АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/5701/15-ц 22-ц/774/1206/К/17
Справа № 214/5701/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/1206/К/17 Ковтун Н.Г.
Категорія - 24 (III) Доповідач Барильська А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Видрик А.А.,

за участю: представника Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - Літовченко Катерини Вадимівни,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 березня 2017 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов'язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Боржнику виставлялись рахунки відповідно до тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання які установлені: а) рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про упорядкування тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі» №584 від 13.08.2008р., опалення за 1 Гкал - 245 грн., гаряче водопостачання (при наявності приладу обліку за 1 куб. м.) з вересня по квітень - 13,69 грн., з травня по серпень - 11,24 грн., гаряче водопостачання (при відсутності приладів обліку на 1 мешканця на місяць) з травня по вересень - 38,78 грн.. з жовтня по квітень - 47,23 грн., за період з 01.09.2008р. по 01.01.2011р.; б)а з 01.01.2011р. затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 р., тариф на теплову енергію для населення - 269,50 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

Позивач, виконуючи свої обов'язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідач у порушення ст. 67,68,162 Житлового Кодексу України, ст. 20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, внаслідок чого його заборгованість за період з 01.12.2009 р. по 01.12.2013 р. склала 4696,18 грн.

Позивач звернувся до суду 17.02.2014 року з заявою про видачу судового наказу, на підставі якої 12.05.2014р. Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу було видано судовий наказ № 2н/214/488/14. Але на підставі ст. 105-1 ЦПК України, за заявою боржника, судовий наказ 25.07.2014 року було скасовано.

На підставі вищевикладеного, оскільки заборгованість за період з 01.12.2009 р. по 01.12.2013 р. складає 4696,18 грн., позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження та просив стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 4696,18 грн. та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"суму боргу по оплаті за теплову енергію та гаряче водопостачання в розмірі 4696 грн 18 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа» судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що судом розглянуто позовну заяву представника позивача, який не мав належно оформленої довіреності на підписання вказаної позовної заяви.

Суд першої інстанції помилково послався на правильність розрахунку заборгованості, та не врахував, що правовідносини в даному випадку виникли між КПТМ «Криворіжтепломережа» та КЖП № 35, а не між позивачем та нею.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо постачання послуг централізованого теплопостачання.

Також судом не враховано, що відповідачем 20.06.2011 року було подано заяву відповідачу про від'єднання від мереж централізованого опалення, яка залишилась без відповіді, а з 12.08.2011 року відповідач не користується послугами позивача, що підтверджується актом відключення від централізованого опалення та актом приймання в експлуатацію газифікованого об'єкту.

Також відповідач зауважує на тому, що позивач звернувся до суду з позовом із пропуском строку позовної давності.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції відповідач, повідомлена в порядку ч.5 ст. 130 ЦПК України через вручення повістки своєму представнику, належним чином про час та місце розгляду справи завчасно 24.10.2017 року, не з'явились.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Аналогічні положення закріплено й в статтях 1 - 11 ЦПК України.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На думку колегії суддів, неявка в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, являється її волевиявленням, що свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 2 статті 43 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, колегія суддів визнала неявку відповідача в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині розміру стягнутої заборгованості, виходячи із наступного.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, спірні відносини виникли у зв'язку із виконанням послуг з централізованого опалювання, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.

Позивач здійснює постачання теплової енергії в помешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Так як будинок АДРЕСА_2 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід'ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в приміщенні.

Відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.12.2009 року по 01.12.2013 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 4696,18 грн. (а.с.3).

Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу до власника спірної квартири, 17.02.2014 року.

12 травня 2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості по сплаті за спожиту теплову енергію в розмірі 4696,18 грн.

25 липня 2014 року за заявою боржника судовий наказ скасований ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 2н/214/488/14 (а.с.5).

Звертаючись до суду з позовом, КПТМ «Криворіжтепломережа» посилалася на те, що ними виконано зобов'язання по поставці до житла відповідача тепла, однак зазначені послуги відповідачем своєчасно та в повному обсязі не були оплачені, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за період з 01.12.2009 року по 01.12.2013 року в сумі 4696,18 грн.

Виходячи з наведених обставин та наданих сторонами доказів, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості за теплову енергію та гаряче водопостачання, проте не може погодитись із періодом та розміром стягнутої заборгованості, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема, такі питання: які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що на виконання зазначених вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що між сторонами виникли правовідносини фактичного користування послугами, які надаються позивачем відповідачу й підлягають регулюванню нормами Житлового кодексу України, що також узгоджується із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом першої інстанції вірно встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України „ Про житлово-комунальні послуги", Законом України „ Про теплопостачання", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України №630 від 21.07.2005 року.

Обов'язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України "Про теплопостачання".

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Таким чином відповідач має зобов'язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів з опалення та гаряче водопостачання, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості, проте вказана заборгованість повинна бути стягнута в межах строку позовної давності.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що судом розглянуто позовну заяву представника позивача, який не мав належно оформленої довіреності на підписання вказаної позовної заяви, оскільки в даному випадку позовна заява подана особою, яка наділена такими повноваженнями згідно довіреності № 7 від 30.12.2014 року (а.с.6).

Також не можуть бути підставою для скасування рішення доводи апеляційної скарги про те, що правовідносини в даному випадку виникли між КПТМ «Криворіжтепломережа» та КЖП № 35, а не між позивачем та нею, з огляду на наступне.

Так, з копії акту про розмежування експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 89) та копії договору № 8035, що регламентує взаємовідносини між КПТМ "Криворіжтепломережа" та комунальним житловим підприємством на постачання теплової енергії на об'єкти соціально-комунального побуту та житлові будинки (а.с. 146 - 152), між КПТМ "Криворіжтепломережа" та КП "ЖЕО № 35" виникають правовідносини щодо забезпечення виробництва та постачання теплової енергії безпосередньо споживачу. Так, згідно п. 1.1 договора № 8035 від 26.06.2008 року, який в подальшому був пролонгований, КПТМ "Криворіжтепломережа" бере на себе обов"язки по виробництву та постачанню теплової енергії для центрального опалення та гарячого водопостачання до межі балансової та експлуатаційної належності, а КП "ЖЕО № 35" бере на себе обов'язки по транспортуванню та проведенню перерозподілу через внутрішньобудинкові та квартиріні системи та безпосередньо наданню споживачеві вищезазначених послуг.

Отже, правовідносини щодо постачання та споживання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання виникли між КПТМ "Криворіржтепломережа" та відповідачем ОСОБА_3 як споживачем таких послуг.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо відсутності укладеного між відповідачем та позивачем письмового договору про надання послуг не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному випадку, в оспорюваний період відповідачу надавались послуги, нараховувалась оплата за надані послуги, але нею не сплачувались суми за надані послуги.

Порядок користування приміщеннями, а також утримання житлових будинків визначається Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572 в редакції від 14.01.2009 року і ст. ст. 20, 21 Закону України від 24.06.2004р. «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до яких власник або споживач, зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом та інше.

Відповідно до ст.633 ЦК України, присутні усі умови, що свідчать про наявність публічного договору, а саме: позивач є юридичною особою, надає послуги необмеженій кількості людей, умови постачання послуг є однаковими для всіх споживачів.

Крім зазначеного, відповідно ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

В даному випадку відповідач отримувала та користувалася послугами КПТМ «Криворіжтепломережа», чим підтверджено виникнення цивільних прав та обов'язків.

Твердження відповідача про те, 20.06.2011 року нею було подано заяву відповідачу про від'єднання від мереж централізованого опалення, яка залишилась без відповіді, а з 12.08.2011 року відповідач не користується послугами позивача, що підтверджується актом відключення від централізованого опалення та актом приймання в експлуатацію газифікованого об'єкту колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки, згідно пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, але відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до абз. 1 п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації (абз. 2 п. 2.2 вищевказаного Порядку).

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові (абз. 5 п.2.2 вищевказаного Порядку).

Абзацом 1 пункту 2.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання визначено, що при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником (п.2.3.1 вищевказаного Порядку).

Як передбачено п. 2.4 зазначеного Порядку, проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Вибір запропонованих схем може супроводжуватися економічними розрахунками.

Проте, в даному випадку відповідачем не надано акту про відключення квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, від централізованого опалення встановленої форми, тому зазначене відповідачем автономне опалення слід вважати самовільно встановленим.

Проте, колегія суддів вважає, що на увагу заслуговують доводи апеляційної скарги відповідача щодо застосування строків позовної давності до спірних правовідносин, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У стаття 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. ( ч.ч. 1, 2 ст.264 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Саксаганського районного суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_3 заборгованості в сумі 4705 грн. 18 коп. та 12.05.2014 року було видано судовий наказ, який ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25.07.2014 року скасовано.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011р. №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" - наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що судовий захист права КПТМ «Криворіжтепломережа» на стягнення грошових коштів за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України (діючого на момент ухвалення рішення судом першої інстанції), перериває перебіг строку позовної давності.

Отже, строк позовної давності переривався подією - зверненням КПТМ "Криворіжтепломережа" із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу від 17.02.2014 року, а тому позивач має право заявляти вимоги про стягнення заборгованості, з врахуванням позовної давності встановленої ст.257 ЦК України, починаючи з лютого 2011 року по 01.12.2013 року.

З огляду на наведене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що стягненню підлягає сума заборгованості за період з 01 грудня 2009 року по грудень 2013 року, оскільки мало місце переривання строку позовної давності, в даному випадку видачею судового наказу, та стягненню підлягає сума заборгованості за період з 01.02.2011 року по грудень 2013 року, яка, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 3578 грн. 61 коп., яка перевірена колегією суддів та який колегія суддів вважає правильним.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_3на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованості по оплаті за централізоване опаленнядо 3578 грн. 61 коп.

В іншій частині рішення суду повинно бути залишено без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 березня 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованості по оплаті за централізоване опалення з4696 грн. 18 коп. до 3578 (три тисячі п'ятсот сімдесят вісім) грн. 61 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: