АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5523/16-ц 22-ц/774/536/К/17
Справа № 182/5523/16-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/536/К/17 ОСОБА_1
Категорія - 59 (III) Доповідач Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

при секретарі: Гладиш К.І.,

за участі: представника Нікопольської міської ради та Управління комунального майна Нікопольської міської ради ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Управління комунального майна Нікопольської міської ради на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління комунального майна Нікопольської міської ради, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Управління комунального майна Нікопольської міської ради, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання дій незаконними та зобовязання вчинити дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що для приватизації квартири АДРЕСА_1 вона надала відповідачу всі документи, що підтверджують її право на приватизацію, однак їй відмовили в наданні згоди на приватизацію через те, що в неї відсутній ордер на квартиру.

Просила суд визнати дії відповідача про відмову у реалізації права на приватизацію житла незаконними, визнати за нею право на приватизацію квартири та зобовязати надати дозвіл на приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

Визнано дії виконавчого комітету Нікопольської міської ради та управління комунального майна Нікопольської міської ради щодо відмови ОСОБА_3 в наданні згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_2 незаконними.

Зобов'язано Управління комунального майна Нікопольської міської ради надати дозвіл ОСОБА_3 на приватизацію квартири АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині визнання дій відповідача незаконнимипосилаючись на те, що судом при ухваленні рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Так, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що ОСОБА_3 Управлінням комунального майна Нікопольської міської радибуло надано відповідь, згідно якої на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення «Про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» стосовно того, що відсутні правові підстави для приватизації нею квартири АДРЕСА_2. Вказана відповідь є правомірною та обґрунтованою.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що оскарження рішень субєктів владних повноважень відбувається відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою на приватизацію квартири АДРЕСА_2 та надала довідку про склад сімї та займані приміщення, копію, документа, що посвідчує особу, технічний паспорт, документ, що підтверджує невикористання нею житлового чеку для приватизації державного житлового фонду.

Листом управління комунального майна нікопольської міської ради від 01.08.2016 року № 905 ОСОБА_3 було повідомлено , що через ненадання копії ордеру про надання житлової площі відсутні правові підстави для надання згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_2.( а.с.17)

З пояснень позивача , судом встановлено, що зазначена квартира за ордером була надана її батькам, які померли, ордер у неї відсутній, оскільки вона вселялась в квартиру як член сімї. З того часу вона зареєстрована та проживає в квартирі.

Відповідно до матеріалів справи за адресою АДРЕСА_3 зареєстрована та проживає ОСОБА_3 з 1968 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої нстанції виходив з того, що відмова виконавчого комітету Нікопольської міської ради про надання дозволу на приватизацію квартири з підстав відсутності надання ордеру є незаконною і тому слід зобовязати відповідача надати дозвіл ОСОБА_3 на приватизацію квартири АДРЕСА_2 згідно наданих позивачем документів та за відсутності ордеру на квартиру.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відмова виконавчого комітету Нікопольської міської ради про надання дозволу на приватизацію квартири з підстав відсутності надання ордеру є незаконною з огляду на наступне.

Згідно із статтею 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За змістом ст.9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон № 2482-XXII). Відповідно до статті 1 Закону № 2482-ХХІІ приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Як встановлено статтею 2 Закону № 2482-ХХІІ до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до ст. 8 вказаного Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Згідно з ч. 10 ст. 8 Закону № 2482-ХХІІ органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 17 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та

необхідну консультацію.

Відповідно до п. 18 вказаного Положення громадянином до органу приватизації подаються:

оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого

приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі;

копію документа, що посвідчує особу;

технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у

гуртожитку;

довідка про склад сім'ї та займані приміщення;

копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму

жилої площі у гуртожитку);

документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків

для приватизації державного житлового фонду;

копія документа, що підтверджує право на пільгові умови

приватизації;

заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на

приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку,

кімнат у комунальній квартирі.

Як вбачається із матеріалів справи, Управлінням комунального майна Нікопольської міської ради, листом від 01.08.2016 року № 905 не було надано згоду громадянці ОСОБА_3 на приватизацію квартири № 14в будинку 63 по вул. Каштановій у м. Нікополі у звязку з тим, що у наданому пакеті документів, який не відповідає вимогам п. 18 Положення…, відсутня копія ордера про надання житлової площі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що Управління комунального майна Нікопольської міської ради, діяло в межах Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», тому позовні вимоги в частині визнання дій Управління комунального майна Нікопольської міської ради незаконними, задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Управління комунального майна Нікопольської міської ради, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання дій незаконними, на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303,307, 308, 314-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Управління комунального майна Нікопольської міської радизадовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2016 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до Управління комунального майна Нікопольської міської ради, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання дій незаконними та ухвалити в цій частині нове рішення, про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині визнання дії виконавчого комітету Нікопольської міської ради та управління комунального майна Нікопольської міської ради щодо відмови ОСОБА_3 в наданні згоди на приватизацію квартири АДРЕСА_2 незаконними.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: