АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року про відмову в застосуванні заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року відмовлено в застосуванні заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_3ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Суд не надав належної оцінки фактичним обставинам справи та не врахував, що питання про поділ майна, на яке заявник просить накласти арешт, є предметом спору у даній справі. Зазначила, що відповідач ОСОБА_6 після розірвання шлюбу з позивачем вже розпорядився на власний розсуд частиною їх спільного сумісного майна, відчуживши без згоди позивача два автомобілі, а тому є підстави стверджувати, що незастосування у справі заходів забезпечення прозову може призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Посилалася на те, що при першому розгляді заяви про забезпечення позову суд першої інстанції постановив безпідставну та необґрунтовану ухвалу про її повернення заявнику, яку було скасовано ухвалою суду апеляційної інстанції та зазначено, що заява позивача відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та містить посилання на обставини та причини, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов. Повторно вирішуючи заяву, суд першої інстанції не врахував, що при поданні позовної заяви до неї долучався пакет документів на підтвердження реєстрації права власності на спірне майно за ОСОБА_6, та необґрунтовано відмовив в її задоволенні, помилково пославшись на недоведеність належності відповідачеві майна, на яке позивач просить накласти арешт.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року було відкрито провадження у справі.

01 січня 2017 року представник позивача ОСОБА_3ОСОБА_7 подала до суду заяву про застосування у справі заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, щодо визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділу якого заявлено позовні вимоги, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1; земельну ділянку площею 0,0998 га, що знаходиться в АДРЕСА_5; земельну ділянку площею 0,0626 га, кадастровий номер НОМЕР_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_6; АДРЕСА_7 по АДРЕСА_8; транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, об'єм двигуна 4461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2017 року ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 січня 2017 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Постановляючи дану ухвалу, суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, зазначаючи, що позивачем не доведено належність на праві власності майна, щодо накладення арешту на яке подано заяву, відповідачеві ОСОБА_6 станом на дату звернення до суду з заявою, а тому, в задоволенні цієї заяви необхідно відмовити.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам цивільного процесуального законодавства.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову, при цьому суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Крім того, ч. 3 ст. 152 ЦПК України імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства, вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об'єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до суду з вимогами до ОСОБА_6 про поділ наступного майна, яке вважає спільною сумісною власністю подружжя: трикімнатної квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,0998 га, що знаходиться в АДРЕСА_5; двокімнатної квартири АДРЕСА_2; трикімнатної квартири АДРЕСА_3; земельної ділянки площею 0,0626 га, кадастровий номер НОМЕР_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_6; АДРЕСА_7; АДРЕСА_8; земельної ділянки площею 0,0708 га, кадастровий номер НОМЕР_7, що знаходиться за адресою АДРЕСА_7»; транспортного засобу Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, об'єм двигуна 4461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1; транспортного засобу Ford Fiesta, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2; транспортного засобу Комбі - В марки BMW, номер кузова НОМЕР_3, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_8; транспортного засобу Volkswagen Caddy 1.9 TDI, 2008 року випуску, об'єм двигуна 1896 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_4.

З наявних у справі документів вбачається, що право власності на вищезазначені об'єкти нерухомого майна та транспортні засоби зареєстровано за відповідачем ОСОБА_6, таким чином, останній має об'єктивну можливість розпорядитися вказаним майном на власний розсуд, зокрема, відчужити його в будь-який спосіб, що призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, а саме листа Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві Міністерства внутрішніх справи України від 29 листопада 2016 року, транспортний засіб Volkswagen Caddy 1.9 TDI, державний номерний знак НОМЕР_4 та транспортний засіб Ford Fiesta, державний номерний знак НОМЕР_2, питання щодо поділу яких також ставиться позивачем, вже було відчужено відповідачем ОСОБА_6, що і зумовило подання ОСОБА_3 заяви про забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на спірне майно, узгоджується і є співмірним з заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що, в силу положень ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Суд першої інстанції зміст позовної заяви та поданої представником позивача заяви про забезпечення позову належним чином не вивчив, наявність у відповідача реальної можливості до ухвалення рішення у справі розпорядитися спірним майном на власний розсуд не врахував, долучені до матеріалів справи правовстановлюючі документи на майно не дослідив, та дійшов помилкового висновку про не підтвердження належності спірного майна відповідачеві та необґрунтовано відмовив в задоволенні заяви.

Так, за змістом ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є арешт майна, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Належність відповідачеві ОСОБА_6 на праві власності майна, щодо накладення арешту на яке подано заяву, підтверджується долученим до матеріалів справи документами, а саме: копією договору купівлі - продажу квартири № 59 за адресою м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 21/2 від 24 лютого 1998 року; копією договору купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0998 га за адресою АДРЕСА_5 від 26 грудня 2000 року; копією договору купівлі - продажу земельної ділянки площею 0,0626 га, кадастровий номер НОМЕР_6 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_6 від 18 листопада 2005 року та копією державного акту про право власності на цю ділянку від 04 квітня 2012 року; копією свідоцтва про право власності на АДРЕСА_7 з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 19 жовтня 2016 року про реєстрацію на праві власності за ОСОБА_6 домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_8; листом Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві Міністерства внутрішніх справи України від 29 листопада 2016 року про реєстрацію на праві власності за ОСОБА_6 автомобіля Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, об'єм двигуна 4461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1.

За таких обставин, оскільки незастосування заходів забезпечення позову у справі може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, при цьому, обраний позивачем вид забезпечення позову- накладення арешту на мА спірне майно, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише його можливість розпорядитися цим майном, колегія суддів вважає, що заява представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 про забезпечення позову способом накладення арешту на спірне майно ґрунтується на положеннях закону та підлягає задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 є обґрунтованими, ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про задоволення заяви представника позивача та накладення арешту на: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 78,60 кв.м., з них житлова 50,0 кв.м., що зареєстрована на ім'я ОСОБА_6, згідно договору купівлі - продажу від 24 лютого 1998 року за реєстраційним номером № 1338-Б/419, посвідченого заступником Генерального директора - начальником юридичного відділу Товарної біржі «Українська біржа «Десятинна» та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 291 від 25 березня 1998 року; земельну ділянку площею 0,0998 га, що знаходиться в АДРЕСА_5, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_6, згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 26 грудня 2000 року за реєстраційний номером № 5617, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Апишкової З.І. та зареєстрованого у виконкомі П.П. Борщагівської сільської ради 27 грудня 2000 року за № 674н.; земельну ділянку площею 0,0626 га (кадастровий номер НОМЕР_6), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6, цільове призначення - для ведення садівництва, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_6, згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 18 листопада 2005 року за реєстраційним номером № 5827, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., Державний акт про право власності на земельну ділянку № 06-7-06291 від 04 квітня 2012 року; садовий будинок АДРЕСА_7, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_6, згідно Свідоцтва про право власності Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 16 квітня 2007 року, яке видане на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 638-С/ГК від 10 квітня 2007 року; домоволодіння АДРЕСА_8, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 531,1 кв.м., з них житлової 70,0 кв.м., яке зареєстроване на ім'я ОСОБА_6, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 березня 2009 року, виданого на підставі рішення виконкому Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради від 25 липня 2008 року № 420, реєстраційний номер майна № НОМЕР_9; транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, об'єм двигуна 4461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_6 в 2010 році.

Керуючись ст.ст. 151- 153, 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_7 про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на наступне майно:

- трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 78,60 кв.м., з них житлова 50,0 кв.м., що зареєстрована на ім'я ОСОБА_6, згідно договору купівлі - продажу від 24 лютого 1998 року за реєстраційним номером № 1338-Б/419, посвідченого заступником Генерального директора - начальником юридичного відділу Товарної біржі «Українська біржа «Десятинна» та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 291 від 25 березня 1998 року;

- земельну ділянку площею 0,0998 га, що знаходиться в АДРЕСА_5, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_6, згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 26 грудня 2000 року за реєстраційний номером № 5617, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області АпишковоюЗ.І. та зареєстрованого у виконкомі П.П. Борщагівської сільської ради 27 грудня 2000 року за № 674н.;

- земельну ділянку площею 0,0626 га (кадастровий номер НОМЕР_6), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_6, цільове призначення - для ведення садівництва, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_6, згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 18 листопада 2005 року за реєстраційним номером № 5827, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О., Державний акт про право власності на земельну ділянку № 06-7-06291 від 04 квітня 2012 року;

- садовий будинок АДРЕСА_7, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_6, згідно Свідоцтва про право власності Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 16 квітня 2007 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 638-С/ГК від 10 квітня 2007 року;

- домоволодіння АДРЕСА_8, з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею 531,1 кв.м., з них житлової 70,0 кв.м., яке зареєстроване на ім'я ОСОБА_6, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 березня 2009 року, виданого на підставі рішення виконкому Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради від 25 липня 2008 року № 420, реєстраційний номер майна № НОМЕР_9;

- транспортний засіб Toyota Land Cruiser, 2008 року випуску, об'єм двигуна 4461 куб.см., державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_6 в 2010 році.

Стягувачем за вказаною ухвалою є ОСОБА_3, проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Боржником за вказаною ухвалою є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, зареєстрований за адресою АДРЕСА_8.

Ухвала набирає законної сили з 25 травня 2017 року та підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання три роки.

Виконання ухвали покласти на Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Регіональний сервісний центр МВС у Київській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: