У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу, про визнання недійсним договорів дарування, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 21 червня

2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 24 жовтня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір дарування житлового АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,25 га за вказаною адресою, а також земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована на території Пироговецької сільської ради (с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області) з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, які були посвідчені приватним нотаріусом Хмельницької міського нотаріального округу Нагорною Н.В.

Посилаючись на те, що при укладенні оспорюваних угод він вважав, що підписує договори довічного утримання, оскільки є особою похилого віку, інвалідом ІІ групи, потребує сторонньої допомоги, у зв'язку з чим мав намір передати відповідачу нерухоме майно в обмін на забезпечення останнім належних умов життя, допомогу та догляд. З 2015 року відповідач не надає йому допомоги, вимагає звільнити належне йому на праві власності майно, а тому просив суд визнати недійсними договори дарування житлового будинку та земельних ділянок, укладених між ним та відповідачем.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року, позовну заяву задоволено.

Визнано недійсними:

- договір дарування АДРЕСА_1 Хмельницької області, який укладений між

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований в реєстрі № 1424;

- договір дарування земельної ділянки площею 0,25 га по АДРЕСА_1, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований в реєстрі № 1422;

- договір дарування земельної ділянки площею 0,25 га на території Пироговецької сільської ради (с. Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області) з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. та зареєстрований в реєстрі № 1426.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь державного бюджету 551 грн. 20 коп. судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Встановивши, що під час укладення договору позивач не мав волевиявлення на безоплатну передачу у власність відповідачу будинку та земельних ділянок та, врахувавши вік та стан здоров'я позивача, який помилився щодо правової природи правочину, прав та обов'язків, які виникнуть після його укладення, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав про визнання недійними договорів дарування на підставі ст. 229 ЦК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів з урахуванням правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі № 6-372цс16, вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 25 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області

від 21 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович