Справа № 204/2667/17
Провадження № 2/204/1127/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 травня 2017 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільно нажитого за час шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

04 травня 2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільно нажитого за час шлюбу.

Позовна заява передана судді Самсоновій В.В. 05 травня 2017 року цивільною канцелярією суду.

Дана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», а саме:

Так, згідно з положеннями ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви: про поділ майна при розірванні шлюбу, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в Україні складає 1600 грн. 00 коп.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається - вартістю майна.

Як розяснив п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. (з наступними змінами і доповненнями), розяснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості.

Позивачкою вказана ціна позову (вартість майна) на момент звернення до суду у розмірі 125000 грн., але не вказано з чого вирахувана така ціна позову та доказів на її підтвердження суду не надано.

Тому, позивачка має надати відповідні докази на підтвердження встановленої нею ціни позову у розмірі 125000 грн., тобто вартість рухомого та нерухомого майна, станом на дату звернення до суду з даним позовом, і сплатити судовий збір за ці вимоги, а в іншому разі суд буде вимушений визначити ціну позову на підставі наявних в матеріалах позовної заяви документів, в порядку ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», згідно з положеннями якої, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Реквізити для сплати судового збору: розрахунковий рахунок 0008, МФО 805012, ОКПО 37989253 банк ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська в УДКСУ Красногвардійського району.

При цьому, звертаю увагу, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Таким документом є оригінал квитанції, платіжного доручення, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З урахуванням вищевказаного, вважаю необхідним залишити дану позовну заяву без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 209 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна спільно нажитого за час шлюбу - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків не більше п'яти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься не поданою і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова