АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 760/7575/17 Головуючий у 1 інстанції - Шереметьєва Л.А.
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Усика Г.І.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про стягнення страхового відшкодування, відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення Солом"янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом надана невірна оцінка доказам у справі. Зазначає, що, відмовляючи в задоволенні його позову про стягнення страхового відшкодування з тих підстав, що він не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду компетентні органи, а розмір збитків перевищує 25 000,00 гривень, а тому підстав для застосування положень п. 26.4 договору страхування немає, суд першої інстанції не врахував той факт, що при настанні страхового випадку відповідач перешкоджав виконанню представником страхувальника ( водієм) п. 25.1.2 договору страхування, за яким страхувальник протягом 1 години повинен повідомити страховика про настання страхового випадку по цілодобовим номерам телефонів, так як на момент звернення водія до страховика всі телефонні номери були зайняті. В судовому засіданні представник відповідача зазначав, що дійсно можуть бути ситуації, коли всі номери телефонів операторів можуть бути зайняті. Доводи представника відповідача про те, що з номера телефону страхувальника в день ДТП не було дзвінка на канали страховика не спростовують доводів позивача. так як дзвінки здійснювались з телефону його дружини, яка в день ДТП була за кермом автомобіля. Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування для виплати страхового відшкодування положень п. 26.4 договору страхування є помилковим, так як відповідно до вказаного пункту договору передбачена можливість виплати страхового відшкодування і при відсутності документів компетентних органів, якщо розмір збитків не перевищує 25 000,00 гривень. Згідно акту виконаних робіт ФОП ОСОБА_5 вартість ремонту його автомобіля становить 23 561,00 грн., а тому відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_10 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « Арсенал Страхування" Полич Євген Вікторович проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 травня 2016 року між сторонами був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №456/16-Т/К/1, предметом якого є майнові інтереси, пов»язані з володінням, розпорядженням або користуванням транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, 2012 року випуску, належного позивачу.

08 січня 2017 року на 40 км. автодороги сполученням Вінниця-Житомир сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачу транспортний засіб- автомобіль Chevrolet Aveo, д.н. НОМЕР_2, 2012 року випуску , яким у момент ДТП керувала JIooc О.С. Працівниками поліції вказана дорожньо-транспортна пригода не документувалась, так як вони на місце ДТП не викликались.

Про настання дорожньо-транспортної пригоди страховика було повідомлено в цей же день телефоном, а 10 січня 2017 року ОСОБА_9, яка керувала транспортним засобом на момент ДТП, подала до страховика письмову заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідно до рахунку № УКК3009478/ СТО »ІталМоторс Україна» від 12 січня 2017 року розмір завданих позивачу збитків внаслідок пошкодження його автомобіля становить 51 105, 52 гр..

Листом від 25 січня 2017 року позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Вважаючи таку відмову незаконною, ОСОБА_2 24.04.2017 року поштою направив до Солом"янського районного суду м.Києва позовну заяву, в якій просив стягнути з ПрАТ СК "Арсенал Страхування" на його користь страхове відшкодування у розмірі 23 561,00 грн. Зазначав, що він надав відповідачу всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування на підставі п. 26.4 договору добровільного страхування і без документів оформлення ДТП компетентними органами, так як розмір збитків не перевищує 25 000,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт по здійсненню відновлювального ремонту його автомобіля ФОП ОСОБА_5 від 31.01.2017 року, згідно якого вартість робіт становить 23 561,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування, суд першої інстанції посилався на те, що відмова у виплаті страхового відшкодування є законною так як грунтується на вимогах ст.ст. 25, 26 Закону України " Про страхування", положеннях п. 25.1.2, п.25.1.5, п.26.4, 27.10, п.27.11, п.28.4.6 укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту № 456/16-Т/К/1.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він зроблений на підставі повного та об»єктивного дослідження доказів у справі та відповідає вимогам закону, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування.

Згідно зі ст. 979 за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальнику) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховик здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій особі або іншій третій особі.

Підстави для відмови в виплаті страхового відшкодування визначено в ч.І ст.26 Закону України " Про страхування".

В частині 2 ст.26 Закону зазначено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши даний договір страхування, позивач тим самим засвідчив свою згоду та прийняв умови, які були в ньому закріплені.

Відповідно до п.25.1.2 укладеного між сторонами договору добровільного страхування, в разів настання страхового випадку страхувальник зобов»язаний негайно, але не пізніше 1/однієї/ години, повідомити про настання події компетентні органи, страховика або його представника за цілодобовим номером телефону, а також викликати компетентні органи.

Згідно з п.25.1.5 договору в разі настання страхового випадку страхувальник зобов"язаний при ДТП діяти відповідно до п.2.10 Правил дорожнього руху, а саме: водій зобов"заний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції.

З досліджених судом доказів і пояснень самого позивача судом достовірно встановлено, що про настання дорожньо-транспортної пригоди 08 січня 2017 року на 40 км автодороги сполученням Вінниця-Житомир за участю автомобіля НОМЕР_1, 2012 року випуску підрозділи поліції ні страхувальником ОСОБА_2, ні водієм, який керував вказаним транспортним засобом ОСОБА_9 не повідомлялись. Страхова компанія була повідомлена про настання страхового випадку телефоном після того, як автомобіль було переміщено з місця ДТП евакуатором, відповідно. представник страховика на місце ДТП також не виїзджав.

Відповідно до п.26.4 договору добровільного страхування, страхувальник може скористатися правом не надавати страховику документи компетентних органів у випадках, коли розмір збитків в результаті страхового випадку не перевищує 25 000, 00 гр.

Пунктами 27.10. 27.11 сторони при укладенні договору дійшли згоди, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу на базі СТО на вибір страховика.

На виконання вимог п.п.27.10,27.11 договору страхування, автомобіль позивача був оглянутий на СТО "ІталМоторс Україна".

Відповідно до рахунку № УКК3009478/ СТО "ІталМоторс Україна" від 12 січня 2017 року, розмір завданих позивачу збитків внаслідок пошкодження автомобіля становить 51 105, 52 гр., тобто, сума перевищує розмір збитків, визначених в п. 26.4, який надає можливість страхувальнику отримати страхове відшкодування без надання страховику документів компетентних органів.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що при ухваленні рішення судом була надана невірна оцінка доказам у справі, в тому числі акту виконаних робіт № Ко - 0000100 від 31.01.2017 року ФОП ОСОБА_5, відповідно до якого за замовленням позивача, ремонті роботи по відновлювальному ремонту автомобіля, належного позивачу, були виконані на 23 561, 00 гр., колегія суддів вважає безпідставними, так як з даного акту вбачається, що сума відновлювального ремонту автомобіля становить 25 566, 56 гр., а при наданні позивачу послуги з ремонту автомобіля була зроблена знижка в розмірі 2 004, 56 гр. та до сплати нараховано 23 561,00 гр.

Пункт 26.4 договору добровільного страхування передбачає, що страхувальник може скористатися правом не надавати страховику документи компетентних органів у випадках, коли розмір збитків в результаті страхового випадку не перевищує 25 000, 00 гр. За наданим позивачем актом виконаних робіт № Ко - 0000100 від 31.01.2017 року ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 25 566, 56 гр., а не 23 561,00 грн., як зазначає позивач.

Відповідно до п.28.4.6, укладеного між сторонами договору, страховик відмовляє в виплаті страхового відшкодування, якщо страхувальник не виконав обов»язків, передбачених умовами договору страхування.

Враховуючи, що позивач не виконав вимоги п.25.1.2 та 25.1.5 укладеного між сторонами договору добровільного страхування: при настанні страхового випадку негайно, але не пізніше 1/однієї/ години, не повідомив про настання події компетентні органи, страховика або його представника за цілодобовим номером телефону, а також не викликав компетентні органи поліції, а підстав для застосування положень п. 26.4 договору страхування немає, колегія суддів вважає, що відмова Приватного акціонерного товариства « Страхова компанія « Арсенал Страхування" у виплаті йому страхового відшкодування є обгрунтованою, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства " Арсенал Страхування" про стягнення страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції не врахував той факт, що при настанні страхового випадку відповідач перешкоджав виконанню представником страхувальника ( водієм) п. 25.1.2 договору страхування, за яким страхувальник протягом 1 години повинен повідомити страховика про настання страхового випадку по цілодобовим номерам телефонів, так як на момент звернення водія до страховика всі телефонні номери були зайняті. В судовому засіданні представник відповідача зазначав, що дійсно можуть бути ситуації, коли всі номери телефонів операторів можуть бути зайняті, колегія суддів відхиляє, так як вони, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, розпорядившись своїми процесуальними правами на власний розсуд, позивач не надав суду доказів того, що з його телефону, чи з телефону водія автомобіля ОСОБА_9 протягом години здійснювались вхідні дзвінки на телефони страховика, але вони не були прийняті операторами.

Безпідставними колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд першої інстанції повно та об»єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення суду з дотриманням вимог процесуального права та вірним застосуванням норм матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: