Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акцент-Банк» 569 572,00 гривень; судовий збір стягнути з відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 лютого 2015 року представник ПАТ «Акцент-Банк» в Індустріальному відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ознайомився з матеріалами виконавчого провадження № 46530807 та дізнався, що 14 лютого 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа від 03 лютого 2015 року № 2/752/3772/14, виданого Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 у розмірі 569 572, 00 гривень. З ранку 24 лютого 2015 року представником ПАТ «Акцент-Банк» до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в порядку ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» було подано заяву про відкладення виконавчих дій, у зв'язку з тим, що боржником не отримувалась постанова про відкриття виконавчого провадження, тим самим порушено його право на самостійне виконання рішення суду. 27 лютого 2015 року, на сьомий день з часу коли стало відомо про відкриття виконавчого провадження та на третій день з дня подання клопотання про відкладення виконавчих дій у зв'язку з неотриманням постанови про відкриття виконавчого провадження, боржником було самостійно виконано рішення Голосіївського районного суду м. Києва № 2/752/3772/14 про стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 у розмірі 569 572, 00 гривень та перераховано кошти стягувачеві. що підтверджується меморіальним ордером № F0227KCWKY від 27 лютого 2015 року. 02 березня 2015 року боржником письмово було повідомлено Індустріальний відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про самостійне виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва № 2/752/3772/14 шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача з наданням підтверджувальних документів, а саме оригіналу меморіального ордеру № F0227KCWKY від 27 лютого 2015 року.

16 березня 2015 року представником ПАТ «Акцент-Банк» було отримано листа за підписом начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Стирник Є.В. про те, що виконавче провадження № 46530807 не закрито, питання відкладення виконавчих дій не вирішувалось, підтвердження виконання рішення суду не надано (тобто платіжні документи, які підтверджують перерахування коштів на рахунок стягувача це не підтвердження для начальника відділу) та виконавче провадження закриватись не буде, бо стягувач не повідомив, що отримав кошти, а також ще одна підстава відмови у закритті виконавчого провадження - це не сплата боржником незаконно винесеного виконавчого збору хоча Законом України «Про виконавче провадження» чітко передбачені дії виконавця в таких випадках щодо виділення виконавчого збору в окреме провадження. 16 квітня 2015 року на виконання виконавчого листа від 03 лютого 2015 року № 2/752/3772/14, виданого Голосіївським районним судом м. Києва Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 було стягнуто суму у розмірі 569 572,00 гривень. Таким чином, грошові кошти в сумі 569 572,00 гривень, одержані ОСОБА_1, у зв'язку із виконанням 27 лютого 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» рішення Голосіївського районного суду м. Києва шляхом перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 є безпідставно набутими та підлягають поверненню ПАТ «Акцент-Банк».

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Зазначила, що їй не відомо у зв'язку з чим банк не перерахував стягнуті кошти за рішенням суду на рахунок стягувача в іншому банку на підставі платіжного доручення за заявою відповідача, поданою до банку. Також, їй не відома інформація щодо оскарження дій державної виконавчої служби з боку позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, з підстав викладених у письмових запереченнях, просив в позові відмовити. Пояснив суду, що відповідач не отримував від позивача коштів за платіжним дорученням. Саме органом державної виконавчої служби, при виконанні рішення суду про стягнення з позивача грошових коштів на користь відповідача, були списані кошти з кореспондентського рахунку на рахунок відповідача в іншому банку. Кошт, які нібито перераховані позивачем добровільно за платіжним дорученням, обліковуються виключно у позивача та відповідач їх не отримував та н може отримати, оскільки таких рахунок заблокований самим позивачем.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача, стягнення коштів (повернення депозиту) були задоволені частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 662849,08 гривень, а саме: за депозитним договором №SAMAB 9438 від 20.12.2013 р. відсотки за користування банківським вкладом, банківський вклад з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 16973,74 гривні,74 коп.; за депозитним договором №SAMAB9615 від 20.12.2013 р. відсотки за користування банківським вкладом, банківський вклад з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 144887,21 гривень, 21 коп.; за депозитним договором №SAMDN 8822 від 15.07.2009 р. відсотки за користування банківським вкладом, банківський вклад з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 257033,09 гривні, 09 коп.; за депозитним договором №SAMAB 8005 від 11.03.2014 р. відсотки за користування банківським вкладом, банківський вклад з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 121952,58 гривні, 58 коп.; за депозитним договором №SAMAB 7983від 11.03.2013 р. відсотки за користування банківським вкладом, банківський вклад з урахуванням трьох відсотків річних у розмірі 122002,46 гривні, 46 коп.(а.с.34-38).

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15 січня 2015 року, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» було задоволено частково. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 2014 року змінено шляхом зменшення загальної суми грошових коштів, що підлягають стягненню з публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 з 662 849 гривень 08 копійок до 569 572 гривень 66 копійок, зменшивши суми стягнення, враховуючи відсотки за користування банківським вкладом, банківський вклад з урахуванням трьох відсотків річних за депозитними договорами: №SAMAB 9615 від 20 грудня 2013 р. - з 144 887 гривень 21 копійка до 141 937 гривень 94 копійки та № SAMDN 8822 від 15 липня 2009 р. - з 257 033 гривень 09 копійок до 166 705 гривень 94 копійок. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.39-42).

03 лютого 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 січня 2015 року було видано виконавчий лист № 2/752/3772/14 про стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 у розмірі 569 572,00 гривень.

14 лютого 2015 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2/752/3772/14, виданого 03 лютого 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва (ВП № 46530807) (а.с.57).

24 лютого 2015 року позивач звернувся до Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ із заявою, в якій просив відкласти вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 46530807 строком на 10 діб для вирішення питання про добровільне виконання постанови (а.с.55).

27 лютого 2015 року позивач звернувся до Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ із заявою, в якій просив закінчити виконавче провадження № 46530807 відкрите 14 лютого 2015 року на підставі виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва № 2/752/3772/14 від 03 лютого 2015 року про стягнення з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 569572,00 гривень та скасувати всі наявні заходи забезпечення по виконавчому провадженню № 46530807, у зв'язку з добровільним виконанням вимог державного виконавця (а.с.56).

Так, на підтвердження добровільного виконання рішення суду, боржником ПАТ «Акцент-Банк» було подано меморіальний ордер № F0227KCWKY від 27 лютого 2015 року про поповнення картки ОСОБА_1 на суму 569 572,00 гривень (а.с.6).

В той же час, як підтверджено стороною позивача в судовому засіданні, органом державної виконавчої служби виконавчих дій в частині закриття виконавчого провадження виконано не було.

В подальшому, Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було здійснено безспірне списання суми боргу з рахунку боржника ПАТ «Акцент-Банк», що підтверджується платіжним дорученням № В13/163-1 від 10 квітня 2015 року (а.с.53)

07 травня 2015 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відповідно до якої у зв'язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/752/3772/14, виданого 03 лютого 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із скаргою на дії Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича та начальника Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Стирника Євгена Вікторовича, заінтересована особа, - ОСОБА_1, в частині складення і направлення платіжних вимог та спонукання до вчинення певних дій.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Нордіо Вадима Вікторовича щодо складення та направлення двох платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання у виконавчому провадженні № 46530807 з примусового виконання виконавчого листа № 2/752/3772/14 від 03 лютого 2015 року, виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 суми. У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року, апеляційну скаргу Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, поданою його представником Нордіо Вадимом Вікторовичем, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 03 вересня 2015 року в частині задоволення вимог скарги Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» про визнання неправомірними та незаконними дії державного виконавця щодо складення та направлення платіжних вимог В13/163 від 10 квітня 2015 року до виконання скасовано та постановлено в цій частині нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги в цій частині.

При цьому, Апеляційним судом м. Києва у вказаній ухвалі було встановлено, що операція ПАТ «Акцент Банк» з перерахування коштів меморіальним ордером від 27 лютого 2015 року має формальний характер та не є належним доказом повного виконання банком, як боржником рішення суду та набуття стягувачем коштів у власність фактично полягає у внесенні певних змін до реєстрів внутрішнього бухгалтерського обліку. При цьому відповідні кошти залишились у володінні боржника, а стягувач не набув можливості користування та розпорядження ними, оскільки вчинення таких дій залежить від волі боржника (ПАТ «Акцент Банк»), який зберігає можливість чинити перешкоди. Крім того, боржник не позбавлений можливості у будь-який час відмінити здійснену ним операцію або здійснити списання коштів з рахунку стягувача іншим шляхом. Здійснений переказ стягнутих сум меморіальним ордером суперечить рішенню Голосіївського районного суду м. Києва від 07 липня 204 року, яке носить не зобов'язальний характер щодо здійснення певних дій, наприклад, перерахування коштів з одного рахунку на інший, а яким вирішено саме стягнути кошти, тобто вилучити їх у ПАТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_1

Вказана позиція також була висловлена в ухвалі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2016 року, винесеної на підставі поданої касаційної скарги з боку ПАТ «Акцент-Банк».

Таким чином, меморіальний ордер, наданий позивачем в якості підтвердження добровільного виконання рішення суду, не може слугувати належним та достовірним доказом в підтвердження належного виконання рішення суду, у зв'язку з чим органом державної виконавчої служби було здійснено списання коштів з рахунку боржника, а в подальшому закінчено виконавче провадження.

При цьому, меморіальний ордер № F0227KCWKY від 27 лютого 2015 року про поповнення картки ОСОБА_1 на суму 569 572,00 гривень не свідчить про те, що стягувач ОСОБА_1 набув можливість користування та розпорядження грошовими коштами, враховуючи також той факт, що рахунок, на який кошти були перераховані стягувачем, заблокований, що не заперечувалося стороною позивача в судовому засіданні, у зв'язку з чим відповідач позбавлений можливості отримати вказані кошти у власність та використати в рахунок погашення перед ним заборгованості з боку позивача.

З огляду на вищевикладені обставини, поповнення картки, відкритої на ім'я стягувача, відповідача в даному випадку, не служить підставою вважати, що грошові кошти були набуті відповідачем, у зв'язку з чим судом підстав для застосування ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України не вбачається.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-банк», відшкодування судового збору не здійснюється.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: