Справа № 396/1500/17
Провадження № 2/396/711/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря: Пономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивака звернулася з даним позовом до суду до відповідача, посилаючись на те, що 18 серпня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Комишуватській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні.

Подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами часто виникали конфлікти по різним побутовим питанням, зумовлені несхожістю їхніх характерів, тому позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - Верба та стягнути на її користь з відповідача судові витрати по справі, так як останнього просила подати на суд, але останній затягував із зверненням з позовом до суду.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти позову не заперечував, але коштів відшкодовувати понесені судові витрати немає..

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню так, як в судовому засіданні встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України.

Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку.

18 серпня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, який було зареєстровано у Комишуватській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 3.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні.

Шлюб укладено сторонами вперше.

Однак, подружнє життя у сторін по справі не склалося, між ними часто виникали конфлікти по різним побутовим питанням, зумовлені несхожістю їхніх характерів, вони припинили шлюбні відносини і поновлювати їх не бажають. Примирення між сторонами неможливе.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного.

Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сімї стали неможливими.

Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову.

Окрім того, з огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень ст..235 ЦК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу шлюбне прізвище.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640.00 грн. підлягають стягненню на її користь з відповідача у справі.

Керуючись ст. 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 88, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 18 серпня 2007 року, який зареєстровано у Комишуватській сільській раді Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3 судові витрати по справі в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці її шлюбне прізвище Верба.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз