УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Гримич М.К., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», третя особа: первинна профспілка «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи та просив поновити його на посаді майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничного цеху у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія»; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 7 623 грн.

Позов мотивовано тим, що 31 березня 2016 року ОСОБА_4 незаконно звільнено з філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» з посади майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничного цеху, згідно наказу № 165 від 31 березня 2016 року, на підставі п. 6 ст. 36 КзпП України. Відповідач, всупереч положенням чинного законодавства, не звернувся до виконавчого комітету профспілки - виборного органу, та зборів - вищого органу профспілки, членом якої є ОСОБА_4, для отримання згоди на звільнення. Не отримана також згода на зміну істотних умов праці. Позивач вважає, що мало місце переведення його на роботу помічника майстра залізничного цеху транспортно-експедиційного управління з посади майстра зміни залізничного цеху транспортно-експедиційного управління, а відмова від переведення на іншу роботу не є підставою для припинення трудового договору за п. 6 ст. 36 КЗпП.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року, позов задоволено. Поновлено ОСОБА_4 на посаді майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничного цеху у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» з 1 квітня 2016 року. Стягнуто з державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 7 623 грн без урахування податку на доходи та обов'язкові збори. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 жовтня 2014 року ОСОБА_4 прийнято в порядку переведення з філії «Вільногірський гірничо-мнталургійний комбінат» ПрАТ «Кримський Титан» в транспортно-експедиційне управління майстром зміни залізничного цеху (а.с. 8).

25 січня 2016 року позивач отримав повідомлення про зміну істотних умов праці № 377 з 1 квітня 2016 року, згідно якого найменування посади майстер зміни залізничного цеху транспортно-експедиційного управління змінюється на помічник майстра залізничного цеху транспортно-експедиційного управління, посадовий оклад змінюється з 4730 грн до 3200 грн. (а.с. 9, 41).

Листом від 10 березня 2016 року за підписом ОСОБА_4, як члена виконавчого комітету первинної профспілки «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» повідомлено директора філії про те, що ОСОБА_4 є членом виконавчого комітету профспілки та, відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України, зміна істотних умов трудового договору, оплата праці працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є (а.с.10).

ОСОБА_4 попередньо погодившись з цими змінами, 30 березня 2016 року відкликав надану згоду з посиланням на те, що він є членом виконавчого комітету первинної профспілки «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія», у зв'язку із чим, зміна істотних умов трудового договору має бути проведена за згодою цього органу.

30 березня 2016 року складено акт № 1 про те, що ОСОБА_4 відмовився від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці, про що був ознайомлений 26 січня 2016 року. Останньому роз'яснено, що його буде звільнено за п.6 ст.36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов праці).

Згідно наказу № 165 (розпорядження про припинення трудового договору (контракту) від 31 березня 2016 року позивача звільнено з займаної посади майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничного цеху, на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України. З наказом позивач ознайомлений 31 березня 2016 року.

Разом з тим, позивач вказував на те, що не був ознайомлений зі зміною істотних умов праці за два місяці до звільнення, як член виконавчого комітету первинної профспілки «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія».

Згідно письмового висновку від 20 травня 2016 року за вих. № б/н первинна профспілка «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» не надала згоди на звільнення ОСОБА_4 та зміну істотних умов праці, посилаючись на те, що необхідна попередня згода виборного органу на зміну істотних умов праці, яку відповідач не отримав (а.с. 61, 62).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, задовольняючи позов, виходив з того, що роботодавець - відповідач, при зміні в організації виробництва і праці не надав ОСОБА_4 можливості працювати за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, тому законні підстави для звільнення позивача за п. 6 ст. 36 КЗпП були відсутні. Крім того, ОСОБА_4 на час звільнення був членом профспілки та членом виконкому первинної профспілки «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія». Разом з тим, відповідач, при скороченні посади позивача, не звертався за згодою до цього органу.

Встановивши вказані обставини, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для поновлення ОСОБА_4 на посаді майстра зміни транспортно-експедиційного управління залізничного цеху у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки зміна умов трудового договору, оплати праці працівників, які є членами виборних профспілкових органів, а також звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, його керівників, крім випадків додержання загального порядку допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, зокрема членом якого є позивач, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

Разом з тим, доказів на підтвердження факту отримання попередньої згоди первинної профспілки «Свободу Праці» державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» на зміну істотних умов праці, а також на звільнення позивача, який є членом виконавчого комітету цієї профспілки, відповідачем не надано, доводів відповідача щодо відсутності такої згоди в ході розгляду справи не спростовано.

Вищевказані висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з роз'ясненнями, викладеними у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9(із змінами).

Суди обґрунтовано не прийняли до уваги доводи відповідача про відсутність посади, яку займав позивач та неможливість у зв'язку із цим поновити його на роботі, оскільки такі обставини не є підставою для відмови у задоволенні позову. Поновлюючи працівника на роботі державне підприємство «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» має відновити становище, яке існувало до порушення права, зокрема забезпечити працівнику ті ж самі умови праці, які він мав до незаконного звільнення.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі та були предметом перевірки в апеляційному порядку, зводяться до переоцінки доказів, яким надана належна оцінка.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Об'єднана гірничо-хімічна компанія» відхилити.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
М.К. Гримич
О.С. Ткачук