Провадження №2/200/561/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

26 вересня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Єлісєєвої Т.Ю.

за участю секретаря Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАМОРФОЗА» про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив поновити строк звернення до суду з позовом та поновити його на посаді директора.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Метаморфоза, оформлене Протоколом №1 від 24 травня 2000 року, та на підставі особистої заяви про прийняття на роботу, складеної 24 травня 2000 року, його було призначено на посаду директора ТОВ «Метаморфоза» за сумісництвом. Відповідно до Наказу від 01 червня 2000 року, з тієї самої дати він приступив до виконання обовязків директора ТОВ Метаморфоза.

Наприкінці жовтня 2014 р. відбулася зустріч з представником нового єдиного на той момент учасника ТОВ Метаморфоза Партнерство з обмеженою відповідальністю Адмін ОСОБА_2П..

Під час зустрічі було обумовлено поточний фінансовий стан підприємства та погоджено низку заходів щодо поліпшення фінансового стану підприємства, а також шляхи розвитку підприємства на наступний рік. Жодних зауважень або нарікань щодо виконання ОСОБА_1 функцій директора товариства з боку представника учасника не було.

Через декілька днів після цієї розмови, а саме 28 жовтня 2014 року, представник учасника ТОВ Метаморфоза в усному порядку повідомив ОСОБА_1 про намір звільнити його із займаної посади, та про те, що наступного дня він не має права зявлятися на своєму робочому місці. При цьому на його запитання щодо підстав звільнення та надання відповідних документів - протоколу та наказу про звільнення представник учасника ТОВ Метаморфоза не повідомив та вказаних документів для ознайомлення та підпису не надав.

Наступного дня ОСОБА_1 на робоче місце допущено не було, охоронець повідомив, що його звільнено та учасником товариства призначено нового виконуючого обовязки директора.

Позивач неодноразово намагався звязатися із учасником ТОВ Метаморфоза з метою зясувати підстави його звільнення та отримати у письмовому вигляді рішення про звільнення та відповідний наказ, проте представник учасника ТОВ Метаморфоза Партнерства з обмеженою відповідальністю Адмін ОСОБА_2П. постійно змінював дату зустрічі, а потім взагалі перестав відповідати на дзвінки.

22 листопада 2016р. цінним рекомендованим листом з описом на ім'я ОСОБА_1 надійшов пакет документів від ТОВ Метаморфоза, а саме: протокол №4/14 від 28 жовтня 2014 року та наказ про припинення трудового договору (контракту) № 7- від 01 листопада 2014р.

Оскільки наказ про звільнення його з посади директора ТОВ "МЕТАМОРФОЗА" йому вручено лише 22 листопада 2016 року, просить суд поновити встановлений ст. 233 КЗпП України місячний строк звернення до суду з даним позовом.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, але надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 169, 224, 225 ЦПК України - заочно.

У зв`язку з неявкою сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 232 КЗпП України, безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами: працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував з відповідачем у трудових правовідносинах з 01 червня 2000 року, працював на посаді директора даного підприємства.

Був призначений на посаду відповідно до рішення учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Метаморфоза, оформлене Протоколом №1 від 24 травня 2000 року, та Наказу від 01 червня 2000 року, з тієї самої дати він приступив до виконання обовязків директора ТОВ Метаморфоза.

Про звільнення з займаної посади позивачу стало відомо 22 листопада 2016 року, до суду ОСОБА_1 з даною позовною заявою звернувся 29 листопада 2016 року.

Із протоколу зборів учасників ТОВ Метаморфоза№4/14 від 28 жовтня 2014 року, на яких був присутній лише один учасник товариства представник Партнерства з обмеженою відповідальністю "Адмін ОСОБА_2П.", вбачається, що цими зборами вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади директора ТОВ Метаморфоза без зазначення дати та підстави звільнення.

Вказаними зборами учасників ТОВ Метаморфоза директором цього товариства строком на три місяці без зазначення дати було призначено ОСОБА_3.

Наказом №7- від 01 листопада 2014 року, який підписаний керівником підприємства ОСОБА_3, позивача ОСОБА_1 звільнено з 01 листопада 2014 року з посади директора ТОВ Метаморфоза за власним бажанням згідно ст. 38 КЗпП. Підпис про ознайомлення з наказом ОСОБА_1 у наказі відсутній.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

У протоколі загальних зборів ТОВ Метаморфоза №4/14 від 28 жовтня 2014 року конкретних підстав звільнення позивача ОСОБА_1 з посади директора ТОВ Метаморфоза за ініціативою працівника, визначеною ст. 38 КЗпП України, не вказано.

Відповідачем не надано суду доказу отримання заяви про звільнення від ОСОБА_1, трудову книжку йому не видано.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з п. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 4.2 тієї ж Інструкції, якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Відповідно до вимог ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ст. 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Відповідно до вищезазначених норм у справах про звільнення працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Судом було встановлено, що позивач, до отримання цінного листа 22 листопада 2016 року від ТОВ "МЕТАМОРФОЗА", копії наказу про звільнення не отримував, трудову книжку не отримував. Відповідач не надав допустимі та належні докази того, що позивачу було вручено копію наказу про звільнення чи він ухилявся від утримання даного наказу.

За таких обставин, пропуск строку, визначеного законом для звернення до суду, є поважним, та підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на викладене та враховуючи, що при розгляді даної справи знайшов своє підтвердження факт незаконного звільнення позивача з роботи, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід поновити на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза».

Згідно ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про поновлення на роботі незаконного звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Керуючись ст.ст.38, 232-234 КЗпП України, ст.15,16, ч.4 ст.267 ЦК України, ст. 10, 11, 15, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218,224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАМОРФОЗА» про поновлення на роботі - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 25.09.1972р.н., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза» ().

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Допустити по справі негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді ліректора Товариства з обмеженою відповідальністю «Метаморфоза».

Рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі заяви до Бабушкінського районного суду про його перегляд, протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва