25.09.2017 Суддя Горчакова О. І..
Справа № 644/5255/17
Провадження № 2/644/2331/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року суддя Орджонікідзевського районного суду міста Харкова Горчакова О. І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання», -

встановила:

До канцелярії Орджонікідзевського районного суду міста Харкова 22.08.2017 року за вхідним №27314/17 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання» (далі за текстом Позов).

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач, звернулася до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач, з вимогами про стягнення аліментів на користь її, ОСОБА_1, на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, бо донька з 2015 року навчається у Комунальному закладі охорони здоровя «Харківський обласний медичний коледж» на денному відділенні бюджетної форми навчання. В Позові зазначено, що Відповідач сплачував аліменти у розмірі ? частки його доходу на утримання ОСОБА_3 до досягнення повноліття. 18 серпня 2017 року ОСОБА_3 виповнилося 18 років, але донька не працює і не має самостійного доходу у звязку з продовженням навчання.

Як вбачається з Позову та доданих до нього документів: Відповідач ОСОБА_2, проживає в Республіці Татарстан Російської Федерації; Позов викладено українською мовою, а додані до нього ксерокопії документів - не завірені належним чином.

Аналізуючи Позов та додані до нього документи, - суд не установив доказів обмеження дієздатності повнолітньої - гр. ОСОБА_3. Також відсутні докази про надання повноважень гр. ОСОБА_3 ОСОБА_1.

Незважаючи на те, що Відповідач проживає, як зазначено в Позові, в Республіці Татарстан Російської Федерації, Позивач - ОСОБА_1, не просить суд звернутися до органів юстиції Російської Федерації з дорученням про надання правової допомоги.

У звязку з чим, судом 11 вересня 2017 року було надано термін для усунення недоліків позовної зави, а саме: згідно Мінської Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» копія позовної заяви та додані до неї документи, не перекладені на російську мову та не завірені належним чином.

Копія ухвали отримана ОСОБА_1 15.09.2017 року особисто.

19.09.2017 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_4 в якій вказано: що позовна заява перекладена на російську мову, однак закон не потребує цього; свідоцтво про народження дитини виготовлено на російській мові, але згідно до ст. 12 Мінської Конвенції Мінської Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах», документи країни підписання легалізації не потребують.

Розглянувши заяву про усунення недоліків вважаю, що ухвала суду від 11.09.2017 року належним чином не виконана, недоліки не усунуто:

Позивач надала до суду, на виконання ухвали суду від 11.09.2017 року про усунення недоліків позовної заяви, - позовну заяву, її копію, та ксерокопії документів викладені російською мовою, але не завірені належним чином.

Що ж стосується доданих до позовної заяви від 22.08.2017 року ксерокопії документів: ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 грудня 2003 року 1-ВЛ № 0217386, ксерокопії довідки КЗОЗ «ХОМК» № 432 від 18.08.2017, ксерокопії довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 18.08.2017 №1341; ксерокопії паспорту ОСОБА_1, ксерокопії паспорту ОСОБА_5, які викладені українською мовою Позивач взагалі не привела їх у відповідність з вимогами закону.

Позивачем до суду надано перекладені документи, проте вони не були належним чином перекладені та завірені на мову запитуваної держави (російською мовою) відповідно до Мінської конвенції. Переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений та скріплений гербовою печаткою.

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про нотаріат», нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Враховуючи зазначене вище, приходжу до висновку, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви.

Суд звертає увагу Позивача на вимоги Закону, а саме:

Провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Конвенція). Конвенція спрямована на забезпечення належного захисту прав і законних інтересів осіб, що проживають на територіях країн СНД. Конвенція застосовується у відносинах України з Російською Федерацією та іншими державами.

Відповідно до ст. 17 Конвенції, при виконанні даної конвенції Договірні сторони користуються державною мовою Договірної сторони або російською мовою. Запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти (ч. 1 ст. 10 Конвенції).

Пунктом 2.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 року № 1092/5/54, процесуальні документи складаються мовою, передбаченою міжнародним договором. Якщо документи складено українською мовою слід додати завірений переклад на мову запитуваної сторони.

Частиною 7 ст. 76 ЦПК України визначено, що особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

Всупереч вимогам Конвенції, ст. 120 ЦПК України, копія позовної заяви та копії доданих до неї документів: ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 грудня 2003 року 1-ВЛ № 0217386, ксерокопія довідки КЗОЗ «ХОМК» № 432 від 18.08.2017, ксерокопія довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 18.08.2017 №1341; ксерокопія паспорту ОСОБА_1, ксерокопія паспорту ОСОБА_5 - були викладені українською мовою, що унеможливлювало розгляд судом справи з іноземним елементом та дотримання вимог ЦПК України щодо належного вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

ОСОБА_4 відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконала у повному обсязі вимоги викладені в ухвалі про усунення недоліків.

Тому,в даному випадку, оскільки Російська Федерація входить до країн, що приєдналися до Мінської конвенції, позов та додатки до нього, повинні бути перекладені на російську мову. Переклади мають бути здійснені офіційним перекладачем, підпис якого має бути офіційно посвідчений та скріплений гербовою печаткою.

Оскільки, додані до позовної заяви ксерокопії документів, а саме: ксерокопія свідоцтва про розірвання шлюбу від 16 грудня 2003 року 1-ВЛ № 0217386, ксерокопія довідки КЗОЗ «ХОМК» № 432 від 18.08.2017, ксерокопія довідки з місця проживання про склад сімї та прописку від 18.08.2017 №1341; ксерокопія паспорту ОСОБА_1, ксерокопія паспорту ОСОБА_5, викладені українською мовою, вказане унеможливлює наступний розгляд даної справи у розумні строки у звязку з необхідністю вручення відповідачу копії позовної заяви та документів, доданих до неї, викладених російською мовою.

Окрім того, суд звертає увагу Позивача на те, що вона не є законним представником своєї повнолітньої доньки. Інших доказів, про надання повноважень повнолітньою донькою Позивачу, до позовної заяви не додано і після надання терміну для усунення недоліків позовної заяви, а тому, ОСОБА_1 не має права предявляти позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3.

При прийнятті цього рішення, суд враховує й те, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним ( Рішення Суду у справі " Жоффре де ля Прадель проти Франції " від 16 грудня 1992 року).

У відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконає у повному обсязі вимоги викладені в ухвалі про усунення недоліків, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачу.

Згідно ч.5 ст. 121 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 208-210 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання» - визнати не поданою та повернути заявнику.

Роз'яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. І. Горчакова