1Справа № 335/5454/17 2-з/335/53/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

3 травня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Соболєвої І.П.,

за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

3 травня 2017 р. до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Арматура України», ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді від 3 травня 2017 р. провадження у справі відкрито.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування заяви зазначено, що не вжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі. Так, ОСОБА_2 на теперішній час фактично проживає на території, яка непідконтрольна органам влади України, а саме у місті Ялта Автономної республіки Крим. Не зважаючи на прийняття Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», в тому числі щодо тимчасової окупації території Автономної республіки Крим, зазначений нормативно-правовий акт не містить норм щодо порядку та процедури виконання судових рішень на непідконтрольній Україні території. Не містять згаданих положень й інші, чинні на теперішній час нормативно-правові акти України. Так, органи Державної виконавчої служби України, що були переміщені з окупованих територій України, не мають обєктивної можливості реалізувати свої права та обовязки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» на цих територіях. В цей же час, вжиття такого заходу забезпечення позову як встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України забезпечить виконання ймовірного рішення про стягнення боргу у даній справі.

На підставі частини першої статті 153 Цивільного процесуального Кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як випливає з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, спір між сторонами виник, у тому числі, з приводу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики від 29 березня 2013 р. у загальному розмірі 131 341,90 доларів США, що становить 3 492 236,64 гривень.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином ОСОБА_3 Федерації та на теперішній час фактично проживає на території України, яка непідконтрольна органам влади України, а саме у місті Ялта Автономної республіки Крим за адресою: вул. Садова, 65, м. Ялта, АР Крим.

Зазначені обставини, на переконання суду, свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду про задоволення позову. Суд погоджується з доводами позивача стосовно того, що на теперішній час чинними нормативно-правовими актами, що діють на території України, не передбачено дієвого механізму виконання рішень судів на непідконтрольній Україні (тимчасово окупованій) території. Отже, вжиття заходів забезпечення позову даній справі гарантує саме виконання ймовірного рішення у даній справі.

Однак, що стосується обраного позивачем способу і порядку забезпечення позову, суд зазначає таке.

У заяві про забезпечення позову позивач просить забезпечити позов шляхом встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Також заява ОСОБА_1 не містить застережень щодо строку дії заходу забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 152 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;?

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Таким чином, проаналізувавши доводи заяви, суд вважає за можливе застосувати у даній справі заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме заборонити виїжджати за межі України до набрання законної сили рішенням у даній справі, з огляду на що частково задовольняє заяву позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1.

З метою забезпечення цивільного позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Арматура України», ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за договором позики заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину ОСОБА_3 Федерації, НОМЕР_1 06 310104, виданий Відділенням УФМС Росії по Кемеровській області в місті Осинники 24 квітня 2007 року, посвідка на постійне проживання, видана 4 квітня 2012 року ВГІРФО УМВС України в АР Крим, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 98600, Україна, АР Крим, м. Ялта вулиця Садова, будинок 65, виїжджати за межі України до набрання законної сили рішенням у даній справі (335/5454/17).

Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, зареєстрований за адресою: 69114, АДРЕСА_1.

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин ОСОБА_3 Федерації, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 98600, Україна, АР Крим, м. Ялта вулиця Садова, будинок 65.

Ухвала суду є виконавчим документом.

Ухвала на підставі частини девятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи.

Суддя І.П. Соболєва