісту її заяви про незаконне заволодіння застрахованим транспортним засобом - свідоцтво про реєстрацію застрахованого транспортного засобу в момент викрадення останнього знаходилось в цьому транспортному засобі, що виключає обов'язок відшкодування збитків страховиком, пов'язаних із викраденням транспортного засобу, відповідно до положень пункту 4.3.8. Договору страхування.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази письмового повідомлення позивачкою відповідача про втрату нею свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за наявності в матеріалах справи письмових доказів, що містять протилежні твердження останньої щодо неповідомлення нею ні письмово, ні усно страховика про можливу крадіжку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 38), - що також є підставою для відмови страховиком у виплаті страхового відшкодування відповідно до пункту 16.1.9. Договору страхування.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

Л.Д.Махлай