Справа №: 398/2795/17
провадження №: 2/398/2373/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" жовтня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації, Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації, Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області в якому просить визнати дійсним договір міни житлового будинку разом з надвірними будівлями, який розташований по вул. Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області , укладений на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк-Контракт», 26.06.1998 року та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла 12.12.2016 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул.Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 12.12.2016 року померла його дружина - ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі і з 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області . 26.06.1998 року відповідно договору міни укладеного на Універсальній товарній біржі ОСОБА_4 передав у власність йому- Ковтун ОСОБА_5, його померлій дружині - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 будинок з надвірними будівлями , що розташований по вул. Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області . Вказаний договір міни був зареєстрований на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991р. «Про товарну біржу» на Універсальній товарній біржі без нотаріального посвідчення, що стало підставою відмови у оформленні спадщини державним нотаріусом. Він відповідно вимог законодавства спадщину у встановлений законом строк прийняв, але оформити свої спадкові права у позасудовому порядку немає можливості. Тому вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечень не висловила та пояснила, що вона розуміє те, що має право на половину спадкового майна зокрема і на половину 1/3 частини спірного будинку. Оскільки вони з позивачем домовились про порядок спадкування та про розподіл між ними спадкового майна, вона не заперечує проти того, щоб позовні вимоги були задоволені в повному обсязі.

Представник Головківської сільської ради в судове засідання не з»явився, направив клопотання про розгляд справи у його відсутність де зазначив, що заперечень проти задоволення позовних вимог не має.

Представник Олександрійського міжміського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з»явився, надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 12 грудня 2016 року померла дружина позивача ОСОБА_3 /а.с. 9, 13/.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається в тому числі і з 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області . Зазначена 1/3 частина житлового будинку належала спадкодавцеві на підставі договору міни від 26.06.1998 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , його померлою дружиною - ОСОБА_3 і ОСОБА_2. Вказаний договір міни на підставі ст. 15 Закону України від 10.12.1991р. «Про товарну біржу» був зареєстрований на Універсальній товарній біржі « Інкопмарк-Контракт» під № 243 без нотаріального посвідчення /а.с. 4/.

Відповідно довідки виданої виконавчим комітетом Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, померла ОСОБА_3, постійно проживала та була зареєстрована по день смерті в с.Головківка, Олександрійського району по вул.Миру, 186. З нею на момент смерті проживав та був зареєстрований її чоловік ОСОБА_1 (а.с.12). Отже, позивач, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину.

Після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини також звернулась її донька ОСОБА_2 (а.с.30).

Постановою державного нотаріуса Олександрійської районної державної нотаріальної контори від 15 червня 2017 року ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку житлового будинку після смерті ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки наданий для оформлення спадщини договір міни від 26 червня 1998 року укладений та зареєстрований на товарній біржі без додержання вимоги закону щодо його нотаріального посвідчення /а.с. 11/.

Відповідно ст.242 ЦК України 1963 року, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Вимогами ст. 227 ЦК України 1963 року встановлено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги, згідно ст.47 ЦК України, тягне за собою недійсність договору.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зазначає, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов»язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах.

В 1998 році діяльність товарних бірж, пов'язаних з операціями з нерухомістю була легалізована і регулювались, у тому числі п. 6-р Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» № 43-93 від 30.04.1993 року, на підставі якого з громадян утримувалось державне мито при реєстрації договорів відчуження житлових будинків, квартир, кімнат, садових будинків та інших об'єктів нерухомого майна, що перебували у їх власності, окрім операцій пов'язаних з примусовим відчуженням такого майна, у передбачених законами України окремих випадках. Тобто, квартири, житлові будинки та інші об'єкти нерухомого майна були товаром, допущеним законодавством України до товарообігу на товарній біржі.

З копії договору міни нерухомого майна (житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району ) укладеного 26.06.1998 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , його померлою дружиною - ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зареєстрованого на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк Контракт» під №243, вбачається, що житловий будинок та надвірні будівлі, зареєстрований Олександрійським МБТІ на праві приватної власності за ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2 за реєстровим № 477/3 (а.с.4 зворотний бік).

Відповідно архівної довідки Олександрійського КП БТІ, право власності на будинок № 204 по вул. Леніна в с.Головківка, зареєстровано за ОСОБА_1, його померлою дружиною - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі договору міни виданого УТБ «Інкопмарк Контракт» від 26.06.1998 року (а.с. 5).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на будинок № 204 по вул. Леніна в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області ні за ким не зареєстровано .

У відповідності до ч. 4 прикінцевих положень Цивільного кодексу України до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України застосовуються положення Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ст. 224 Цивільного кодексу УРСР за договором купівлі - продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Зважаючи на норми ст.ст. 224-227 Цивільного кодексу УРСР, реєстрація права власності, як обов'язкова умова виникнення права власності не визначена.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

За змістом статі 1216 Цивільного кодексу України , спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та зазначені норми закону, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі, оскільки ОСОБА_2 позовні вимоги визнала і це не суперечить вимогам законодавства і не порушує права інших осіб, у позасудовому порядку ОСОБА_1 позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, а той факт, що 1/3 частина спірного будинку увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_3, підтверджується архівною довідкою виданою Олександрійським МБТІ.

Враховуючи, що спір у справі виник не з вини відповідачів, суд вважає за необхідне судові витрати залишити по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір міни житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області укладений 26 червня 1998 року між ОСОБА_4 , ОСОБА_1, його померлою дружиною - ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Інкопмарк Контракт» під №243 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла 12 грудня 2016 року, право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. Леніна, 204 в с.Головківка, Олександрійського району Кіровоградської області.

Судові витрати у справі залишити по фактично понесеним.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А.Бугайченко