АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.04.2017 у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з позовом у якому, з урахуванням змін, просила суд стягнути із ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 61381 грн. 63 коп., витрати за транспортування автомобіля після ДТП в розмірі 346 грн., за проведення оцінки вартості матеріального збитку в розмірі 1300 грн., витрати на правову допомогу в сумі 350 грн., витрати пов'язані із проведенням автотоварознавчої експертизи у розмірі 4404 грн., та судові витрати.

Справа 755/2043/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7820/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 03.09.2015 о 20.15 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Льва Толстого, повертаючи ліворуч на вул. Саксаганського, не надав перевагу у русі автомобілю «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7, що рухалась в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що призвело до механічних пошкоджень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4 було завдано механічних пошкоджень, а саме значно деформовано переднє ліве крило, капот, передню ліву фару, ліву частину переднього бамперу.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2015 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в порядку обов'язкового страхування на суму 50000,00 грн. Також ОСОБА_3 застрахував свою цивільно-правову відповідальність за договором добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу та добровільного страхування від нещасних випадків (на транспорті) від 05.04.2015, укладеного з ПрАТ «СК «Альфа страхування» із страховою сумою 200000,00 грн.

Згідно висновку наданого ТОВ «Українська експертна група» вартість матеріального збитку позивача становить 112317,63 грн. Крім цього нею було сплачено вартість транспортування автомобіля після ДТП у розмірі 346,00 грн., вартість проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 1300,00 грн. та 350,00 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідачем була сплачена сума 21033,60 грн. Таким чином, сума збитку, яка не покрита договором страхування становить 61381 грн. 63 коп.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06.04.2017 позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду, завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 28646 грн. 57 коп., витрати по оплаті проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1300 грн., за транспортування автомобіля у розмірі 346 грн., по оплаті проведення судової експертизи у розмірі 4404 грн. та судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., а всього суму 35247 грн. 77 коп.

У решті заявлених вимог відмовлено.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням позивач, нею подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивач посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим, через неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи та внаслідок неправильного їх дослідження та їх оцінки. Так, позивач вказує на те, що суд повинен був застосувати розмір збитків на дату проведення експертизи в розмірі 132414,69 грн. Проте, суд застосував суму 100579,63 грн. - це вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу, разом з цим, автомобілю на час ДТП був лише один рік, а тому фізичного зносу його деталі не зазнали, - коефіцієнт фізичного зносу є нульовим. Таким чином, суд зменшив розмір відшкодування збитків на суму 31835,06 гривень (132414,69-100579,63), що є безпідставним. Також суд застосував закон, який не підлягав застосуванню, а саме Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28.09.1996 №1175, які не поширюються на правовідносини у даній справі.

На підставі викладеного, просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ПрАТ «СК «Альфа страхування» на користь ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля у розмірі 28646 грн. 57 коп. змінити шляхом стягнення з ПрАТ «СК «Альфа страхування» на користь ОСОБА_2 майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля у розмірі 61381 грн. 63 коп.

Також не погодився із рішенням суду відповідач ПрАТ «СК «Альфа страхування», його представником подана апеляційна скарга, в якій також зазначається про незаконність рішення у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Представник відповідача вказує на те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне і необґрунтоване рішення, оскільки висновки суду, викладені у рішенні, суперечать фактичним обставинам справи, спростовуються доказами, що наявні в матеріалах справи, суд не з'ясував обставини, які мають суттєве значення для справи, дав невірну оцінку доказам у справі, оцінив їх вибірково, а не у їх сукупності, чим порушив вимоги ст. 212 ЦПК України. Судом не було приділено уваги спеціальному закону України, а застосовано Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, суд, неповно з'ясувавши обставини справи та не надавши належної оцінки запереченням наданих відповідачем, не вірно застосував законодавство України, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 підтримала апеляційну скаргу подану позивачем, з підстав викладених у ній, просила про задоволення заявлених ними вимог. Проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечувала.

Представник відповідача ПрАТ «СК «Альфа страхування» ГорбачІ.В. підтримав апеляційну скаргу подану ними, проти доводів апеляційної скарги позивача заперечував, просив про задоволення апеляційної скарги ПрАТ «СК «Альфа страхування».

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявку суду не повідомив. Тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, його неявка не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 03.09.2015 о 20.15 год., керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Льва Толстого, повертаючи ліворуч на вул. Саксаганського, не надав перевагу в русі автомобілю «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_7, що рухалася в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснила зіткнення із вказаним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів (а.с.7, т.1).

Автомобіль «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 (а.с.114, т.1).

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25.12.2015 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.7-8, т.1).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Станом на день дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_3 був забезпечений договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту та добровільного страхування від нещасних випадків № 0890796 від 05.04.2015, укладеним між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_1 (а.с. 43, т.1).

Внаслідок зіткнення транспортних засобів автомобіль позивача «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4, зазнав механічних пошкоджень.

З метою визначення вартості матеріального збитку завданому автомобілю «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4, ОСОБА_2 зверталась до ТОВ «Українська експерта група».

Відповідно до висновку від 28.09.2015 про вартість матеріального збитку наданого ТОВ «Українська експерта група», матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4 становить 112317,63 грн. (а.с.12,144-174, т.1).

В свою чергу ПрАТ «СК «Альфа Страхування» зверталось до TOB «ЕКЛІКС» за визначенням вартості матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4 в результаті ДТП станом на 03.09.2015.

Відповідно до звіту № 196/1 від 07.04.2016 про оцінку вартості автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4 станом на 03.09.2015 становить 71033,06 грн. (а.с.87-91, т.1).

Позивач визнає, що їй відшкодовано частину коштів у розмірі 50000,00 грн. за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Також сторонами визнається, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 21033,06 грн. на рахунок TOB «АНЕКС АВТОМЕТРОПОЛІС» (а.с.240, т.1).

За клопотанням представника позивача ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18.10.2016 було призначено судову автотоварознавчу експертизу (а.с. 190,191, т.1).

Відповідно до висновку експерта № 1200/16-23 від 28.12.2016, складеного за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_4, який належить ОСОБА_2 внаслідок пошкодження транспортного засобу в ДТП, що сталася 03.09.2015 станом на дату скоєння ДТП становить 100579,63 грн. та станом на день проведення експертизи становить 132414 грн. 69 коп. (а.с.202-213, т.1).

З наведеного вбачається, що позивач звернувся з приводу неналежного виконання відповідачем обов'язків згідно умов добровільного страхування, а тому слід погодитись з доводами апеляційних скарг обох сторін щодо невірного застосування судом положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Цей Закон, згідно преамбули, регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Правовідносини, що виникли на підставі договру добровільного старухвання регюлються положеннями ЦК України та Законом України «Про стахування».

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України.

Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку. Страховик не може відмовити страхувальнику в проведенні розслідування і повинен ознайомити аварійного комісара з усіма обставинами страхового випадку, надати всі необхідні матеріальні

докази та документи.

У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Підприємства, установи та організації зобов'язані надсилати відповіді страховикам та Моторному (транспортному) страховому бюро на запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, у тому числі й дані, що є комерційною таємницею. При цьому страховик та Моторне (транспортне) страхове бюро несуть відповідальність за їх

розголошення в будь-якій формі, за винятком випадків, передбачених

законодавством України.

Відповідно до умов п. 3 Договору добровільного страхування страховий випадок - передбачена Договором подія (ризик, визначений обраною страхувальником програмою страхування та зазначений в частині 1 договору (або додатку до Договору), що відбулися в період дії договору, з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику/винагородонабувачу на умовах договору. Страховик в межах страхової суми компенсує збитки, що виникли внаслідок страхового випадку та пов'язані з компенсацією за втрату або відновлювальний ремонт транспортного засобу шляхом виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору. Страховик також відшкодовує витрати, передбачені в частині 1 договору (або додатку до Договору), спричинені страховим випадком. Такими можуть бути витрати, пов'язані з оплатою: необхідних і доречних дій з рятування застрахованого ТЗ та запобігання чи зменшення розміру збитків; вартості послуг (витрат) за отримання документів, що стосуються страхового випадку та/або визначають розмір збитку; вартості послуг (витрат) за транспортування транспортного засобу з місця події до найближчого авторизованого/спеціалізованого для конкретного транспортного засобу місця ремонту у випадку неможливості його пересування по дорогах загального користування своїм ходом (дія цього пункту не поширюється на вантажні автомобілі, автобуси, сільськогосподарську техніку); вартості інших послуг/робіт, передбачених програмою страхування.

Згідно з п.п. 12.4.2.-12.4.4. Договору добровільного старування страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання події, що має ознаки страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування відповідно до умов договору; при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк; відшкодувати витрати в порядку і на умовах договору, понесені страхувальником/винагородонабувачем при настанні страхового випадку для запобігання або зменшення збитків за умови, що це документально підтверджено.

Таким чином, обов'язок відповідача по здійсненню відшкодування вартості відновлювального ремонту, вартості послуг по транспортуванню автомобіля, вартості послуг експерта, як таких що стосуються документів відносно страхового випадку та розміру збитків, визначений умовами договору добровільного страхування. А тому покладення судом першої інстанції цих обов'язків на відповідача не суперечить обставинам справи та вимогам чинного законодавства. Отже доводи апеляційної скарги відповідача щодо даних питань слід визнати необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги позивача стосуються непогодження з визначеною судом сумою збитків, так як застосований розмір визначений експертом на дату ДТП, а також був застосований коефіцієнт фізичного зносу, хоча автомобілю був лише рік.

Умовами п.п. 15.5.12 -15.5.15 Договору добровільного страхування визначений порядок розрахунку страхової суми, якщо відношення страхової суми до ринкової вартості автомобіля на дату настання страхового випадку менше ніж 90 %. Зокрема, вказується на те, що сума відшкодування вартості деталей визначається як добуток фактичного розміру вартості деталей, визначеного на дату складання авто товарознавчого дослідження або калькуляції ремонту, та співвідношення між вартістю Євро у гривнях за офіційним обмінним курсом НБУ у перший день строку дії договору і на дату складання експертизи (дослідження, калькуляції). У випадку якщо вказане співвідношення більше одиниці, сума матеріального збитку в частині вартості деталей дорівнює фактичному розмірі вартості деталей. Вартість однієї нормо-години ремонтних робіт оплачується, виходячи із середньої регіональної вартості однієї нормо-години таких робіт для марки і моделі ТЗ, що відповідає застрахованому транспортному засобу на дату настання страхового випадку. А положеннями п. 11 Договору добровільного страхування передбачено врахування зносу легкового транспортного засобу за перший рік експлуатації на рівні 15%.

В порядку ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дійшов вірного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та вірно визначив суму, що підлягає відшкодуванню. Проте, судом першої інстанції помилково були застосовані положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи вказане та керуючись положеннями ст 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе змінити рішення суду в частині застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа страхування» - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.04.2017змінити, виключити з мотивувальної частини рішення посилання на норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та застосувати положення ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування».

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: