АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 757/28103/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6137/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

1 червня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів -Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Київської міської ради на рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: державний нотаріус Десятої київської державної нотаріальної контори Сабадаж Ольга Вікторівна про поновлення строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погодившись з рішенням суду, представник Київської міської ради подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не піддягає.

Судом встановлено, що у червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення строку прийняття спадщини, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що він є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5, проте пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки йому стало відомо про смерть спадкодавця лише 14 березня 2016 року, а в період з 7 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року він перебував на лікуванні у лікаря невропатолога, що підтверджується довідкою від 4 червня 2016 року № 159.

У зв'язку із викладеним, просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить однокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є племінником померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвами про народження: серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, серії НОМЕР_3.

13 травня 2016 ОСОБА_3 звернувся до Десятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом від померлого рідного дядька ОСОБА_5

Постановою державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Сабадаш О.В. від 31 травня 2016 відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого Цивільним кодексом України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки про смерть спадкодавця йому стало відомо лише 14 березня 2016 року, а з 7 по 29 квітня 2016 року він перебував на лікуванні.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що довідка про перебування на лікуванні у лікаря невропатолога від 4 червня 2016 року № 159 не є належним доказом поважності причин пропуску строку, оскільки доказів на спростування зазначеної довідки відповідачем суду не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом, 14 березня 2016 року Дніпровським УП ГУНП у м. Києві зареєстровано факт виявлення 14 березня 2016 року трупа ОСОБА_5

З лікарського свідоцтва про смерть № 671/2 від 15 березня 2016 року, причину смерті не встановлено в зв'язку з муміфікацією трупа, ймовірною датою смерті зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки перебування позивача на лікуванні є поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, та враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської ради відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді