Провадження №2-о-346/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Лазаренко В.В., за участю секретаря Петраш Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

05.09.2017 заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в місті Донецьк.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помела її батько ОСОБА_2 в місті Донецьк, який на даний час відноситься до тимчасово окупованої території України. Після смерті батька вона звернулася до Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві з проханням видачі свідоцтва про смерть, надавши наявні на руках докази її смерті - свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території України, про те у видачі свідоцтва їй було відмовлено.

В судове засідання заявник та представник зацікавленої особи Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві не з'явилися. З огляду на вжиття судом заходів про повідомлення заявника та зацікавленої особи про час та місце розгляду справи, суд знаходить можливим розглянути справу у їх відсутності. При цьому, суд враховує, що заявником подана заява про розгляд справи за її відсутності в якій вона просить її заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер в місті Донецьк. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади на час розгляду справи тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті по місцю проживання проведена не була. Для підтвердження факту смерті ОСОБА_2, заявником надано до матеріалів справи свідоцтво про смерть, яке видане на тимчасово окупованій території України.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталася до Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві з відповідною заявою, проте у реєстрації смерті ОСОБА_2 йому відмовлено.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а отже у даному випадку, факт смерті ОСОБА_2 має юридичні наслідки для ОСОБА_1, як дочки померлого.

Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті ОСОБА_2 достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд дійшов висновку, що вимоги заявника являються обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Донецьк - належить задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 234, 235 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк.

Рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Лазаренко