Справа № 750/667/17 Провадження № 22-ц/795/1034/2017 Суддя у I інстанції Супрун О. П.
Категорія: цивільна Доповідач-суддя Кузюра Л. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

30 травня 2017 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

представника Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» Слісаренко Л.Л. представника Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Чередник Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 13 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про зняття арешту з майна,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігів від 13 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ПАТ «Універсал Банк», ПАТ «Мегабанк» про зняття арешту з майна відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з того, що ст. 16 Закону України «Про заставу» передбачено виникнення права застави з моменту укладення договору. Оскільки право застави у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло 31.01.2006 року, а державними виконавцями було накладено арешти в інтересах інших стягувачів на спірний автомобіль лише 13.01.2014 року, 22.06.2015 року та 23.12.2015 року, відповідно у державних виконавців були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом застави.

ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що суд першої інстанції помилково надав перевагу нормам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в той час коли норми Закону України «Про заставу» мають пріоритет, як спеціальні норми у взаємовідносинах заставодержателя та заставодавця відносно заставного майна.

В запереченні ПАТ «Мегабанк» просило апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни, мотивуючи вказану позицію його законністю та обґрунтованістю. Зазначало, що обтяження, які виникли на підставі постанов державного виконавця, є чинними, оскільки приватне обтяження заставного майна на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, а тому воно не є чинними у відносинах з третіми особами.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєструвало приватне обтяження на автомобіль, належний на праві власності ОСОБА_4, лише 06.04.2017 року, а тому зареєстровані 16.01.2014 року, 24.12.2015 року та 22.06.2015 року публічні обтяження на підставі постанов державних виконавців від 13.01.2014 року, 22.06.2015 року та 23.12.2015 року, за ознакою черговості, мають вищий пріоритет при зверненні стягнення на предмет обтяження. Крім того, судом було зазначено, що згідно постанови старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Чередник Д.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №492/12 від 22.06.2015 року (виконавче провадження №47920395), стягувачем є ПАТ КБ «ПриватБанк», який в той же час звернувся з цим позовом про зняття арешту з майна.

З наведеними висновками погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, що 24.01.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № CNH0AN00000438, відповідно до умов якого, банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на відкритий у ПриватБанк, поточний рахунок № НОМЕР_2 ООО «АвтоПриват», на строк до 24.01.2013 р. включно, у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у сумі 53 590 грн. на наступні цілі: купівля автомобіля, а також у сумі 19 539 грн.66 коп. на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту відповідно до п. 3.11 даного договору (а.с. 5-7).

В забезпечення зобов'язань, взятих ОСОБА_4, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір застави рухомого майна № CNH0AN00000438 від 31.01.2006 року, згідно умов якого, останній передав у заставу позивачеві належний йому автомобіль марки «Daewoo», моделі «Nexia», 2005 року випуску, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 9-10).

На даний транспортний засіб було накладено наступні арешти:

постановою старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Сердюк І.А. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.01.2014 (виконавче провадження №41452391, стягувач - ПАТ «Універсал Банк»);

постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Чередник Д.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №492/12 від 22.06.2015 (виконавче провадження №47920395, стягувач - ПАТ КБ «ПриватБанк»);

постановою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Чередник Д.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №1369/19 від 23.12.2015 (виконавче провадження №49607577, стягувач - ПАТ «Мегабанк»).

Накладення зазначених арештів та заборон підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №51476420 від 15.02.2017 року (а.с. 75-77).

Згідно з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 51933052 від 06.04.2017 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєструвало приватне обтяження на транспортний засіб Nexia 2006 р.в., кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі договору застави рухомого майна № CNH0AN00000438 від 31.01.2006 року 06 квітня 2017 року (а.с.118-119).

Положеннями ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Положеннями ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями, так і над обтяженнями, зареєстрованими пізніше, що дає право кредитору з вищим пріоритетом задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмета обтяження переважно перед іншими кредиторами з нижчим пріоритетом.

Виходячи з того, що публічні обтяження, вчинені на підставі вищевказаних постанов державних виконавців, були зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень раніше, ніж приватне обтяження ПАТ КБ «ПриватБанк», у відповідності до приписів ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», вони за ознакою черговості мають вищий пріоритет над обтяженням на підставі договору застави, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» відносно того, що суд першої інстанції помилково надав перевагу нормам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в той час коли норми Закону України «Про заставу» мають пріоритет, як спеціальні норми у взаємовідносинах заставодержателя та заставодавця відносно заставного майна, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Пунктом 2 Розділу IX Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004 року), застосується у частині, що не суперечить цьому Закону.

Враховуючи вищенаведене, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна, а положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечить Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, а рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігів від 13 квітня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Голова судового засідання: Судді: