Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач -Назарова М.В.
Справа № 409/1756/17
Провадження № 22ц/782/943/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Карташова О.Ю., Кострицького В.В.

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2 спілки «Шанс 2010» в особі свого представника ОСОБА_3

на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 листопада 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 спілки «Шанс 2010» до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 спілка «Шанс 2010» в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 листопада 2017 року позовну заяву повернуто позивачу.

Позивач ОСОБА_2 спілка «Шанс 2010» в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась із апеляційною скаргою на вказану ухвалу та просить скасувати її та повернути справу для вирішення питання про відкриття провадження до суду першої інстанції, вважаючи, що судом постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального права щодо визначення підсудності справ цивільної юрисдикції, порушення норм міжнародного права щодо забезпечення права на справедливий суд (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи ухвалою від 28 вересня 2017 року позовну заяву без руху як таку, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оскільки згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, позивачу було надано строк для усунення недоліків відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України 5 днів з моменту отримання ухвали.

Оскаржуваною ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 листопада 2017 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі ст. 121 ЦПК України, оскільки останній у визначений судом строк не усунув недоліки заяви, зазначені в ухвалі суду від 28.09.2017 року

Проте, до такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Як роз'яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» якщо заява не відповідає вимогам статей 119,120 ЦПК України або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

У відповідності до вимог ст. 210 ЦПК України (в редакції ЦПК 2004 року) ухвала суду, що постановляється як окремий документ, повинна складатися з: вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Проте, як убачається із ухвали від 28.09.2017 року про залишення позовної заяви без руху, судом не зазначено, який саме недолік з огляду на вимоги ст. 119 ЦПК України позивачу слід усунути.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні дані про направлення копії ухвали від 28.09.2017 року представнику позивача рекомендованим листом з повідомленням, як передбачено вимогами ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо той відповідно до ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119 і 120 ЦПК.

За таких обставин, висновок суду про повернення позовної заяви позивачу як неподаної є передчасним, оскільки зроблений з порушенням порядку, визначеного законом для вирішення цього питання.

Крім того, колегія суддів зауважує, що питання про підсудність справ визначається главою І розділу ІІІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом місцем її перебування.

Як роз'яснено в п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

З матеріалів справи вбачається, що позов був предявлений за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем постійного проживання відповідача: с. Павлівка Білокуракинського району, згідно копії паспорта відповідача з реєстрацією за вказаною адресою додана до позовної заяви.

Згідно із ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до адресної довідки, наданої на запит суду відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Луганській області, відповідач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Таким чином, позов підсудний Білокуракинському районному суду Луганської області.

Залишаючи заяву без руху із посиланням на вимоги ч. 1 ст. 109 ЦПК України, що визначає підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, суд залишив поза увагою, що відповідно до статті 115 ЦПК України наслідком порушення правил підсудності є повернення заяви позивачу, а не залишення її без руху.

Проте суд першої інстанції на вказані норми права та фактичні обставини справи уваги не звернув, внаслідок чого постановив оскаржувану ухвалу з порушенням вимог процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України апеляційний суд, встановивши порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, скасовує ухвалу і повертає справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 спілки «Шанс 2010» задовольнити.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 06 листопада 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повна постанова буде складена 28 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді: