РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/3096/15-ц

27.09.17

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

складі головуючого судді Сороки Д.В.

за участю секретаря Пясковської Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині Вінницької області

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - орган опіки та піклування виконкому Козятинської міської ради Вінницької області та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про вселення в квартиру,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - орган опіки та піклування виконкому Козятинської міської ради Вінницької області.

Позовні вимоги мотивує тим, що він після смерті своєї матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, залишився проживати за місцем своєї реєстрації в квартирі, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м.Козятина за адресою: АДРЕСА_1.

Після смерті матері він почав переоформляти особовий рахунок на своє ім'я по оплаті за утримання квартири та прибудинкової території і дізнався про те, що його сестра- ОСОБА_16, його брат- ОСОБА_17 та його племінниця - ОСОБА_3 та її неповнолітні діти: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до цього часу продовжують перебувати на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1, хоча відповідач ОСОБА_2 добровільно припинила проживати та з'являтись у вказаній квартирі з листопада - грудня 2014 року, про її теперішнє місце проживання йому нічого не відомо, а відповідач ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, добровільно припинила проживання у вказаній квартирі з червня 2013 року, і з того часу мешкає разом з дітьми та чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_6 не проживає у вказані квартирі з липня 2000 року.

Вказані обставини підтверджуються довідкою № 628, наданою Козятинським комунальним підприємством «Відродження», свідоцтвом про смерть ОСОБА_8, актом по факту непроживання від 20.08.2015 , заявою позивача на переоформлення особового рахунку, актом від 27.06.2015.

Добровільно знятись з реєстрації у вказаній квартирі відповідачі не бажають.

З урахуванням викладеного та положень ст.71, 72 ЖК України відповідач ОСОБА_2 втратила право користування вищевказаною квартирою з липня 2015 року, відповідач ОСОБА_3 та її неповнолітні діти: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з січня 2014 року, відповідач ОСОБА_6 - з січня 2001 року.

Реєстрація ОСОБА_2,ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей створює для нього суттєві проблеми, пов'язані з приватизацією вищевказаної квартири, та завдає майнової шкоди, яка полягає в додаткових витратах на комунальні послуги, сума яких нараховується відповідно до кількості зареєстрованих осіб на тій чи іншій житловій площі.

Просить визнати відповідачів такими , що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 відповідно ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_4 та сина - ОСОБА_5 з січня 2014 року, ОСОБА_2 - з липня 2015 року, ОСОБА_6 - з січня 2001 року.

ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про вселення в квартиру. Свої вимоги мотивувала тим, що вона разом з неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначена квартира не приватизована та знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Козятина.

Крім неї, в квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_1.

До середини червня 2013 року вона проживала в даній квартирі, до того часу, поки в квартиру не поселився ОСОБА_11, який повернувся з місць позбавлення волі.

Проживаючи з ним в одній квартирі, між ни ми постійно виникали непорозуміння, скандали, у зв'язку з чим вона вимушена була виїхати із вказаної квартири.

Таким чином, ОСОБА_11 позбавив її можливості користуватися житлом і вона вимушена була оселитися разом зі своєю сім'єю до найманого житла, оскільки іншого житла у неї немає.

Вона не проживала у зазначеній квартирі з поважних причин, внаслідок того, що ОСОБА_1 створив нестерпні умови для проживання, не пускав її до квартири.

На даний час в неї склалася така ситуація, що в неї немає іншого житла крім того, де вона зареєстрована.

Квартира належала її бабусі, де проживали її батька та вона разом із своєю сім'єю, а на даний час ОСОБА_11 хоче приватизувати квартиру особисто.

З квітня цього року її чоловік перебуває в зоні АТО і в неї немає можливості винаймати окреме житло, а тому вона вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав.

У відповідності з вимогами ст. 47 Конституції України кожен має право на житло, а відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 9 Житлового кодексу України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

ОСОБА_3 просить вселити її разом з неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в квартиру за АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою суду від 01.06.2017 у справі за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про вселення в квартиру в якості співвідповідача залучено ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтво про шлюб серіїї НОМЕР_1, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 20.10.2015 ОСОБА_11 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 присвоєно прізвище "ОСОБА_7" (а.с.200).

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задовільнити та підтвердив вищенаведені обставини , зазначені в позові . Крім цього, пояснив , що він повернувся в вищезазначену квартиру в грудні 2013 року з місць позбавлення волі. На час його повернення в зазначеній квартирі проживала його матір та сестра ОСОБА_2, зі слів його рідних відповідач ОСОБА_3 разом зі своїми дітьми та чоловіком виїхали з зазначеної квартири в червні 2013 року. В листопаді-грудні 2014 року ОСОБА_2 перестала з»являтись у вказаній квартирі, і він залишився проживати з матір»ю ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Відповідач ОСОБА_6 з липня 2000 року не з»являвся у зазначеній квартирі. Заперечує ті обставини, що з відповідачем ОСОБА_3 постійно виникали скандали, в зв»язку з чим вона булла вимушена виїхати з вказаної квартири. Дані обставини спростовуються тім фактом , що він повернувся з місць позбавлення волі в грудні 2013 року, а вона разом зі своїми неповнолітними дітьмі виїхала з квартири ще в червні 2013 року. У нього виникли суперечки з ОСОБА_3 лише після того, як він подав позовну заяву до суду .

ОСОБА_1 зустрічний позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити.

Представник позивача за основним позовом - адвокат Пилипчук В.О. в судовому засіданні дав пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_1

Відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися , хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, шляхом розміщення оголошення в газеті « Урядовий Кур'єр».

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - орган опіки та піклування виконкому Козятинської міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час слухання справи.

ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, як відповідач за первісним позовом , позов ОСОБА_1 не визнала , просить в його задоволенні відмовити. Суду пояснила, що до середини червня 2013 року вона проживала в даній квартирі, до того часу, поки в квартиру з місць позбавлення волі повернувся позивач ОСОБА_1. Тому вона забрала своїх неповнолітніх дітей та переїхала на найману квартиру. Однак, вона з'являлась в квартиру за АДРЕСА_1, оскільки в даній квартирі проживала її матір ОСОБА_2 . ЇЇ мати з грудня 2014 року перебуває за кордоном на заробітках. Коли вона захотіла в лютому 2016 року повернутись з дітьми в спірну квартиру , то позивач ОСОБА_1 її не пустив. ОСОБА_1 позбавив її можливості користуватися житлом, і вона вимушена була оселитися разом зі своєю сім'єю до найманого житла, оскільки іншого житла у неї немає. Зустрічний позов про вселення в квартиру підтримала , просить позов задовільнити. Зазначила, що іншого житла в неї не має, а розміри спірної квартири дозволяють проживати в ній двом сім'ям.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_13 просить не визнавати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . Зустрічні позовні вимоги підтримала та просить їх задовільнити. Зазначила , що ОСОБА_3 та її діти покинули дане місце проживання з поважних причини . ОСОБА_2 також виїхала з данного місця проживання з поважних причин, тому що перебуває на заробітках за кордоном.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_7 в судове засідання нез»явилась , хоча про день та час розгляду справи булла належни чином повідлена, але до суду подала заяву, в якій зустрічний позов не визнає, просить справу розглядати у її відсутності .

Заслухавши сторони, їх представників та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 , ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - орган опіки та піклування виконкому Козятинської міської ради Вінницької області підлягає задоволенню.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з наступного:

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті своєї матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, залишився проживати за місцем своєї реєстрації в квартирі, яка знаходиться в комунальній власності територіальної громади м.Козятина за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 повернувся з місць позбавлення волі в грудні 2013 року .

При переоформленні особового рахунку на своє ім'я по оплаті за утримання квартири та прибудинкової території позивачу стало відомо про те, що його сестра ОСОБА_2, його брат ОСОБА_6 , його племінниця ОСОБА_3 та її неповнолітні діти: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, продовжують перебувати на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 . Як встановлено в судовому засіданні , а зазначені обставини не заперечувала і відповідач по основному позову ОСОБА_3, ОСОБА_2 добровільно припинила проживати та з'являтись у вказаній квартирі з листопада - грудня 2014 року, ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, добровільно припинила проживання у вказаній квартирі з червня 2013 року, ОСОБА_6 не проживає у зазначеній квартирі з липня 2000 року. Дані обставини підтверджуються актом по факту проживання у АДРЕСА_1 від 20.08.2015 року, складеним представниками Козятинської міської ради, заявою позивача на переоформлення особового рахунку на зазначену квартиру від 25.06.2015 року, актом від 27.06.2015 року, складленим мешканцями будинку АДРЕСА_1, ксерокопією паспорта відповідача, відповідно до якого він зареєстрований за вказаною адресою з 25.10.1991, свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 (а.с.а.с. 3,5,6,8,9) .

Згідно з ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї протягом 6 місяців.

В п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» зазначено, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави,передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України.

З урахуванням викладеного та положень ст.71, 72 ЖК України відповідачі ОСОБА_3 та її неповнолітні діти: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратили право користування вищевказаною квартирою - з січня 2014 року, ОСОБА_2 з липня 2015 року, ОСОБА_6 - з січня 2001 року.

Реєстрація відповідачів створює для позивача суттєві проблеми, пов'язані з приватизацією вищевказаної квартири, та завдає майнової шкоди, яка полягає в додаткових витратах на комунальні послуги, сума яких нараховується відповідно до кількості зареєстрованих осіб на тій чи іншій житловій площі.

Отже, відповідачі без поважних причин не проживають у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, перешкод у користуванні вказаним житлом їм ніхто не чинить, тому вони втратили право користування спірним житлом внаслідок відсутності у ньому понад встановлені законом строки понад 6 місяців, що передбачено ст. 71 ЖК України.

Оскільки наведені вище факти свідчать про те, що відповідачі без поважних причин не проживають у спірній квартирі понад 6 місяців, що дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування житлом на підставі ст. 71 ЖК України.

Також, суд приходить до висновку , що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про вселення в квартиру необхідно відмовити. Оскільки ОСОБА_3 не наведено жодних доказів, підтверджуючих ті обставини , що ОСОБА_3 та її неповнолітні діти з червня 2013 року не могли проживати в спірній квартирі. Суду не надано жодних доказів відносно того, що ОСОБА_1 чинив перешкоди відповідачам в користуванні зазначеної квартири. Вже в той час , коли ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом , ОСОБА_3 зареєструвала своїх неповнолітніх дітей з 09.02.2016 року у спірній квартирі, що підтверджується довідками про реєстрацію (а.с.83). Як повідомила в судовому засіданні ОСОБА_3, ОСОБА_2 з грудня 2014 року не проживає на території України.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 зазначає , що до середини червня 2013 року вона проживала в даній квартирі, до того часу, поки в квартиру не поселився ОСОБА_1, який повернувся з місць позбавлення волі та створював скандали, у зв'язку з чим вона вимушена була виїхати із вказаної квартири. Позивач зазначає, що ОСОБА_1 позбавив її можливості користуватися житлом, і вона вимушена була оселитися разом зі своєю сім'єю до найманого житла, оскільки іншого житла у неї немає.

Однак , відповідно до вимоги Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП Вінницької області від 14.06.2017 ОСОБА_11 був звільнений з Ладиженської ВК Вінницької області № 39 лише 31.12.2013. Тому створювати перешкоди їй та її дітям в користуванні житлом до 01.01.2014 не міг.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 60, 88, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ОСОБА_5; ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - орган опіки та піклування виконкому Козятинської міської ради Вінницької області - задовольнити .

Визнати такими , що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 Вінницької області ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, - з січня 2014 року, ОСОБА_2 - з липня 2015 року, ОСОБА_6 - з січня 2001 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_7 про вселення в квартиру відмовити .

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, яка представляє свої інтереси та інтереси неповнолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати , а саме :487( чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1440 ( одну тисячу чотириста сорок)гривень 00 копійок за подання оголошення в газету про виклик до суду.

Повний текст рішення буде виготовлений 02 жовтня 2017 року

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання сторонами копії повного тексту рішення.

СУДДЯ: підпис Д.В. Сорока

З оригіналом вірно:

Суддя

Секретар

Дата документу 27.09.17