25 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Іванової І.В.
за участю секретаря Тущенко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
25.11.2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася ОСОБА_1
з позовом до Моторного /транспортного / страхового бюро України про відшкодування щкоди.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.05.2016 року , за клопотанням представника позивача ОСОБА_3, замінено неналежного відповідача - Моторне /транспортне/ страхове бюро України у справі за позовом ОСОБА_1 , на належного відповідача - ОСОБА_2.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені у позову від 25.11.2015 року, просив не враховувати клопотання про збільшення позовних вимог від 18.08.2016 року та надав пояснення відповідні вищенаведеному.
Відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився , про причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача надав письмові заперечення проти позову /а.с. 61-62/, в яких посилався на те, що позов ОСОБА_1 не доведений у розумінні ст. 60 ЦПК України. Позивач посилається , що розмірі шкоди підтверджується звітом №659 від 19.10.2015 року . Проте в матеріалах справи наявна лише копія висновку невідомого документа . В матеріалах справи відсутні будь-які документи , що підтверджують , що ФОП ОСОБА_5 має відповідну ліцензію на зайняття оціночною діяльністю. Крім того оцінка була проведена через 4 місяці після ДТП. Таким чином не можливо з упевненістю сказати чи заподіяно додаткову шкоду автомобілю позивача протягом цього часу. Відповідач не був повідомлений про час та місце проведення експертизи . Відповідно до положень ст. 22 ЦК України відшкодуванню підлягають саме реальні збитки, а проведена оцінка не може їх визначити. Реальні збитки можливо визначити лише при проведення ремонту автомобіля,а збитки мають підтверджуватися квитанціями про покупку запчастин.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 169,224 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не зявився , будь-яких , належним чином оформлених клопотань про відкладення розгляду справи , суду не надав.
Суд, вислухав пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України).
Спеціальними у співвідношенні із наведеними нормами є положення статей 1187, 1188 ЦК України, що визначають порядок відшкодування шкоди, завданою джерелом підвищеної небезпеки.
За загальним правилом частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.
У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (частина 1 статті 1188 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 25 липня 2015 року приблизно 19 годині 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи моторолером «Fortune» без номерних знаків не впорався з керуванням і здійснив наїзд на автомобіль позивача Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1, який був припаркований біля двору будинку 41 по вул.. Михайлівській у м. Харкові
Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2015 року року винним у вказаному ДТП визнано ОСОБА_2 3 (а.с.5).
Як вбачається з матеріалів справи №639/9114/15 про адміністративне правопорушення , 26.09.2015 року було складено протокол відносно ОСОБА_2 , яким підтверджується керування останнім 25.07.2015 року моторолером та здійснення наїзду на автомобіль Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1. З пояснень , які маються в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 підтвердив зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Харкові від 04.11.2015 року , винним у скоєнні зазначеної вище пригоди визнано водія мопеду ОСОБА_2.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України підставами для звільнення від доказування, є вирок у кримінальному провадженні. Що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду,з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.
Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону транспортні засоби це пристрої , призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів , які підлягають державній реєстрації та обліку в органах Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України та /або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.
У вищенаведеному Законі не вважається транспортним засобом пристрій , який підпадає під ознаки, зазначені у пункті 1.5, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.
Відповідно до п. 6 Розділу VІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено тип коригуючого коефіцієнту залежно від типу транспортного засобу.
Відповідно до вказаного пункту визначено наступні типи транспортних засобів, для яких встановлено коригуючий коефіцієнт та за які МТСБУ може проводити страхову виплату. Серед вказаного переліку «мопед» відсутній . а тому відповідно до вимог вказаного закону МТСБУ не має законних прав для проведення страхової виплати, а тому відшкодування шкоди повинно відбутися за рахунок винуватця ДТП ОСОБА_2.
Звітом суб'єкта оціночної діяльності від 19.10.2015 року за №659 встановлено, що матеріальний збиток , завданий власникові Hyundai Getz, державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 23 585 грн. 54 коп. з урахуванням ПВВ на вартість запчастин. (а.с. 68-95).
Оцінка виконана у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року №2658-111 та Національного стандарту №1 «загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440; Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів .
У звязку з тим, що відповідач не був згоден зі звітом субєкта оціночної діяльності від 19.10.2015 року за №659, його представником було заявлене клопотання про призначення судової авто товарознавчої експертизи, яке судом було задоволено.
У звязку з не оплатою відповідачем ОСОБА_2 вартості проведення експертизи, ухвала суду про призначення експертизи від 19.08.2016 року була скасована ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.05.2017 року на підставі вимог ч. 2 ст. 86 ЦПК України.
Враховуючи те, що норми ст. ст. 10,11 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи кореспондуються з диспозитивним правом сторін надавати докази, п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, судова вважає, що сторонам були створені належні умови для надання доказів та суд першої інстанції розглянув справу за наявними у справі доказами.
Відповідно до ч.ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких допустимих та належних доказів, у розумінні ст. ст. 57-60 ЦПК України, на підтвердження того, що зазначений доказ/оціночний звіт/ неналежний або вартість відшкодування понесених матеріальних збитків завищена, відповідач ОСОБА_2 суду не надав.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням того, що при поданні позову позивачем сплачено 551,20 грн., сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь позивача.
Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкоду , повязана з витратами на оплату послуг субєкта оціночної діяльності у розмірі 700 00 грн..
Керуючись ст. 10, 11, 60, 81, 88, 209, 212, 214-215 ,224-226 ЦПК України, суд
ОСОБА_6 Василівни - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 23 585, 54 грн., вартість послуг субєкта оціночної діяльності у розмірі 700 грн., судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., усього 24 836 , 74 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-тиденний термін з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Іванова І.В.