Справа № 359/7278/14-ц Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Провадження № 22-ц/780/2073/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 23.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Бориспільської міської ради, треті особи: реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, управління Держземагентства у Бориспільському районі про скасування рішення про припинення права власності на будинок, скасування рішення Бориспільської міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки та прав на неї, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що він є спадкоємцем 7/12 частини житлового будинку № 30 по вул. Чубинського в м. Борисполі Київської області після смерті в 2003 році ОСОБА_4

У 2006 році він звернувся до Комунального підприємства Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» (далі КП БМР Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації») та замовив технічну інвентаризацію вищезазначеного будинку з надвірними будівлями для оформлення витягу із Реєстру прав на нерухоме майно та наступної подачі цього витягу нотаріусу. Однак спеціаліст БТІ зафіксував, що будинок знесено, а інвентаризація та реєстрація допоміжних господарських будівель, які залишились, не передбачені, в зв'язку з чим у видачі витягу було відмовлено.

Земельна ділянка, на якій знаходилось домоволодіння, спадкодавцем у власність чи користування не оформлювалось, однак остання нею користувалась. Позивач також користувався і на даний час користується вказаною земельною ділянкою.

У червні 2014 року йому стало відомо, що на земельну ділянку, якою він користується, оформлено право власності на ім'я ОСОБА_3

Оскільки, його право власності на будинок № 30 по вул. Чубинського в м. Борисполі Київської області було припинено неправомірно без його заяви, як наслідок, він не міг оформити право власності на земельну ділянку під будинком у зв'язку з чим просив відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача, скасувавши рішення КП БМР Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» про припинення права на зазначений вище будинок, рішення Бориспільської міської ради Київської області від 11 грудня 2012 року № 2749-31-VІ про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, рішення Бориспільської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 3736-43-VІ про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки по вул. Чубинського, 30 у м. Борисполі Київської області, державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :07:009:0126, проведену Бориспільським управлінням Держземагентства 08 жовтня 2013 року, та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0126, проведену Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції 20 грудня 2013 року.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 10 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення суду скасувати і позов задовольнити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що матері позивача ОСОБА_4, яка померла 22.02.2003 року, належало на праві власності 7/12 частин жилого будинку № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області з відповідною частиною надвірних будівель, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.1996 року (а.с.12).

Позивачем 11.03.2003 року було подано до Бориспільської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с.11), до складу якої входить також 7/12 частин зазначеного вище будинку, після смерті матері ОСОБА_4

В 2006 році позивачем було замовлено технічну інвентаризацію жилого будинку № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області з відповідною частиною надвірних будівель для оформлення витягу з Реєстру прав на нерухоме майно та наступної подачі цього витягу нотаріусу.

Проте, за результатами виїзду у видачі витягу було відмовлено, так як вказаний будинок було знесено, а залишились лише допоміжні господарські будівлі колодязь та погріб, в зв язку з чим 08.09.2006 року право власності було скасовано, відповідно до довідки та абрису (а.с.16-17).

Інші 5/12 частин жилого будинку № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області з відповідною частиною надвірних будівель належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.06.1981 року.

Враховуючи те, що будинок було знесено та смерть ОСОБА_5, мати останнього, ОСОБА_6, 30.08.2006 року звернулася до КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» з заявою про закриття розділу реєстру прав та реєстраційної справи на житловий будинок № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області з відповідною частиною надвірних будівель.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині оскарження рішення КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» про припинення права власності на житловий будинок, суд виходив з того, що посилання позивача на ч.2 ст.349 ЦК України та п.4.2. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а саме на те, що ним, як власником, не було подано заяву про внесення змін до державного реєстру щодо знищення житлового будинку № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області з відповідною частиною надвірних будівель, в зв язку з чим дії спеціаліста БТІ щодо фіксації знесення будинку незаконні, є безпідставними, оскільки він не є власником зазначеного будинку, так як не набув права власності на нього в порядку визначеному ст.1299 ЦК України.

При цьому в задоволенні даної вимоги, суд відмовив також і з підстав пропуску позивачем строкупозовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав.

Вимоги щодо скасування рішення Бориспільської міської ради Київської області від 11 грудня 2012 року № 2749-31-VІ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», рішення Бориспільської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 3736-43-VІ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки в м. Борисполі Київської області по вул. Чубинського, 30», скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:009:0126, проведеної Бориспільським управлінням Держземагентства 08 жовтня 2013 року та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0126, проведену Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції 20 грудня 2013 року є необґрунтованими.

Проте такі висновки суду неповністю відповідають вимогам закону виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач після смерті ОСОБА_4, успадкував 7/12 частин жилого будинку № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області з відповідною частиною надвірних будівель, проте не зміг оформити за відсутності спадкового майна у натурі.

Спадкового будинку у 2006 року як обєкту матеріального світу не існувало. ОСОБА_6 - мати іншого померлого співвласника будинку, яка не мала ніяких прав щодо цього будинку 30.08.2006 року у звязку з відсутністю майна звернулася до КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» з заявою про закриття розділу реєстру прав та реєстраційної справи на житловий будинок № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області з відповідною частиною надвірних будівель і з цих підстав право власності на будинок було припинено.

За змістом ст. 349 ЦК України та п. 4.2 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації з заявою про припинення права власності на знищене майно мали право звернутися співвласники такого майна, або ж їх спадкоємці.

З викладеного вбачається, що КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» прийняло рішення про припинення права власності на будинок неправомірно, оскільки рішення прийнято за заявою особи, яка не мала достатньої правоздатності для ініціювання процедури припинення права власності і в цій частині порушується абсолютне право позивача на спадщину.

Таким чином в цій частині апеляційна скарга та позовні вимоги є обґрунтованими, а рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, в тому числі з тих підстав, що в цій частині суд відмовив у задоволенні вимоги з двох взаємовиключних підстав і по суті, і за пропуском строку позовної давності.

Проте задоволена така вимога не може бути, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

Згідно ч.1 ст.257 та ч.1 ст.261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та бере свій початок від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Оскільки, позивач про порушення свого права щодо фіксації знесення будинку спеціалістом БТІ та скасування права власності на нього 08.09.2006 року дізнався у 2006 році після проведення спеціалістом БТІ відповідних дій, позовна давність для звернення до суду за захистом своїх прав щодо оскарження рішення КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» про припинення права власності на житловий будинок № 30 по вулиці Чубинського в місті Борисполі Київської області строк вражається пропущеним, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині.

Посилання позивача на те, що строк позовної давності не пропущено, у звязку з тим, що норма ст. 268 ЦК України в 2006 році позовної давності щодо заявлених вимог не передбачала, а лише прикінцевими та перехідними положеннями закону № 4176-IV від 20.12.2011 року такий строк був встановлений у три роки, тобто до січня 2015 року, не приймаються до уваги.

Такі доводи є необґрунтованими, оскільки БТІ не є державним органом, а його рішення не є правовим актом, у звязку з чим норма цієї статті на дані правовідносини не поширюється.

За таких обставин в частині оскарження рішення КП Бориспільської міської ради Київської області «Бориспільське міське бюро технічної інвентаризації» позовні вимоги не можуть бути задоволені в звязку з пропуском строку позовної давності.

Не обґрунтовані також доводи позовної заяви та доводи апеляційної скарги позивача про те, що порушені його права на земельну ділянку під спадковим будинком, оскільки така земельна ділянка, яка була в користуванні спадкодавця не успадковується і цього не передбачено ЗК України.

Отже, за відсутності порушених прав позивача щодо земельної ділянки вимоги щодо скасування рішення Бориспільської міської ради Київської області від 11 грудня 2012 року № 2749-31-VІ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність», рішення Бориспільської міської ради Київської області від 19 листопада 2013 року № 3736-43-VІ «Про затвердження проекту землеустрою та передачу безоплатно у власність земельної ділянки в м. Борисполі Київської області по вул. Чубинського, 30», скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:009:0126, проведеної Бориспільським управлінням Держземагентства 08 жовтня 2013 року та державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :07:009:0126, проведену Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції 20 грудня 2013 року є необґрунтованими.

Таким чином в цій частині рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2014 року в частині позовних вимог про припинення права власності на будинок скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Бориспільської міської ради, треті особи: реєстраційна служба Бориспільського міськрайонного управління юстиції, управління Держземагентства у Бориспільському районі про припинення права власності на будинок відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді