У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_3, про визнання строку виконання зобов'язання таким, що змінений та визнання зобов'язань за кредитним договором такими, що припинені,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, просила визнати строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором №0, укладений 21 вересня 2006 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кей-Колект», таким, що змінений та визнати зобов'язання за цим договором припиненими.

Позов обґрунтовано тим, що 21 вересня 2006 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 80 013 швейцарських франків, зі сплатою 8,49% річних, зі строком користування до 21 вересня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань того ж дня між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно умов якого останній зобов'язався солідарно та в повному обсязі відповідати за виконання умов кредитного договору.

04 серпня 2010 року банк звернувся до неї із вимогою №138/30-81/2563 про дострокове погашення кредитної заборгованості.

Враховуючи цю вимогу, а також факт звернення банку до суду про стягнення кредитної заборгованості (ухвалою Київського районного суду м. Одеси позов залишено без розгляду 01 жовтня 2012 року) вважає, що термін виконання зобов'язання за кредитним договором змінився з 21 вересня 2011 року на 04 серпня 2010 року і як наслідок зобов'язання за кредитним договором є припиненими.

Просила визнати строк виконання основного зобов'язання за кредитним договором №0, який первинно встановлений - 21 вересня 2011 року, таким, що змінений і настав 26 вересня 2010 року; визнати зобов'язання за цим кредитним договором, такими що припинені.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі, не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду (і не виключає стягнення процентів, пені та збитків, а також інших штрафних санкцій, передбачених угодою), до дня фактичного задоволення (повного розрахунку).

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням його умов не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань.

Банк скористався своїм правом звернення до суду про дострокове погашення кредитних зобов'язань у зв'язку з неналежним виконанням умов договору з боку позичальника. Таке право банку передбачене ст. 1050 ЦК України та умовами кредитного договору (п.4.9).

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа ОСОБА_3, про визнання строку виконання зобов'язання таким, що змінений та визнання зобов'язань за кредитним договором такими, що припинені, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ