Справа 206/1102/17
Провадження 2/206/582/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"22" травня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно на її користь до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач позбавлена можливості належним чином утримувати доньку, а відповідач самостійно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положеннь ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного.

22.09.2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-КИ № 215058.

01 листопада 2013 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, шлюб між сторонами було розірвано, дане рішення набрало законної сили 12.11.2013 року.

10 грудня 2014 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_5, після чого змінила прізвище на «Карамушко», про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-КИ №294373.

Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги і вимоги ст.ст. 182, 199, 200 СК України та дійсні обставини справи, зокрема :

- матеріальне становище та стан здоровя позивача;

- матеріальне становище відповідача;

- потреби дитини у харчуванні, забезпеченні її одягом.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід чи частину доходу отримує в натурі, а тому суд вважає, що в даному випадку з відповідача підлягає стягненню аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частині від його заробітку (доходу).

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд враховує ту обставину, що обовязок утримання дитини покладається в рівній мірі на обох батьків, а тому, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 30% (на дитину) прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи в їх сукупності та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, як того вимагає ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення повноліття, але не менш ніж 30% (на дитину) прожиткового мінімуму, починаючи з 17 лютого 2017 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя С. В. Зайченко