Справа № 460/755/17
Провадження №2/460/1049/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.05.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді Карпин І.М.
з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.
прокурора Барілова Д.В.
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яворові справу за позовом Військової прокуратури Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
в с т а н о в и в :
23.02.2017 заступник військового прокурора Рівненського гарнізону звернувся до суду в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що у лютому 2017 року військовою прокуратурою Рівненського гарнізону під час проведеної перевірки у військовій частині НОМЕР_1 виявлено суттєві порушення під час забезпечення збереження матеріально відповідальними особами закріпленого за ними військового майна. За результатами службового розслідування за фактом нестачі військового майна зв`язку закріпленого за прапорщиком ОСОБА_2 встановлено відсутність радіостанції Р-161ПУ № 818507 120 найменувань та радіостанції Р-161ПУ №822137 135 найменувань. Сума завданих відповідачем державі збитків у зв`язку із недбалим контролем за матеріальними засобами, виданими для зберігання та експлуатації, у кратному співвідношенні до його вартості становить 30681,45 грн. Станом на 16.02.2017 ОСОБА_2 в добровільному порядку сплатив військовій частині НОМЕР_1 в погашення суми, завданих збитків, лише 1148,12 грн. У зв`язку з наведеним просить стягнути заподіяну державі шкоду в розмірі 29533,33 грн.
В судовому засіданні прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону Барілов А.Ю., позов підтримав повністю, давши пояснення аналогічні доводам позовної заяви, просив позов задовольнити.
Представник позивача військової частини НОМЕР_1 Ревко А.Ю. позов підтримав та пояснив, що дійсно під час службового розслідування встановлено, що прапорщиком ОСОБА_2 було допущено нестачу майна, яка виникла внаслідок безвідповідального та необережного ставлення до закріпленого майна та втрати документів, а саме карток некомплектності на дані вироби та відомостей комплекту поставки. Просить позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково в розмірі прямої завданої шкоди без урахування кратності. Просить врахувати, що він брав активну участь в ході проведення розслідування та частково відшкодував завдані збитки, знайшов частину втраченого майна, окрім того винаймає житло за місцем служби, позитивно характеризується за місцем служби, неодноразово брав участь в антитерористичній операції на сході країни. Також просив звернути увагу на те, що більша частина майна була втрачена на матеріальних засобах, які активно застосовуються у районі використання завдань, що й унеможливило достатній контроль з його боку, оскільки техніка протягом трьох років передавалася між різними посадовими особами, а можливості належного прийому-передачі майна в районі виконання завдань практичної можливості не було, оскільки він також систематично був відряджений у район виконання завдань.
Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст.ст. 1, 4, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», п.п. 13 15 Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України; військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально-мастильних матеріалів тощо; особи винні у порушенні вимог цього Закону, притягаються до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 26, 27 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та п.п. 31, 32 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 року № 748, передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність; відповідальність за нестачу військового майна несуть матеріально відповідальні особи; рішення про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок нестачі військового майна, і про ступінь відповідальності винних осіб приймається на підставі матеріалів інвентаризації, під час проведення якої встановлено причини, розмір шкоди та винних осіб, або результатів розслідування.

Згідно з п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР (далі Положення) відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Відповідно до п. 14 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.12.2015 №651 «Про закріплення військової техніки та озброєння за особовим складом військової частини НОМЕР_1 на 2016 навчальний рік» радіостанції НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 закріплені за прапорщиком ОСОБА_2 .
З акту службового розслідування від 15 лютого 2017 року вбачається, що прапорщиком ОСОБА_2 було допущено нестачу майна та втрату документів на вироби Р-161 ПУ авто №818507 та №822137, а саме карток некомплекту на дані вироби та відомостей комплекту поставки (ЕР2.003.080 Д8/ЯС)
Згідно з довідки-розрахунку залишкової вартості втрачених матеріальних засобів служби зв`язку, затвердженої командиром військової частини НОМЕР_1 04.11.2016, розмір завданих державі збитків внаслідок втрати засобів зв`язку становить 10227,15 грн., з урахуванням кратності «3» - 30681,45 грн.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2016 «Про результати службового розслідування за фактом відсутності майна зв`язку» начальника приймального радіовузла Р-161 ПУ польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності, зобов`язано відновити втрачені документи та накладено дисциплінарне стягнення «догану», а також притягнуто до підвищеної матеріальної відповідальності на загальну суму 30681, 45 грн. та позбавлено премії за листопад місяць на 10%.
Відповідач ОСОБА_2 наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2016 «Про результати службового розслідування за фактом відсутності майна зв`язку» не оскаржував, в пояснювальній записці від 31.10.2016 зазначав, що втрата майна зв`язку з комплекту Р-161 ПУ авто № 822137 та №818507 трапилось внаслідок його неналежного контролю за довіреним майном, готовий нести матеріальну відповідальність за втрачене майно.
Як вбачається із витягу з книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 за 2016 рік 09.11.16 на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_1 №233 від 08.11.16 з відповідача ОСОБА_2 стягнуто 1148, 12 грн в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Пунктом 16 Положення передбачено, що розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України. Обчислення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, провадиться з урахуванням зносу військового майна за встановленими нормами.
Сума стягнень за втрачене майно може бути зменшена командиром ( начальником ) військової частини за письмовим дозволом вищого за підлеглістю командира ( начальника ), а у випадках, передбачених законодавством України, - судом, залежно від обставин, за яких заподіяно шкоду, ступеня вини та матеріального стану винної особи, за винятком випадків заподіяння шкоди злочинними діями, вчиненими в особистих корисливих цілях.
Враховуючи те, що нестачу майна прапорщик ОСОБА_2 допустив у зв`язку із недбалим контролем за матеріальними засобами виданими для зберігання та експлуатації, в службовому розслідуванні по факту відсутності засобів зв`язку приймав активну участь, частину втраченого майна віднайшов, а також те, що на утриманні має неповнолітню дитину, брав участь в антитерористичній операції на сході країни, тому, беручи до уваги засади розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь держави завдану пряму дійсну шкоду в розмірі 9079,03 грн ( 10227,15 грн -1148,12 грн (відшкодована сума)) без урахування кратності.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 грн. підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 в користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) завдану шкоду в розмірі 9079 (дев`ять тисяч сімдесят дев`ять) грн. 03 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь військової прокуратури Західного регіону України судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 1600 ( одна тисяча шістсот) гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М.Карпин