Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1559/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.,

секретаря - Климус Г.В.,

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Васловівці, в особі Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Васловівці Заставнівського району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, в якому визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1, яку вона відповідно до заповіту від 24.01.2003 року який зареєстрований в реєстрі під №68 та посвідчений секретарем Васловівської сільської ради та на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла їй. Спадкоємці, котрі б мали право на обов'язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла вчасно, з метою її оформлення, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у зв'язку з тим, що нею не було надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на дане майно за ОСОБА_3

Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтував вищенаведеним та просив задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини - фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно».

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, що видно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 24.02.2003 року (а.с. 5). Після смерті останньої відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.ст. 524, 525, 526, 527 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Судом встановлено, що 24.01.2003 року спадкодавець ОСОБА_3 вчинила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_2, прізвище якої на той час було «ОСОБА_2». Вказаний заповіт на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, посвідчений секретарем Васловівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі під №68. Вказане вбачається із копії дублікату заповіту (а.с. 8), копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 08.07.2003 року (а.с. 9).

Відповідно до ст. ст. 534, 535 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

На виконання зазначених вимог закону судом встановлено, що спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку спадкового майна померлого ОСОБА_4 при спадкуванні за заповітом відсутні.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 від спадщини не відмовилася, в шестимісячний термін втупила в управління та володіння спадковим майном: обробляла присадибну земельну ділянку, провела ремонт будинку, що є об'єктом спадкового майна. Дана обставина підтверджується довідкою виконкому Васловівської сільської ради №1311 від 13.09.2017 року (а.с. 10). Спадкове майно перебуває у фактичному користуванні у позивача, інших претендентів на спадщину не має.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №95/02-31 від 27.09.2017 року (а.с. 15) вбачається, що спадщину позивач ОСОБА_2 вчасно прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи №29/2017 року, що перебуває в провадженні Заставнівської державної нотаріальної контори.

Отже, в судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 позивач ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори із заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3, що вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №951/02-31 від 27.09.2017 року (а.с. 15) та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49073215 від 13.09.2017 року (а.с. 6).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

З довідки виконавчого комітету Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №1321 від 19.09.23017 р. вбачається, що згідно виписки із по господарської книги №11 Васловівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької в домогосподарстві за особовим рахунком НОМЕР_4, що розташоване по АДРЕСА_1 головою двору значиться ОСОБА_3. Вказане видно також і з довідки Васловівськуої сільської ради №1320 від 19.09.2017 року (а.с. 13).

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 набула право власності на спірний житловий будинок, проте не оформила право власності на нього належним чином.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524, 525, 526, 527, 534, 535, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, загальною площею 20,50 м2, житловою площею 12,30 м2, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Васловівці Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №06.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.С. Стрілець