Справа № 445/1717/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2017 р. Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О.М.

секретаря судового засідання Притули І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанови про стягнення виконавчого збору та штрафу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, якою просить скасувати постанову № 5650 від 17.08.2017 року про стягнення з нього штрафу у розмірі 1700,00 грн. та постанову №5754 від 31.08.2017 року про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 6400,00 грн.

В обґрунтування скарги зазначає, що 27 липня 2017 року Золочівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, згідно якого його зобовязано у місячний термін усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу огорожі висотою 4м, встановленої між суміжними земельними ділянками, що розташовані за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. Бродівська, 28, а також зобовязано у цей же термін обрізати гілки та корені дерев, які чинять перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2 Вказаний виконавчий лист предявлено стягувачем до виконання та 03.08.2017 року Золочівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито відповідне виконавче провадження. На момент відкриття виконавчого провадження він перебував за межами території України. Зазначає, що як тільки йому стало відомо про наявність відкритого виконавчого провадження, він добровільно виконав рішення суду, що засвідчено актом державного виконавця від 30.08.2017 року, вважає оскаржувані постанови неправомірними та просить їх скасувати.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги у його відсутності, вимоги скарги підтримує та просить таку задовольнити.

Старший державний виконавець Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, при цьому від в.о. начальника Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд скарги у відсутності представника виконавчої служби, в задоволенні скарги просить відмовити. Окрім цього, державним виконавцем подано на адресу суду письмові заперечення проти вимог скарги.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності осіб, які не зявились.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Ознайомившись із доводами скарги та письмового заперечення на неї, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Як вбачається із виконавчого листа, що виданий Золочівським районним судом Львівської області 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, такий виданий на виконання судового рішення, яким зобовязано ОСОБА_1 у місячний термін усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу огорожі висотою 4м, встановленої між суміжними земельними ділянками, що розташовані за адресою: Львівська область, м. Золочів, вул. Бродівська, 28, а також зобовязано у цей же термін обрізати гілки та корені дерев, які чинять перешкоди у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2

Рішення у вказаній справі набрало законної сили 22.06.2017 року.

Виконавчий лист предявлено до примусового виконання в Золочівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Постановою старшого державного виконавця від 03.08.2017 року відкрито відповідне виконавче провадження за № 54440604.

Згідно вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено строк для виконання рішення суду 10 робочих днів та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 6400,00 грн. (пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження).

Відомості про те, що боржником оскаржувалась постанова про відкриття виконавчого провадження скаржником не надано, в матеріалах справи такі відсутні.

Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржнику та отримана ним 08.08.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

17 серпня 2017 року в.о. начальника Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4, з виходом на місце та в присутності понятих, встановлено, що рішення суду ОСОБА_1 не виконано, а тому цього ж дня, нею винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 1700,00 грн.

30.08.2017 року при повторному обстеженні, державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником виконано, що засвідчується відповідним актом.

31.08.2017 року старшим державним виконавцем Золочівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 6400,00 грн., яка постановою від 12.09.2017 року про закінчення виконавчого провадження виділена в окреме провадження, разом з постановою про накладення штрафу.

Виконавче провадження закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто в звязку з фактичним виконанням рішення.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення скарги, суд виходить з наступного.

Як вже було зазначено, судове рішення, яким боржника ОСОБА_1 зобовязано усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою набрало законної сили 22.06.2017 року, при цьому, самим же судовим рішенням, скаржнику встановлено місячний строк для усунення перешкод.

В строк до 22.07.2017 року ОСОБА_1 судове рішення виконано не було, що стало підставою для відкриття відповідного виконавчого провадження.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 5,6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

За приписами ч.1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Ця вимога Закону державним виконавцем дотримана, постанова про відкриття виконавчого провадження скерована скаржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримана останнім 08.08.2017 року, що як вже зазначалось підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

За спливом 10 днів з дня відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем перевірено факт виконання боржником судового рішення. Такі дії державного виконавця передбачені ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження».

На момент перевірки, що проведена державним виконавцем 17.08.2017 року, рішення суду боржником не виконано.

Таким чином, постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 1700,00 грн. є правомірною та повністю узгоджується із приписами ч. 2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому, суд звертає увагу, що накладення на боржника штрафу у разі не виконання ним судового рішення, згідно вищевказаної норми права, є обовязком, а не правом державного виконавця.

Питання стягнення з боржника виконавчого збору врегульовано ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження».

Вказана стаття, зокрема, передбачає, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Системний аналіз вищевказаних норм, дає підстави дійти висновку, що виконавчий збір стягується із боржника за примусове виконання рішення вже при відкритті виконавчого провадження (ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження») та підлягає стягненню з боржника незалежно від моменту виконання ним судового рішення. Винятком з цього правила є виконання судового рішення боржником до моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Наданими матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що ОСОБА_1 виконав рішення суду вже після відкриття виконавчого провадження, а тому дії державного виконавця в повній мірі відповідають вимогам Закону, підстав для скасування оскаржуваних постанов не має.

Єдиним доводом на підтвердження неправомірності постанов, який вказується ОСОБА_1, є та обставина, що він начебто на момент відкриття виконавчого провадження перебував за межами території України, однак, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, ця обставина скаржником не доведена, відповідних доказів суду не представлено.

Інші доводи щодо неправомірності дій державного виконавця в матеріалах скарги відсутні, а тому суд приходить до висновку, що скарга є безпідставною та задоволенню не підлягає.

З врахуванням вищенаведеного, керуючись ст. 25-27, 39 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 386,387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та штрафу відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5