АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 648/1084/17 Головуючий в І інстанції Бугрименко В.В.
Номер провадження №22-ц/791/1061/17 Доповідач: Фурман Т.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.

суддів: Пузанової Л.В.

Склярської І.В.

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Українська незалежна морська профспілка, про встановлення факту що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що на початку квітня 2017 року він, як капітан рибопромислового судна «Рибак Херсона» під прапором України організував здійснення рибного помислу відповідно до українського законодавства та наявних дозволів в акваторії Чорного моря.

4 квітня 2017 року судно «Рибак Херсона» без належних правових підстав було затримано та оглянуто кораблем Прикордонної служби ФСБ РФ „Аметист", за результатами якого відносно нього в цей же день складені протокол про адміністративне правопорушення та постанова про призначення адміністративного покарання, відповідно до законодавства РФ.

Ці події відбулися у виключній (морській) економічній зоні України та у територіальному морі України, прилеглих до Кримського півострову.

Статтею 9 Закону України „ Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначенні у порядку, не передбаченому законом, а будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Посилаючись на те, що на Кримському півострові відсутні державні органи України, які можуть надати правову оцінку органу „ Прикордонне управління по Республіці Крим. Служба в місці Балаклава" та винесеним від імені цього органу 4.04.2017 року щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про призначення адміністративного покарання, з метою захисту майнових та особистих прав, заявник просив встановити факт, що орган „Прикордонне управління по Республіці Крим. Служба в місці Балаклава" Федеральної служби безпеки Російської Федерації, його посадові особи та службові органи згідно законодавства України є незаконними, а постановлені ним документи є недійсними і не створюють для заявника правових наслідків.

Ухвалою від 13 квітня 2017 року суд відмовив у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для розгляду, зазначаючи, що висновки суду щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження не відповідають обставинам справи та суперечать положенням законодавства України, що регулює спірні правовідносини.

Заінтересована особа - Українська незалежна морська профспілка, доводи апелянта підтримала з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2, суд виходив з того, що факт, який просить встановити заявник не породжує для нього жодних правових наслідків, а відтак не має юридичного характеру і не може бути встановлений в судовому порядку.

При цьому, суд керувався п. 1ч. 2 ст. 122 ЦПК України, відповідно до якого суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За змістом ст. 256 ЦПК України наведений у ній перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд може встановлювати факти, якщо вони й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника

В обґрунтування мети, з якою ОСОБА_2просить встановити факт, що має юридичне значення, останній послався на відсутність на Кримському півострові державних органів України, які можуть дати правову оцінку діяльності органу „ Прикордонне управління по Республіці Крим. Служба в місці Балаклава" та винесеним від імені цього органу 4.04.2017 року щодо нього документів, з метою захисту майнових та особистих прав.

Суд зробивши висновок про відсутність юридичних наслідків для заявника, не з'ясував всіх обставин з якими ОСОБА_2пов'язує як порушення своїх прав, так і відсутність інших способів для їх захисту.

Не з'ясувавши наведене та не заслухавши думку Української незалежної морської профспілки, суд передчасно дійшов висновку про те, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства і не врахував положення Конституції України про те, що кожній людині гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод.

Відповідно до ч. 6 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних осягань.

За ч.1 ст.6, ст. 13 Конвенції по захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного стоку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру; кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої повноваження.

Отже, виходячи з положень діючого в Україні законодавства, статті 124 Конституції України, згідно з якою судам підвідомчі всі спори про захист прав і свобод громадян, та зважаючи на зміст поданої ОСОБА_2 заяви, колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що порушене заявником питання не підлягає захисту в суді.

Оскільки, сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб'єктами цього виду провадження, та зважаючи на те, що при визначені кола заінтересованих осіб у встановлені факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме яким чином, факт, що підлягає встановленню, може вплинути на їх права та обов'язки та яким чином заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту в цих організаціях та установах, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду на зазначене і з'ясувати чи є Українська незалежна морська профспілка заінтересованою особою у вирішенні порушеного заявником питання.

З огляду на те, що висновки суду не відповідають як обставинам справи, так і нормам цивільного законодавства, ухвала суду як постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження за заявою ОСОБА_2О на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 13 квітня 2017 року

скасувати, питання про відкриття провадження у справі направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

І.В. Склярська