Справа №409/159/17
Пров.№2/409/264/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю.Максименко

при секретарі: В.М.Бондаренко

за участю позивача: ОСОБА_1

за участю відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2012 року. Шлюбу був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану. За час шлюбу у сторін 16 листопада 2012 року народилася дитина ОСОБА_3. Рішенням Білокуракинського районного суду від 10 листопада 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. На підставі рішення Білокуракинського районного суду від 16 грудня 2014 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно. Зараз відповідач ухиляється від надання додаткового матеріального забезпечення дитини, а 400 гривень є недостатньою сумою. У зв'язку з цим позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі ? частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту подання позову та до повноліття дитини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, додавши, що відповідач на даний час працює, окрім того, він отримує орендну плату за земельний пай свого померлого батька, в нього є пасіка та він "шабаює". Аліментів, які він сплачує за рішенням суду, їй не вистачає, оскільки і одяг, і продукти харчування дорого стоять. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати більше, ніж 400 грн., присуджені судом до сплати, а тому вона просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини усіх його видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту подання позову та до повноліття дитини.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що він щомісячно сплачує аліменти в розмірі 400 грн., які його зобов'язано сплачувати за рішенням суду. На даний час він офіційно працює, проте додаткового заробітку він не має. Спадщину після померлого батька він ще не оформив, тому орендну плату за земельний пай не отримує. Пасіка також була у батька, у нього її немає. З приводу додаткових витрат на лікування дитини, позивач до нього не зверталася. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних причин.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 265090, виданого 22 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 народився 16 листопада 2012 року, його батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1 (а.с.9).

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 16 грудня 2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 400 гривень щомісяця, починаючи з 27.11.2014 року та до повноліття дитини (а.с.8).

Дитина ОСОБА_3 проживає з матір'ю (а.с.6).

ОСОБА_1 перебуває в Білокуракинському РЦЗ на обліку як безробітня (а.с.3) та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам III групи за період з липня 2016 року по грудень 2016 року в розмірі 7497 грн. (а.с.7).

ОСОБА_2 працює робітником з благоустрою в КП «Білокуракине-комунсервіс» та за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року йому нараховано заробітної плати в сумі 12647, 60 грн. (а.с.62). Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утримання податків, окрім заробітної плати відповідач інших доходів не має (а.с.72).

За 2016 рік батьківська плата за перебування дитини ОСОБА_3 в ДНЗ «Берізка» складає 593,32 грн. (а.с.4), спонсорську допомогу ДДЗ «Берізка» на загальну суму 710 грн. сплатила ОСОБА_1 (а.с.5).

ОСОБА_1 сплачувала батьківську плату, купувала одяг, продукти харчування, ліки (а.с.31-58).

Згідно ст. 185 СК України Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз зазначених норм дає можливість прийти до висновку, що у разі, коли аліменти вже присудженні, позивач має право на подання позову про зменшення або збільшення їх розміру, стягнення додаткових витрат на дитину. Право на повторне звернення з позовом про стягнення аліментів СК України не передбачено.

Зазначаючи про малий розмір аліментів, позивач не заявляє вимог про зміну розміру аліментів або про стягнення додаткових витрат на дитину.

В судовому засіданні у позивача неодноразово з'ясовувалося, чи підтримує вона свої позовні вимоги, чи не змінює їх, на що позивач повідомляла, що вона просить саме стягнути аліменти з відповідача.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином суд вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним і необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-185, 192 СК України, Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_4