Ухвала

іменем україни

25 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Тростянецької сільської ради Полтавського району про визнання недійсним державного акта та визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з указаним позовом.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2014 року позов задоволено у повному обсязі; визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю від 17 листопада 2005 року серії НОМЕР_1; визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,05035 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частини земельної ділянки загальною площею 0,05035 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 11 листопада 2016 року відмовлено ОСОБА_6 - представнику ОСОБА_4 - у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2014 року.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 - представника ОСОБА_4 - на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2014 року.

Повернуто ОСОБА_4 судовий збір у сумі 345 грн 61 коп., сплачений згідно з квитанцією від 11 жовтня 2016 року та зарахований на казначейський рахунок 12 жовтня 2016 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2016 року відмовлено представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою у частині оскарження рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2014 року на підставі п. 2 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 13 ЦПК України установлено, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року у справі № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 01 лютого 2016 року відновлення провадження у справі, після набрання рішення законної сили зі спливом значного періоду часу, порушує принцип правової визначеності та права заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції (справа Устименко проти України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно зі ст. ст. 72, 73 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин (ч. 1 ст. 73 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України впеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_6 - представника ОСОБА_4 - на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2014 року, суддя апеляційного суду в ухвалі від 04 жовтня 2016 року виходив із того, що зазначені заявником підстави пропущення строку на апеляційне оскарження є неповажними, тому запропоновано навести інші обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження та надати докази на підтвердження поважності його пропуску.

Відмовляючи ОСОБА_6 - представнику ОСОБА_4 - у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 березня 2014 року, суддя апеляційного суду виходив із того, що представником позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущено з поважних причин.

На обгрунтування такого висновку суд зазначив, що інтереси позивача під час розгляду справи представляв представник, його повноваження були оформлені належним чином відповідно до вимог ст. 42 ЦПК України і після ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_4 її представник отримав копію рішення суду 01 квітня 2014 року; копію рішення 20 березня 2014 року направлено сторонам, у тому числі і позивачу ОСОБА_4

На підставі наявних у справі доказів суд обгрунтовано вважав неповажними зазначені представником позивача у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду, а саме: незнання позивача про ухвалення рішення про задоволення її позову; відпустка одного із представників позивача після ознайомлення з матеріалами справи 25 серпня 2016 року; укладення договору про надання правової допомоги 05 вересня 2016 року,

При цьому суд обгрунтовано виходив із того, що представником позивача не наведено інших підстав поважності пропуску строку на оскарження судового рішення, не надано доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

За таких обставин та з підстав, передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та у зв'язку з цим - відмову у відкритті апеляційного провадження у справі.

Такий висновок апеляційного суду є правильним та законним, грунтується на наявних у справі доказах.

Наведені в касаційній скарзі доводи щодо причин пропущення строку на апеляційне оскарження були предметом дослідження й оцінки апеляційного суду, який їх обґрунтовано спростував, пославшись на матеріали справи та норми процесуального права.

Отже, ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановленою із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для її скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вона підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 11 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

Ю.Г.Іваненко

А.В.Маляренко