Провадження № 2/522/5525/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси,

у складі судді Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко О.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «ОСОБА_2 Аваль» про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, 21.12.2015 року звернувся позивач із вищезазначеним позовом, зазначаючи, що є матірю померлої доньки ОСОБА_3, яка за життя перебувала у шлюбі з ОСОБА_4.

08.10.2004 року між відповідачем та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, згідно якого, відповідач надав позичальнику грошову суму в розмірі 17000 доларів США. В якості забезпечення виконання виниклого зобовязання, був укладений договір іпотеки, за умовами якого, квартиру № 287 по вул. Ільфа і Петрова, 27 була передано в іпотеку. Крім того, ОСОБА_3 уклала договір поруки, згідно умов якого, поручилась за виконання зобовязання з боку ОСОБА_4

У звязку з невиконанням зобовязання з боку ОСОБА_4, ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, ОСОБА_4, та рішенням суду вказана заборгованість була стягнута на користь банку.

Донька позивача звернулась до позивача із проханням про сплату суми заборгованості, у звязку з чим, позивач сплатив вказану грошову суму.

Після смерті доньки ОСОБА_3, позивач звернувся до ОСОБА_4 із проханням повернути грошові кошти, які були сплачені на користь банківської установи, та після відмови останнього, звернувся із відповідним позовом до суду. Разом з тим, рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено.

Таким чином, позивач вважає, що банк безпідставно отримав грошові кошти з позивача, а отже, керуючись ст. 1212 ЦК України, просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не зявився, представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання також не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого було відмовлено. Разом з тим, представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову, згідно яких зазначив про передбачене законом право задоволення вимог кредитора іншою особою та передбачений законом обовязок кредитора, прийняти виконання зобовязання. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовна заява не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.05.2012 року був задоволений позов ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 014/0058/74/23190 від 08.10.2004 року, укладеного між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_4 Зазначеним рішенням суду, стягнуто заборгованість за договором кредиту в розмірі 5991,24 доларів США, в решті позову відмовлено.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2015 року був встановлений факт сплати суми заборгованості з боку ОСОБА_3 через ОСОБА_1

Крім того, згідно заперечень проти позову, представник відповідача такий факт не заперечував.

Дійсно, відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України, виконання обовязку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобовязання не випливає обовязок боржника виконати зобовязання особисто. У цьому разі кредитор зобовязаний прийняти виконання запропоноване за боржника іншою особою.

Позивачем не надано доказів щодо особистого характеру зобовязання, встановленого кредитним договором № 014/0058/74/21129 від 18.10.2014 року.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні позовної заяви суд виходить з наступного.

Судом, зокрема з рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2015 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 здійснювала оплату боргу за проханням доньки, що й не заперечується позивачем.

Надаючи правову кваліфікацію виниклим правовідносинам, суд зазначає, що фактично позивач без жодних правових підстав надала замість ОСОБА_3 грошову суму для сплати виниклої заборгованості. Таким чином, позивач надала вказану грошову суму у дар ОСОБА_3 для сплати заборгованості за кредитним договором.

Так, згідно ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення, зміни та припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є юридичні факти.

Юридичних факт сплати грошових коштів з боку позивача замість ОСОБА_3 припинив зобовязання ОСОБА_3, як поручителя за договором позики.

Оскільки позивач є матірю ОСОБА_3, а ОСОБА_3 була поручителем свого чоловіка за кредитним договором, суд вважає, що позивач надала в дар вказану грошову суму своїй доньки на безоплатній основі.

Жодних доказів дефекту волі позивача на передання вказаних грошових коштів ОСОБА_3, не надано.

Законодавством не заборонено отримання виконання зобовязання з боку іншої особи, а відтак, судом не виявлено підстав для стягнення вказаної грошової суми з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «ОСОБА_2 Аваль» про стягнення безпідставно одержаних грошових коштів - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Тарасов

06 квітня 2017 року