Провадження № 2-з/355/1/17
У Х В А Л А

Іменем Україем

про відмову в забезпеченні позову

27 вересня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги

В с т а н о в и в :

В провадженні Баришівського районного суду Київської області знаходиться заява ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором відступлення права вимоги. В поданій заяві просить суд накласти заборону розпоряджатися, в тому числі продавати ОСОБА_3 належні йому частки в статутному капіталі підприємств: дочірнє підприємство "Мілкіленд-Україна", ТОВ «ОСОБА_4В.», ТОВ «ОСОБА_4 Україна», ТОВ «Торговий дім «Мілкіленд».

Представник позивачки ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника позивачки по справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечила проти заяви про забезпечення позову та пояснила суду, що ОСОБА_3 не є власником вказаних вище підприємств, в клопотанні не наведено підстави накладення заборони розпоряджатися майном. Крім того, рішення Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2017 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості набрало законної сили та знаходиться на виконанні.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2017 року з метою забезпечення позову накладено заборону ОСОБА_3 розпоряджатися, в тому числі продавати належні йому частки в статутному капіталі наступних підприємств: дочірнє підприємство "Мілкіленд-Україна", ТОВ «ОСОБА_4В.», ТОВ «ОСОБА_4 Україна», ТОВ «Торговий дім «Мілкіленд». Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволенов повному обємі. Вказане рішення набрало законної сили. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 26.07.2017 року скасовано ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2017 року та справу передано на новий розгляд.

Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновниками підприємств є:

ДП «Мілкіленд-Україна засновником є Компанія «ОСОБА_4В.»;

ТОВ «ОСОБА_4В.» - засновником є Компанія «ОСОБА_4В.»;

ТОВ «Мілкіленд-Україна» - засновниками є ТОВ «ТД «Мілкіленд» та ДП «Мілкіленд-Україна»;

ТОВ «ТД Мілкіленд-Україна» - засновниками є ДП «Мілкіленд-Україна» та ТОВ «ОСОБА_4В.»

Згідно інформаційних довідок Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником (контролером).

Так, згідно із п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» № 1702-VII від 14 жовтня 2014 року, кінцевий бенефіціарний власник (контролер) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обовязкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов»язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Отже, бенефіціарний власник не є тотожним засновнику і власнику статутного капіталу.

Суду не надано доказів, що відповідачу ОСОБА_3 належить виражена в процентному або грошовому виразі частка у названих підприємствах і доцільності обрання саме такого засобу забезпечення позову.

Подана до суду заява про забезпечення позову не містить мотивів щодо необхідності вжиття таких заходів забезпечення позову та що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Крім того, рішення Баришівського районного суду Київської області від 29.05.2017 року у справі за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості набрало законної сили. 01.09.2017 року Баришівським районним судом Київської області видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні. Виконання рішення суду належить до компенеції державної виконавчої служби. Державний виконавець з метою виконання рішення у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» може накласти арешт на майно боржника.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2 в задоволенні її заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_6