Справа № 657/825/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 Каланчацький районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скригун В. В.

при секретарі Березницькій Т.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь борг за договором позики в сумі 9000 грн., 180 грн. - три проценти річних від простроченої суми, 9108 грн. кошти з урахуванням індексу інфляції за період заборгованості, моральну шкоду в сумі 1000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 300 грн. Всього за позовом 19408 грн. Крім того просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати.

Мотивуючи свої вимоги позивач вказує, що він та відповідач ОСОБА_3 уклали договір про те, що він надає ОСОБА_3 метелеві труби вартістю 9000 грн., а останній зобов'язується повернути грошові кошти в сумі 9000 грн. через два місяці, тобто 29.07.2016 року, про що написав розписку. Потім з відповідачем вони дійшли згоди про те, що ОСОБА_3 за вказані кошти проб'є колодязь на його земельній ділянці, але відповідач домовленості не виконав і кошти не повернув. Крім того, просить стягнути моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Позивач в судовому засіданні також пояснив, що неодноразово нагадував відповідачу про необхідність повернення боргу, однак відповідач уникав зустрічі з ним.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 надіслав до суду заперечення на позов, в якому вказує, що позивач привіз йому труби, які мали б бути використані під час пробиття колодязю. Однак, згоди щодо цього питання вони не дійшли і він відмовився виконувати вказані роботи та сказав позивачу, що труби не поверне, а їх купить.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково та пояснив, що колодязь він не пробив так як у нього згорів мотор. Проти того, що укладено договір він не заперечує, розписку писав особисто, згоден повертати кошти. Однак, не згоден із сумою, яку просить стягнути з нього позивач, пояснюючи це тим, що 01.08.2016 року він частково віддав суму боргу позивачу, а саме 4500 грн., і в цей же день віддав ще 500 грн. та пообіцяв, що решту віддасть пізніше. Кошти, які він віддавав ОСОБА_2, він позичав у ОСОБА_4 Свідків, які б підтвердили вказане відсутні, розписку з позивача ОСОБА_2 про отримання ним частини боргу він не брав.

Судом встановлені слідуючі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Сторони уклали договір про те, що відповідач зобов'язується повернути грошові кошти в рахунок отриманих металевих труб в сумі 9000 грн. через два місяці, а саме до 29.07.2016 року. Договір оформлений в простій письмовій формі. Зазначена розписка була виконана власноручно відповідачем із зазначеними умовами цієї позики. В судовому засіданні відповідач підтвердив факт написання цієї розписки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 винен кошти ОСОБА_2 В його присутності позивач звертався до відповідача з вимогою повернути кошти.

Свідок ОСОБА_6, який є батьком відповідача в судовому засіданні пояснив, що позивача він знає давно, останній працює на базі «Відзив» у м. Херсон. ОСОБА_2 привіз труби та передав ОСОБА_3, який є його сином. Останній написав розписку про те, що поверне кошти за труби. Про написання вказаної розписки дізнався зі слів відповідача. Частину боргу, а саме 5000 грн. син його віддав, однак він особисто при передачі коштів присутній не був, про це знає зі слів ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він позичив відповідачу ОСОБА_3 5000 грн., оскільки останньому необхідно було повернути кошти ОСОБА_2, однак при передачі коштів присутній не був та куди їх витратив відповідач не знає.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник, відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В зв'язку з відсутністю належних та допустимих доказів виконання боржником зобов'язань за договором, суд приходить до висновку про те, що між сторонами укладено вказаний договір, зобов'язання за яким боржником не виконано, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення основної суми боргу підлягають задоволенню, як обґрунтовані.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позикодавця трьох відсотків річних з простроченої суми зобов'язання, яке настало 29.08.2016 року по день ухвалення рішення, що становить 219 грн. Розрахунок 3% річних: 9000 х 3 : 100 : 365 х 297 = 219.

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач надав розрахунок боргу з урахуванням індексу інфляції однак суд не погоджується з таким розрахунком, оскільки індекс інфляції складав: серпень 2016 року - 99,7; вересень 2016 року - 101,8; жовтень 2016 року - 102,8; листопад 2016 року - 101,8; грудень 2016 року - 100,9; січень 2017 року - 101,1; лютий 2017 року - 101,0; березень 2017 року - 101,8; квітень 2017 року - 100,9. Сукупний індекс інфляції складає 1,124; сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає: (9000 х 1,124 = ) 10116 грн.

Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з боржника на користь ОСОБА_3 з урахуванням індексу інфляції, зі сплатою трьох відсотків річних з простроченої суми заборгованості становить 10335 грн.

Позивач також звернувся з вимогою стягнути з відповідача в рахунок завданої моральної шкоди 1000 грн.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями Цивільного кодексу України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України „Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено.

Договором, укладеним між сторонами 29.05.2016 року, відшкодування моральної шкоди також не передбачено.

Таким чином, наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди позивач не довів, чим не виконав вимоги ст.ст.10, 60 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене суд вважає, що підлягає стягненню з відповідача в рахунок судового збору 332,80 грн. на користь позивача.

Згідно наданої квитанції на правову допомогу позивачем витрачено 300 грн., які також підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням індексу інфляції, трьох процентів річних та витрат на правову допомогу а всього 10635 грн., та 332,80 в рахунок відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 536, 1047, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,-

В и р і ш и в :

Позов за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції в сумі 10116 грн., трьох процентів річних від простроченої суми - 219 грн., витрати на правову допомогу в сумі 300 грн., а всього 10635 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 332,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Скригун В. В.

Повнийй текст рішення виготовлено 24.05.2017 року.