У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валпрім», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун» про визнання недійсним п. 2.1 та п.п. 2.2.1.2 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2014 року та п. 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 08 жовтня 2015 року та повернення компенсації безпідставно сплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

15 вересня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валпрім», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун» про визнання недійсним п. 2.1 та п.п. 2.2.1.2 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2014 року та п. 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 08 жовтня 2015 року та повернення компенсації безпідставно сплачених коштів.

18 вересня 2017 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.ст. 11-1, 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

З доданих до матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валпрім», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун» знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що територіально не відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Як вбачається із заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визнати недійсними п.п. 2.1 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2014 року в частині купівельної ціни, яка становить 711 607,25 гривень та п.п. 2.1 договору купівлі-продажу квартири від 08 жовтня 2015 року, де ціна квартири становить 839 597,58 гривень; визнати недійсним п.п. 2.2.1.2 графік погашення платежу попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2014 року; зобов'язати відповідача сплатити переплачену за квартиру ціну, а саме 327 069,51 гривень.

При цьому, за умовами попереднього договору купівлі-продажу квартири та договору купівлі-продажу квартири, укладених між сторонами, об'єктом купівлі-продажу виступала квартира АДРЕСА_1.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що визначення критерію підсудності зазначеної категорії позовів, а саме: позовів, що виникають з приводу нерухомого майна є значно ширшим, ніж критерій позовів, де предметом спору є нерухоме майно або дії сторін щодо нерухомого майна, а також позови, де нерухоме майно є об'єктом, а не предметом спірних правовідносин, у зв'язку з чим в разі звуження визначеного частиною першою статті 114 ЦПК критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об'єкта) позову втрачається сама можливість чіткого застосування зазначеної частини статті 114 ЦПК та виникають умови для порушення встановлених законом правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

В той же час, заявлені позивачем позовні вимоги стосуються пунктів попереднього договору та договору купівлі-продажу квартири в частині визначення ціни квартири, що по суті являється загальними умовами договорів, які випливають із зобов'язальних відносин сторін із приводу укладення договорів, у зв'язку з чим, суд вважає, що в даному випадку до спірних правовідносинах має застосовуватися загальні правила підсудності, за місцезнаходженням відповідача.

Згідно ст. 115 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до 4 ч. 3 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно повернути позивачу для подання її до належного суду, в порядку ч. 2 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України, за місцезнаходженням відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 109, 110, 115, 121, 210, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Валпрім», що діє від свого імені та за рахунок активів ПЗНВІФ «Комфорт таун» про визнання недійсним п. 2.1 та п.п. 2.2.1.2 попереднього договору купівлі-продажу квартири від 29 березня 2014 року та п. 2.1. договору купівлі-продажу квартири від 08 жовтня 2015 року та повернення компенсації безпідставно сплачених коштів - повернути позивачу для подання її до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: