Справа № 154/1572/17 Головуючий у 1 інстанції: Вітер І.Р.
Провадження № 22-ц/773/1679/17 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Киці С. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря Вергуна Т. С.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною лінією, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2017 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (скорочено ПАТ «Дельта Банк») звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною лінією. Позов мотивовано тим, що 31 травня 2013 року між сторонами укладено кредитну угоду № 004-02026-310513, відповідно до умов якої банк відкрив клієнтові картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті з лімітом кредитної лінії 29000,00 грн. Обслуговування карткового рахунку здійснюється відповідно до Тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Позивач взяті на себе зобов'язання виконав, натомість відповідач такі зобов'язання не виконує, та станом на 17 травня 2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 53464,74 гривень, з яких прострочене тіло кредиту - 31896,92 гривень, заборгованість за відсотками - 21567,82 гривень, яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитною лінією на загальну суму 53464 (п'ятдесят три тисячі чотириста шістдесят чотири) гривень 74 копійок, яка складається з: тіло кредиту - 0,00 гривень, прострочене тіло кредиту - 31896,92 грн. (тридцять одна тисяча вісімсот дев'яносто шість гривень 92 копійки), заборгованість за відсотками - 21567,82 грн. (двадцять одна тисяча п'ятсот шістдесят сім гривень 82 копійки), заборгованість за комісіями - 0,00 гривень. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неправильність встановлення обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 30467,41 грн. (тридцять тисяч чотириста шістдесят сім гривень 41 коп.), яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 23966,13 грн. та відсотками за користування кредитом в сумі 6501,28 грн. В решті позовних вимог - відмовити.

В апеляційній скарзі особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що банком без погодження з позичальником було змінено узгоджений ліміт кредитної лінії, що включає в себе строк дії цього ліміту (364 дні) та його розмір (29000,00 грн.), що відносить суми, видані банком понад розмір узгодженого кредиту та строку його дії за межі кредитного договору та предмету позову. Крім того, після 02.10.2015 року - дати відкликання банківської ліцензії в позивача у зв'язку з чим банк втратив право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, на думку особи, яка подала апеляційну скаргу, проценти за картковим кредитним рахунком взагалі не мали б нараховуватись та їх стягнення є безпідставним.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Інші особи в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в даних правовідносинах між позивачем та відповідачем розмір процентів за ставкою 42% від суми використаних кредитних коштів був чітко визначений кредитним договором. За цим же договором (п. 2.4 частини 3) вказаний розмір процентів повинен був сплачуватися і після закінчення строку його дії протягом 364 днів. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у договорі та не потребує підписання додаткових угод до нього.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції встановив, що 31 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду відповідно до умов Заяви № 004-02026-310513 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта. Позивач взяті на себе умови договору виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок № НОМЕР_1, із визначеним лімітом кредитної лінії в розмірі 29000,00 гривень, а також із обов'язком клієнта (позичальника) щодо сплати процентів, передбачених умовами Тарифів на обслуговування платіжних карток, які разом із Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до Заяви № 004-02026-310513 від 31 травня 2013 року, банк відкрив клієнту рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті гривні з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 «Visa International та/або MasterCard Wordwide та/або ВОПС Дельта» (тарифний пакет «Святкова Кредитна картка № 1 Еволюція») з встановленням ліміту кредитної лінії 29000,00 гривень та із строком дії договору 364 дні (а.с. 5).

Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток тарифного пакету «Святкова Кредитна картка № 1 Еволюція», пільговий період для погашення заборгованості по кредитній лінії становить 55 днів, при цьому визначене поняття «обов'язків мінімальний платіж» (ОМП), який складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (п. 1.6.1, 1.6.2), овердрафту, проценти за недозволений овердрафт, штраф за прострочену заборгованість та суми заборгованостей за минулий період. Пунктом 1.6.2 зазначених Тарифів встановлено проценти за користування кредитною лінією за ставкою 42% від суми використаних кредитних коштів, які включаються до ОМП (а.с. 55, 56, 57-58, 59-61).

У відповідності до п. 2.4 частини 3 Заяви № 004-02026-310513 від 31 травня 2013 року, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 Частини 2 Пропозиції (364 дні). Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій Пропозиції та не потребує підписання додаткових угод до цієї Пропозиції.

У відповідності до п. 2.5 Частини 3 Договору, відповідач до підписання Пропозиції був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України.

Крім того, у відповідності до п. 4 частини 3 Заяви № 004-02026-310513 від 31 травня 2013 року, відповідач надала банку право на власний розсуд ініціювати зміну ліміту кредитної лінії у межах, визначених п. 2.3 частини 2 цієї Пропозиції, або з перевищенням таких меж, з повідомленням про це відповідача у спосіб, визначений Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 80-86).

Як вбачається із поданої представником позивача виписки по відкритому рахунку ОСОБА_2 за період з 31 травня 2013 року по 06 жовтня 2017 року, відповідач, і в обумовлений кредитним договором термін понад 364 днів, продовжувала за власною ініціативою користуватися кредитними коштами, наданими їй банком та й надалі впродовж травня-липня 2014 року знімала готівкові кошти з представленого їй банком кредитного рахунку, а з липня 2014 року перестала користуватися рахунком та гасити заборгованість перед банком.

Тією ж випискою по рахунку відповідача вбачається, що інформування банком відповідача про стан його кредитного рахунку проводилось за допомогою SMS-повідомлень за номером її телефону, за що отримувалась комісія.

На підтвердження обставин наявності заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 004-02026-310513 від 31 травня 2013 року здійснений станом на 17 травня 2017 року, який повністю підтверджується і випискою по рахунку. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованість за договором становить 54514,74 грн. з яких прострочення тіла кредиту - 31896,92 грн., відсотки - 21567,82 грн. (а.с. 4, 65-70).

Відповідач в суді першої інстанції позов визнала частково.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

На підставі вказаних норм та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач, підписавши заяву № 004-02026-310513 від 31 травня 2013 року, погодилась з тим, кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у договорі та не потребує підписання додаткових угод до нього, відповідач знімала кошти з карткового рахунку після 30.05.2014 р. і по 22.07.2014 р., що підтверджується банківською випискою по рахунку. Підписавши в банку при оформленні договору анкету позичальника, відповідач особисто взяла на себе обов'язок отримувати в приміщенні банку виписку по рахунку, в якій обов'язково зазначаються усі можливі зміни умов кредитування, що також спростовує доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення банком свого клієнта про зміну розміру кредитної лінії та умов кредитування, продовження нарахування процентів за користування кредитними коштами за ставкою 42% в терміни понад 364 днів з дня укладення кредитного договору, а тому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що після 02.10.2015 року - дати відкликання банківської ліцензії в позивача та втратою банком права на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, проценти за картковим кредитним рахунком взагалі не мали б нараховуватись, то суд апеляційної інстанції вважає, що на час укладення договору ліцензія не була відкликаною, проценти нараховувались банком на підставі належним чином укладеного договору сторонами.

Виходячи з вищенаведеного, повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду, вони були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм дана правильна правова оцінка.

Отже, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 04 січня 2018 року.