Справа № 433/1154/17
Провадження №2/433/654/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Суського О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Книшова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Троїцької райдерадміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просила надати їй дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду в її супроводі неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без згоди та супроводу батька, а також надати дозвіл на тимчасове багаторазове вивезення за кордон ОСОБА_3, до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку і виготовлення проїзних документів на виїзд дитини за кордон.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з ОСОБА_2 вона в зареєстрованому шлюбі не перебувала, однак від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Батько дитини розвитком сина не цікавиться, участі у його вихованні не приймає з 2011 року. У неї є можливість вивезти сина для оздоровлення за кордон, однак відповідач не надає згоди на вивезення дитини, уникає спілкування. Виїзд дитини за кордон спрямований виключно на її оздоровлення, не пов'язаний із виїздом на постійне місце проживання та довгострокове перебування за межами України. За відсутності згоди батька у неї відсутня можливість здійснити поїздки, вона змушена звернутись до суду із вищевказаним позовом

Позивач у судове засідання не з'явилась, просила розглядати справу за її відсутністю, про що зазначила у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень на подану позовну заяву ним надано не було.

Причина неявки представника третьої особи суду невідома. Про дату та час судового засідання Служба у справах дітей Троїцької райдержадміністрації повідомлялась завчасно, належним чином.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 позивач та відповідач по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається з виписки з історії розвитку ОСОБА_3, дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на диспансерному обліку у алерголога з діагнозом астматичний синдром (а.с.6).

У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом також встановлено, що позивач турбуючись про виховання дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, з метою забезпечення повноцінного розвитку дитини, має бажання та можливість здійснити виїзд дитини за кордон.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітній дитині позивача за кордон без згоди батька до досягнення нею 16-річного віку.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При подачі позову позивачем була сплачена сума судового збору 640,00 грн, що підтверджується квитанцією №66 від 14 червня 2017 року (а.с.1).

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ст.ст. 141, 150, 155 Сімейного Кодексу України, ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.4 постанови Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 74, 88, 197 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Троїцької райдерадміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди та супроводу батька задовольнити у повному обсязі.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на оформлення документів для тимчасового виїзду неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України з метою оздоровлення та відпочинку.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на тимчасове багаторазове вивезення за межі України неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, та на виготовлення проїзних документів для виїзд дитини за кордон.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський

12.10.17