Справа № 184/1245/17
Номер провадження 2/184/448/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.09.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Гаєвого О.В. за участю секретаря: Поліщук О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з вище вказаним позовом, яким просила суд постановити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошових коштів у національній валюті України еквівалентної 200 (двісті) доларів США за курсом НБУ на час ухвалення рішення по справі, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві.

В судове засідання позивач не з'явилась, про день, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, в окремо наданій до суду заяві просила розглянути справу за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідача в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, у вересні 2016 року позивачу стало відомо, що відповідач продає однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Оглянувши квартиру відповідача, позивач погодилась на її придбання, однак відповідач попросила позивача протягом одного місяця почекати поки будуть готові усі необхідні документи з її боку.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 також попросила позивача надати їй завдаток у розмірі 200 доларів США для того, щоб вона була впевнена у тому, що ОСОБА_3 не відмовляється від укладення договору, і щоб вона не шукала іншого покупця.

15.09.2016 року ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 200 доларів США в якості завдатку за майбутнім договором купівлі - продажу вище вказаної зазначеної квартири, а ОСОБА_2 власноручно написала розписку про отримання вказаних грошових коштів від ОСОБА_1 В ній ОСОБА_4 зазначила, що у разі, якщо договір купівлі - продажу квартири не буде укладений вона поверне позивачу гроші.

Оскільки з вересня 2016 року і по сьогоднішній день, відповідач ОСОБА_2 не уклала з нею договору купівлі-продажу квартири, а з березня 2017 року взагалі припинила відповідати на телефонні дзвінки, позивач була змушена звернутися до суду з вказаним вище позовом.

Тому позивач і змушена звернутися до суду з вказаним позовом про стягнення грошових коштів

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 570 ч. 1 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Тобто, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати з договору, укладеного між сторонами.

На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Боржник, який видав аванс, має право вимагати його повернення в усіх випадках невиконання чи неналежного виконання договору кредитором. Виходячи з вищевикладеного у мене є усі підстави вважати , що у нашому випадку фактично вказані грошові кошти по своїй юридичної природі є не завдатком, а тільки авансом, якій підлягає поверненню.

Верховний суд України в постанові від 25.09.2013 року по справі № 6-82цс13 висловив наступну правову позицію: «Правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання».

У цій справі ВСУ також зазначив: «Саме так застосував зазначену норму закону Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у рішенні від 27 липня 2011 року у справі N 6-11579св11 та в ухвалі від 10 квітня 2013 року у справі N 6-215св13».

Верховний Суд України зазначає : "Залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь зі сторін.

Якщо ж сторони домовились тільки укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались".

Наявна в матеріалах справи розписка відповідача дає підстави суду зробити висновок, що відповідачем від позивача було отримано грошові суми в розмірі 200 дол. США., які є авансом та які відповідач зобов'язалась повернути у визначений строк, а тому ця сума, підлягає беззаперечному стягненню.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 своєї постанови № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розтлумачив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно службового розпорядження Національного Банку України, офіційний курс гривні до долару США станом на час ухвалення судового рішення становить 2631,66 грн. за 100 доларів США.

За наведених обставин, сума яку відповідач повинна повернути позивачу складає 5 263,33 грн. (200 х 26,3166).

Крім цього, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2) суму заборгованості за розпискою в розмірі 200 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на дату винесення рішення становить 5 263, 33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_5