АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 759/9653/16-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Величко Т.О.
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/6444/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Рубан С.М., Желепи О.В.

при секретарі: Дука В.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Сокуренко Наталії Вікторівни в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва у з позовом до ОСОБА_4 з якого просив стягнути на свою користь заборгованість по відсоткам за договором №K3R0RX23370102 від 10 червня 2006 року нарахованих за прострочену заборгованість по кредиту з 04 травня 2011 року по 04 травня 2016 року у розмірі 17701 грн 81 к.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував на те, що 10 червеня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 укладено договір у вигляді заяви позичальника, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2 912 грн 80 к. строком до 14 червня 2007 року зі сплатою 1 % суми залишку заборгованості щомісяця. Позивач зазначав, що відповідач не виконав умови договору, а тому змушений був звернутись із даним позовом до суду.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Сокуренко Н.В. в інтересах ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі.

У поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для розгляду справи. Зокрема зазначає, що позивач у своїй заяві підтвердив свою згоду на те, що він попередньо ознайомлений з умовами надання споживчого кредиту. Також вказував на те, що суд безпідставно послався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки відповідачем не заявлялось про сплив позовної давності.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явились про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Тому відповідно до ст.305 ЦПК України колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності відповідача.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено своїх вимог та не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження. Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2006 року ОСОБА_4 підписав заяву позичальника №K3R0RX23370102 та отримав кредит від ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 2912 грн. 80 к., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, на строк 12 місяців по 14 червня 2007 року включно.

Згідно з ч.1 ст. 634 ЦПК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Як вбачається із анкети-заяви, що ОСОБА_4 надав згоду про те, що заява позичальника, разом з запропонованими банком Умовами та Правилами надання споживчого кредиту фізичним особам , а також тарифами складає між позичальником і банком кредитно-заставний договір.

Зі змісту заяви позичальника від 14 червня 2006 року №K3R0RX23370102 вбачається, що ОСОБА_4 ознайомлений та погоджується із Умовами і Правилами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка»).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання, видав відповідачу кредитні кошти.

Матеріали справи не містять доказів оспорення відповідачем факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).

У відповідності з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За правилом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_4 не виконав своїх зобов'язань за кредитним, внаслідок чого станом на 04 травня 2016 року утворилась заборгованість по відсотках у розмірі 17701 грн 81 к. Даний розрахунок узгоджується із матеріалами справи та не викликає сумнівів у колегії суддів, оскільки відповідачем не спростований.

Наведене свідчить про неналежне виконання ОСОБА_4 своїх обов'язків за договором, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка підлягає з нього стягненню.

Враховуючи викладене, заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір у сумі 1378 грн. та 1515 грн 80 к. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Сокуренко Наталії Вікторівни в інтересах публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість по відсоткам у розмірі 17701 (сімнадцять тисяч сімсот одна) грн 81 к.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () судові витрати 1378 грн 00 к. та 1515 грн 80 к. за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: