Справа № 536/669/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Дяденко С.В..

представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» за довіреністю ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору № PLRMGL00007872

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_7 акціонерне товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк» звернулися до суду з зазначеним позовом.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 надав заяву про фальшивість доказу, а саме: Заяви на видачу готівки № 2 від 26 червня 2007 року, стверджуючи що вона є недійсною і не містить необхідних обовязкових реквізитів та просив виключити її з числа доказів.

Також заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи посилаючись, що факт надання кредитних коштів ОСОБА_4 за кредитним договором № PLRMGL00007872 від 26 червня 2007 року у сумі 25 500 доларів США та в сумі 3 193 доларів США 75 центів не підтверджується ніякими обовязковими санкціонованими первинними бухгалтерськими документами. Крім того рахунок 1380 зазначений в Заяві на видачу готівки не є поточним рахунком ОСОБА_4 та не зазначений в кредитному договорі як рахунок для видачі кредиту з операційної каси банку.

На вирішення експертизи просив поставити наступні питання: «Чи підтверджує Заява на видачу готівки № 2 від 26.06.2007 року факт видачі кредиту ОСОБА_4 в сумі 25500 доларів США з операційної каси ПАТ КБ "Приват Банк" за кредитним договором № PLRMGL00007872 від 26 червня 2007 року'? Чи підтверджується документально та нормативно видача кредитних коштів за кредитним договором № PLRMGLOOOO7872 від 26 червня 2007 року в сумі 25500 доларів США, а також у розмірі 3 193 доларів США 75 центів? Чи підтверджується документально та нормативно визначений ПАТ КБ «ПриватБанк» розмір заборгованості за основною сумою борту, нарахованими відсотками, штрафними санкціями (пенею) за кредитним договором № PLRMGL00007872 від 26 червня 2007 року, умовами вказаного кредитного договору та розрахунковими документами щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором станом на 05.04.2016 року? Чи відповідає метод нарахування ПАТ КБ «ПриватБанк» процентів за кредитним договором № FLRMGL00007872 від 26 червня 2007 року вимогам Положення про кредитування банку? В якому розмірі підтверджуються реальна відсоткова ставка, абсолютне значення подорожчання кредиту та сукупна вартість кредиту по кредитному договору № FLRMGL00007872 від 26 червня 2007 року станом на дату підписання кредитного договору, 26.06.2007 року?

Проведення експертизи просив доручити Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_8.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання про призначення судової економічної експертизи посилаючись, що поставлені в ній питання виходять за межі компетенції судового експерта. Також зазначив, що Заява на видачу готівки № 2 від 26 червня 2007 року є належним доказом і відкликати вони її не будуть, а твердження представника відповідача про фальшивість документу ґрунтується лише в частині порушення порядку складання документа, а не на недостовірності даних вказаних в них.

Суд заслухавши думку представника позивача вважає, що в задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи та визнання доказу фальшивим слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до положеньст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 185 УПК України у разі подання заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду особою, яка бере участь у справі, для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів.

Згідно п.28 постанови № 2 від 12 червня 2009 року Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції " При відсутності з її боку таких процесуальних дій, особа, яка подала заяву, має згідно із загальними правилами доказування (стаття 60 ЦПК) подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів.

При цьому особа, яка заявляє спір про фальшивість доказу, повинна чітко зазначити, в чому саме проявляється сумнів у достовірності доказу або його фальшивість, оскільки безпідставне заявлення такого спору є зловживанням своїми процесуальними правами (ч. З ст. 27 ЦПК).

У даному конкретному випадку, оспорюючи достовірність вищенаведених документів, представник відповідача не подав відповідні докази, що спростовують значення їх відомостей.

Відповідно до ч.1ст. 61 ЦПК Україникожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене , суд вважає, що у задоволенні заяви про фальшивість доказу слід відмовити, оскільки належних доказів того, що оспорювані документи є недостовірними або фальшивими представником відповідача не надано та достовірність даного доказу не викликає у суду сумніву.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Запропоновані представником відповідача питання на вирішення судової економічної експертизи поставленні некоректно і тому суд визнає їх такими, що не входять до компетенції експерта та відмовляє в задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи.

Щодо заявленого клопотання представника позивача за довіреністю ОСОБА_3 про допит в якості свідка відповідача ОСОБА_4, то суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечував щодо допиту ОСОБА_4 як свідка.

При таких обставинах, суд відмовляє в задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 57, 62,143,185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Представнику відповідача ОСОБА_5 в задоволенні заяви про фальшість доказу та клопотанні про призначення судової економічної експертизи відмовити.

Представнику позивача ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про допит відповідача ОСОБА_4 в якості свідка відмовити.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя С. М. Клименко