У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на рішення апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 8 січня 2016 року ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом ЗІЛ 431412АП 17, номерний знак НОМЕР_1, у с. Димитрово Красноармійського району Донецької області та рухаючись заднім ходом, скоїв наїзд на належний їй автомобіль VOLKSWAGEN CC, 2012 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, що стояв позаду. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_5 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди знаходився у трудових відносинах з публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго»).

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт належного їй транспортного засобу складає 59 272 грн 02 коп., також нею було сплачено 900 грн. за проведення експертного дослідження.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на її користь 68 172,02 грн на відшкодування шкоди, з яких: 59 272 грн 02 коп. вартість ремонтно-відновлюваних робіт; 900 грн витрат, пов'язаних з оплатою послуг експерта для проведення дослідження; 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди та 5 тис. грн на відшкодування витрат на правову допомогу, а також витрати з оплаті судового збору в розмірі 681 грн 73 коп.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 7 листопада 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь ОСОБА_4 60 172 грн 02 коп. на відшкодування майнової шкоди, 3 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішенняапеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 23, 1166, 1172, 1187, 1192 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», врахувавши висновок експертного дослідження від 28 січня 2016 року щодо вартості завданої позивачу майнової шкоди, дійшов до правильного висновку про те, що завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч. 2 ст. 14 цього Кодексу).

З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Зазначена правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України: від 14 вересня 2016 року № 6-725цс16 та від 26 жовтня 2016 року № 6-954цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

При визначенні розміру моральної шкоди апеляційний суд керувався поданими ОСОБА_4 доводами, виходив із вимог розумності та справедливості, а також врахував характер і тривалість моральних її страждань, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках.

Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, апеляційний суд, правильно застосував положення ст. ст. 84, 88 ЦПК України та Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати за послуги, надані адвокатом згідно з договором про надання правової допомоги від 19 лютого 2016 року, підтверджуються відповідною квитанцією, тому підлягають відшкодуванню.

Доводи касаційної скарги щодо неповідомлення відповідача про розгляд справи в апеляційному суді спростовуються даними, що містяться на а.с. 105, тому повідомлення про розгляд справи здійснено згідно з вимогами ст. ст. 74-76 ЦПК України.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель О.В. Закропивний