Справа № 326/500/17 р
Провадження № 2/326/236/2017
УХВАЛА

про залишення позову без руху

11 травня 2017 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали справи № 326/500/17 р (провадження № 2/326/236/2017) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

14.04.2017 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, та просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку № 33, який розташований по вул. Молодіжній в с. Нельгівка Приморського району Запорізької області; земельної ділянки площею 0,53 га, яка розташована по вул. Молодіжній в с. Нельгівка Приморського району Запорізької області, укладеним 29.03.2010 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним; визнати за ним право власності на нерухоме майно: житловий будинок № 33, який розташований по вул. Молодіжній в с. Нельгівка Приморського району Запорізької області, земельну ділянку площею 0,53 га, яка розташована по вул. Молодіжній в с. Нельгівка Приморського району Запорізької області. В обґрунтування позову вказує, що даний будинок та земельну ділянку 23.03.2010 він придбав у відповідача, однак договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили. На даний час відповідач відмовляється оформлювати договір купівлі-продажу.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що позов подано з порушенням ст.119 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивачем не зазначено доказів того, що було укладено договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, оскільки розписка від 29.03.2010 не може вважатися укладеним договором купівлі - продажу будинку і земельної ділянки. Посилаючись на частину 2 статті 220 ЦК України, позивач не зазначає доказів того, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору .

Статтею 640 ЦК України визначено, що договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, у порушення приписів Закону, договір купівлі-продажу взагалі не є укладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За змістом ч. 2 ст. 220 ЦК України, суд може визнати дійсним нікчемний договір, а не договір, який не є укладеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Тому позовну заяву необхідно залишити без руху, позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху та надати строк позивачу для усунення вказаних недоліків позову 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Оскарженню ухвала не підлягає.

Суддя: Д.О. Каряка

11.05.2017