Справа № 236/3076/16-ц
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлоусова А.Є.,
при секретарі Колесник О.І.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман заяву ОСОБА_1 про розяснення судового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Лиманської міської ради Донецької області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області, про визнання права власності на самочинне будівництво,
ОСОБА_1 у грудні 2016 року звернулась до суду з позовом до територіальної громади м. Лиман, яку представляє Лиманська міська рада Донецької області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.
Рішенням суду від 26.12.2016 року вимоги позивача задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 39 по вул. Курортній у сел. Новоселівка Лиманського району (колишня назва Краснолиманський район) Донецької області, загальною площею 93,6 кв. м. Зазначене судове рішення набрало законної сили.

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про розяснення судового рішення. Позивач вказує, що за нею рішенням суду було визнано право власності на самочинно збудоване майно - житловий будинок № 39 по вул. Курортній у сел. Новоселівка Лиманського району (колишня назва Краснолиманський район) Донецької області, загальною площею 93,6 кв. м. Водночас вона надавала до суду копії документів на все домоволодіння (складається із житлового будинку літ.»А-1», житлового будинку літ. «В-2», будівлі гаража літ. «Г», споруди душу літ. «Д», вбиральні літ. «Ж», льоху літ. «Б»), а саме технічний паспорт на будинок, звіт про незалежну оцінку вартості домоволодіння загальною площею 124,6 кв. м, звіт про технічний стан за результатами обстеження домоволодіння. Позивач зазначає, що в 2010 році нею самовільно було збудовано не лише житловий будинок літ. «В-2» площею 93,6 кв. м, на який суд визнав право власності за ОСОБА_1, але й будівлю гаража літ. «Г», споруди душу літ. «Д», вбиральні літ. «Ж». Позивач вказує, що звертаючись до суду із відповідною заявою, вона мала на меті визнання права власності за нею на все домоволодіння, в тому числі на будівлю гаража, споруди душу та вбиральні. ОСОБА_1 просить суд розяснити судове рішення, зазначивши, чи поширюється дія ухваленого рішення на все домоволодіння. Потребу в розясненні рішення позивач обґрунтовує ускладненнями, що виникли у неї під час державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Позивача ОСОБА_1 було своєчасно повідомлено про дату, час та місце розгляду поданої ними заяви судом, проте вона для участі в судовому засіданні не прибула.

Відповідача Лиманську міську раду, яка представляє обєднану територіальну громаду, було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду заяви позивача судом; відповідачем не направлено свого представника для участі в судовому засіданні.

Третю особу - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду заяви позивача судом; третьою особою не направлено свого представника для участі в судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 221 ЦПК України неявка осіб, які брали участь у справі, не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду. З огляду на це та відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути питання про розяснення рішення за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та державного виконавця, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Згідно зі ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, , суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати;7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

За змістом ст. 215 ЦПК України рішення суду складається з: вступної частини із зазначенням часу та місця його ухвалення, найменування суду, що ухвалив рішення,прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді), прізвища та ініціалів секретаря судового засідання, імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі, предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням узагальненого викладу позиції відповідача, пояснень осіб, які беруть участь у справі, інших доказів, досліджених судом; мотивувальної частини із зазначенням:встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти,чи були порушені, не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким,назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; резолютивної частини із зазначенням висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково, висновку суду по суті позовних вимог, розподілу судових витрат, строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що усі питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України судом при розгляді справи 26.12.2016 року були вирішені, у мотивувальній частині рішення вказані процесуальні норми та посилання на нормативно-правові акти, якими суд керувався при винесенні рішення. Резолютивна частина рішення відповідає позовним вимогам і обґрунтуванню, наданому судом у мотивувальній частині.

Враховуючи субєктивний характер сприйняття змісту судового рішення кожною зі сторін спору, суд не вбачає підстав для роз'яснення рішення від 26.12.2016 року у справі № 236/3076/16-ц.

Водночас відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін; при цьому їхня присутність не є обов'язковою.

Суд приходить до висновку, що вирішення питання, порушеного у заяві позивача ОСОБА_1 від 14.04.2017 року, є можливим шляхом ухвалення додаткового рішення з приводу визнання за позивачем права власності на окремі самочинно збудовані обєкти (будівлю гаража літ. «Г», споруди душу літ. «Д», вбиральні літ. «Ж») у складі домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Новоселівка, вул. Курортна,39.

Як вбачається з матеріалів справи, в 2010 році позивачем самовільно було збудовано не лише житловий будинок літ. «В-2» площею 93,6 кв. м, на який суд визнав право власності за ОСОБА_1, але й будівлю гаража літ. «Г», споруди душу літ. «Д», вбиральні літ. «Ж». При зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 було надано докази щодо відповідності будівельним нормам і стандартам усіх обєктів у складі домоволодіння, а саме технічний паспорт на будинок, звіт про незалежну оцінку вартості домоволодіння загальною площею 124,6 кв. м, звіт про технічний стан за результатами обстеження домоволодіння.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч.1 ст. 181 ЦК України).

Відповідно до ст. 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ураховуючи, що у складі домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Новоселівка, вул. Курортна,39, перебувають окремі самочинно збудовані позивачем обєкти, стосовно яких позивач подавала докази і давала пояснення, однак не було ухвалено рішення про визнання права власності, суд з власної ініціативи ухвалює додаткове рішення і визнає за ОСОБА_1 право власності на будівлю гаража літ. «Г», споруди душу літ. «Д», вбиральні літ. «Ж».

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі № 236/3076/16-ц.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, народжена в м. Макіївка Донецької області, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2/5, кв.1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на будівлю гаража літ. «Г» (будівельний обєм 102,0 куб. м), споруди душу літ. «Д»(будівельний обєм 13,0 куб. м), вбиральні літ. «Ж» (будівельний обєм 3,4 куб. м), що перебувають у складі домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, Лиманський район, с. Новоселівка, вул. Курортна,39.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -