Номер провадження: 22-ц/785/6824/17
Номер справи місцевого суду: 2-1161/11
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Лопотанові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року, -

встановила:

30 вересня 2004 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом який було уточнено доОСОБА_3 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на сина ОСОБА_4, у розмірі 1000 грн. щомісячно з 30.09.2004 р. до 10.12.2015 р. одноразово за даний період (140 000 грн.), застосував інфляцію росту цін, а з січня 2016 р. до 18.04.2021 р. до досягнення сином повноліття - по 2000 грн. щомісячно. Також позивачка просила стягнути з відповідача на її користь в період з 30.09.2006 р. по 18.04.2006 р. у розмірі 700 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років, одноразово у сумі 12950 грн. Крім того, стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, які викликані хворобою (особливі обставини), у відповідності до вимог ст. 185 СК України.

Посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. 18.04.2003 р. у сторін народився син ОСОБА_5. 10.10.2004 р. шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано та того часу відповідач матеріальну допомогу на утриманні сина перестав надавати. На момент розірвання шлюбу позивачка знаходилась у відпустці по догляду за дитиною та отримувала встановлену законом державну допомогу, якої не вистачало на утримання дитини, у звязку з чим вона звернулась до суду із відповідним позовом. На момент звернення до суду із даним позовом, відповідач мав нерегулярний та мінливий доход, заробітну плату отримував в іноземній валюті, у звязку з чим позовні вимоги позивачка висувала у твердій сумі, відповідно до довідки ДО «Старлайн Марин» в період з 01.11.2003 р. по 09.06.2004 р. його заробітна плата склала 8030 долари США. Її заробітна плата складає 1200 грн. на місяць, дитина постійно хворіє, у звязку з чим позивачка збільшила свої позовні вимоги та вважає, по відповідач має змогу виплачувати аліменти у такому розмірі.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 30.09.2004 р. до 10.12.2015 р. з урахуванням індексації 194 163,09 грн. за вирахуванням добровільно сплачених відповідачем коштів на утримання дитини у сумі 46 162 грн. 70 коп., а усього одноразово стягнуто 148 000 грн. 39 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 01.01.2016 р. до дня постановлення рішення суду, тобто до 27.06.2017 р. з урахуванням індексації у сумі 52 844 грн. 40 коп.

Стягнуто з відповідача аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 28.06.2017 р. до 18.04.2021 р., тобто до досягнення повноліття сином ОСОБА_4.

Рішення суду в частині стягнення боргу на виплату аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню в сумі 200 844 грн. 79 коп., та рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки додаткові витрати на утримання дитини, викликаних особливими обставинами у розмірі 1727 грн. 30 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 8 грн. 50 коп. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги ОСОБА_2І, вважає за необхідне її задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

У відповідності до п. 3 ч. 1ст. 307ЦПК України занаслідкапми розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є у відповідності до п. 3 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що позивачка і відповідач пербували у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина ОСОБА_5, народження 18 квітня 2003 року. Батьком дитини записаний у свідоцтві про народження відповідач.

Після розірвання шлюбу 10 жовтня 2004 року відповідач перестав надавати гроші на утримання дитини, у звязку з чим 30 вересня 2004 року позивачка звернулась із позовом до суду, в якому ставила питання про стягнення аліментів на дитину та на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років. У подальшому неодноразово свої позовні вимоги уточнювала.

Справа перебувала у провадженні Ренійського районного суду Одеської області до 27 червня 20017 року. Протягом усього часу знаходження справи у суді аліменти на дитину та утримання позивачки до досягнення дитиною віку трьох років не стягувались.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг одержати їх у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Виходячи з того, що справа тривалий час знаходилась на вирішенні у районному суді, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів за весь період з моменту подачі позову з урахуванням індексації та додаткових витрат на дитину у сумі 1727 грн, повязаних з особливими обставинами - хворобою дитини.

Суд виключив із суми аліментів, що підлягають стягненню 46 162 грн, яку відповідач сплатив на утримання дитини протягом часу перебування справи на вирішенні у районному суді, визнавши належними надані відповідачем письмові докази квитанції про перерахування грошей.

З такими висновками суду першої інстанції стосовно розміру аліментів з урахуванням індексації погоджується і судова колегія.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2І в частині незгоди з виключенням суми 46 162 грн., із суми, що підлягає стягненню, не підтверджені належними і допустимими доказами, а тому не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

Водночас, судова колегія вважає, що рішення суду в частині відмови у позові ОСОБА_2І про стягнення коштів на її утримання підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Статтею 84 СК України передбачено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Підставою для відмови у позові ОСОБА_2І про стягнення коштів на її утримання, районний суд визначив ті обставини, що позивачка працювала до досягнення дитиною віку трьох років, та те, що відповідач фактично не міг їй таку допомогу надавати.

Таке обґрунтування не відповідає вимогам закону, оскільки право на утримання від чоловіка батька дитини дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та від її матеріального становища.

Відповідач вказував, що у період, до досягнення його сином ОСОБА_4 віку трьох років, він не мав високооплачуваної роботи, та у той період мусив утримувати свою дочку до досягнення нею віку 23 років, яка продовжувала навчання у вищому учбовому закладі, та матір похилого віку.

Судова колегія приходить до висновку, що зазначені обставини не можуть бути покладені в основу судового рішення про відмову позивачці у цій частині позову.

Судовою колегією встановлено, що позивачка мала право на своє утримання до досягнення дитиною віку трьох років незалежно від того, працювала вона на той час чи ні та від її матеріального становища.

Посилання відповідача на те, що він не мав можливості надавати їй утримання, не відповідають фактичним обставинам справи. Так судом встановлено, що відповідач на той час був здоровий і працездатний, мав можливість утримувати повнолітню дочку та пристарілу матір. Доказів того, що на утримання сина та його матері до досягнення дитиною віку трьох років у нього не було коштів відповідач суду не надав. Також він не надав доказів щодо того, що інтереси повнолітньої дочки та пристарілої матері були пріоритетні перед інтересами малолітнього сина та його матері.

У звязку з тим, що справа тривалий час знаходилась на вирішенні у суді першої інстанції, позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги щодо стягнення коштів на її утримання і остаточно визначила суму щомісячного платежу 700 грн.

Судова колегія вважає таку суму співмірною з обовязком відповідача надавати утримання матері дитини до досягнення дитиною віку трьох років.

З моменту подачі позову до районного суду і до досягнення дитиною віку трьох років минуло 18,5 місяців.

Відповідно сума, що підлягає стягненню склала 12950 грн. (700х 18,5).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення аліментів на дитину правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду в цій частині відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Водночас у частині відмови у позові про стягнення коштів позивачці на її утримання, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Керуючись: ст. 304; п. 3 ч. 1 ст. 307; п.п. 3, 4 ст. 309; 316; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 27 червня 2017 року змінити.

Скасувати його в частині відмови у позові ОСОБА_2І про стягнення коштів на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років і постановити у цій частині нове рішення, яким цю частину позову задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення дитиною віку трьох років за період з 30 вересня 2004 року по 18 квітня 2006 року - 12950 грн із розрахунку по 700 грн щомісячно за 18,5 місяців.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту його проголошення, але може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8