КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1082/17
Провадження № 2/552/647/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання - Ваніної Ю.А., представника позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради, територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на проведену реконструкцію балкону, треті особи приватне підприємство Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор", Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом та просять суд визнати за ними право власності на балкон розміром 6,2 кв.м. в квартирі №30 в житловому будинку по провулку Хорольському,3 в м. Полтаві, який збільшений внаслідок проведення реконструкції.

Посилалися на те, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1, в якій в результаті реконструкції розширено балкон до кухні, вставлено двері, а в кімнаті двері замінено на вікно. В технічному паспорті на квартиру міститься відмітка про самовільну забудову.

Дані обставини унеможливлюють відчуження частини квартири на користь іншого співвласника, що змушує звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивачів повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник відповідача - територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заперечення проти позову та послався на той факт, що територіальна громада не є належним відповідачем по даній справі.

Представник відповідача - виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області в судове засідання свого представника не направила, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

Інші особи в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що власниками квартири №30 в будинку по провулку Хорольському, 3 в м. Полтаві є позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_4.

Також встановлено, що квартира АДРЕСА_1 знаходиться на другому поверсі 5 поверхового будинку, складається з двох кімнат загальною площею відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 51,4 кв.м., житловою площею 31,5 кв.м., в тому числі площа самочинно збудованого 6,2 кв.м.

В період експлуатації квартири в 1998 році була виконана добудова балкону до існуючого балкону з виходом на балкон. При цьому були виконані роботи з будівництва балкону, демонтажу існуючого дверного блоку в житловій кімнаті № 7 з закладенням цеглою та встановленням віконного блоку, розширення прорізу у несущій, капітальній стіні з монтажем балконних дверей у іншій кімнаті № 4.

При цьому згідно з висновком № 80 експертного будівельно-технічного дослідження від 22 липня 2015 року, квартира з балконом являє собою єдиний цілий неподільний обєкт, ступінь фізичної готовності складає 100 %.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 2 ст. 383 ЦК України, на яку посилаються позивачі в поданій до суду позовній заяві, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Підпунктом 1.4.1 пункту 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, також встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 152 ЖК України (у редакції Закону України від 12.02.2015 р. N 191-VIII) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Разом з тим, як встановлено дослідженими в справі доказами, виконання добудови балкону до квартири АДРЕСА_2 було здійснено з порушенням норм ст. 152 ЖК України, зокрема, має місце саме втручання в несучі конструкції багатоповерхового житлового будинку.

До вступу в законну силу Закону України від 12.02.2015 р. N 191-VIII, стаття 152 ЖК України мала редакцію, згідно з якою переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

В силу зазначених вище норм права власник квартири має право на проведення робіт з переобладнання та перепланування жилого приміщення приватного житлового фонду, після завершення яких введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Але комплекс робіт по будівництву балкону в квартирі АДРЕСА_3 було здійснено з втручанням в несучі конструкції будинку, такі дії не є ні переобладнанням, ні переплануванням, а є діями по реконструкції.

На підставі викладеного, враховуючи, що здійснений позивачами комплекс робіт по будівництву балкону в квартирі здійснено з порушенням норм ст. 383 ЦК України та ст. 152 ЖК України, не є переплануванням та/чи переобладнанням квартири, посилання позивачів в поданій до суду позовній заяві на вказані норми матеріального права як на правову підставу визнання права власності на квартиру після проведеної реконструкції є небгрунтованими.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

При цьому за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

У розумінні частини 1 статті 376 ЦК самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а й обєкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) раніше отримано право власності.

В даному випадку АДРЕСА_4 є обєктом нерухомості, який виник у результаті реконструкції, здійсненої без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт від органів архітектурно-будівельного контролю.

Тому прийняття в експлуатацію такого обєкта нерухомості має здійснюватися відповідними територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації у спосіб, визначений ст. ст. 4, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів».

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулись до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області з декларацією, але її було повернуто листом від 31.12.2015 року на доопрацювання.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Полтавської міської ради, виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на квартиру після проведеної реконструкції не підлягають задоволенню.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачами судові витрати не підлягають їм відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Полтавської міської ради, виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на квартиру після проведеної реконструкції відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.К.Миронець