Ухвала

іменем україни

31 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про захист прав споживача, визнання кредитного договору частково недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду м. Києва від 9 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати частково недійсним кредитний договір від 14 березня 2013 року № 50008002, укладений між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті»), з додатками до нього «Загальні умови кредитування», «Графік погашення заборгованості», а саме: у «Основні умови кредитування» договору - положення: «Еквівалент суми кредиту в доларах США: 26 240 доларів США» пункту «Сума кредиту» - пункт «Курс для обчислення» повністю; положення: «... і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до ст. 1.3 «Загальних умов кредитування» останнього абзацу цього розділу; у додатку «Загальні умови кредитування» до кредитного договору від 14 березня 2013 року № 50008002 - положення: «В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін» абз. 1 п. 1.1; положення: «... та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти, як це погоджено сторонами у кредитному договорі» п. 1.3.; п. п. 1.3.1, 1.3.2, 1.3.3 повністю; п. п. 2.3, 2.3.1 повністю; визнати недійсним повністю та замінити додаток 2 «Графік погашення заборгованості до кредитного договору від 14 березня 2013 року № 50008002» на новий за зразком, аналогічним графіку погашення заборгованості до кредитного договору від 14 березня 2013 року № 50008002, у якому суми щомісячних платежів визначити у національній валюті України - гривні; стягнути з ТОВ «Порше Мобіліті» на її користь безпідставно отримані кошти у сумі 20 608 грн 54 коп.

Позивач ОСОБА_6 посилалася на те, що 14 березня 2013 року між нею та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено кредитний договір № 50008002, відповідно до умов якого їй було надано кредит у сумі 213 357 грн 44 коп. з фіксованою процентною ставкою 9,90 %, з цільовим призначенням для придбання автомобіля, строком на 60 місяців. Розділом договору «Основні умови кредиту» був визначений еквівалент суми кредиту у розмірі 26 240 доларів США за встановленим Національним банком України офіційним курсом гривні до долара США, який дорівнював 8,1310 грн.

Також розділом договору «Основні умови кредиту» визначено, що усі платежі за договором повинні бути сплачені в гривнях, але підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище.

Разом із цим графіком погашення заборгованості суми платежів визначено виключно в іноземній валюті, а саме: в доларах США, що підтверджується графіком погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору.

Таким чином, і зазначення еквіваленту валюти, і наявність графіка погашення заборгованості, яким суми платежів визначено виключно в іноземній валюті - доларах США та порядок розрахунку розміру щомісячних платежів (перерахунок доларів США у гривню за курсом, зазначеним у розділі договору «Основні умови кредиту») свідчать, на її думку, про те, що фактично валютою кредитного договору є долар США, тобто споживчий кредит надано в іноземній валюті.

При цьому фактичне визначення валютою договору долара США та щомісячне перерахування тіла кредиту, додаткового кредиту та процентів за ним з доларів США у гривню призвело до того, що у період з квітня 2013 року по жовтень 2014 року відповідачем безпідставно були одержані кошти у розмірі 18 050 грн 77 коп., що підтверджується розрахунком, здійсненим на підставі графіка погашення кредиту, рахунків-фактури, квитанцій про оплату рахунків- фактур. Позивач вважала, що в такий спосіб відповідач включив до договору додаткові приховані платежі, які вона має сплачувати.

Між тим, приписами ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» імперативно закріплено, що надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється, крім того, такі положення договору споживчого кредиту є несправедливими.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Невідповідність договору споживчого кредиту вимогам закону в момент його укладення тягне за собою недійсність такого договору або окремих його положень відповідно до ст. 215 ЦК України.

Отже, враховуючи те, що в кредитному договорі містяться положення, які порушують законодавство України, є несправедливими по відношенню до неї, та в наслідок яких відповідачем було введено її в оману, позивач ОСОБА_6 просила вищевказані окремі частини кредитного договору відповідно до ст. 215 ЦК України визнати недійсними, та з огляду на викладене, взамін недійсного додатку 2 «Графік погашення заборгованості до договору» затвердити новий відповідний графік заборгованості за зразком, аналогічним графіку погашення заборгованості до кредитного договору від 14 березня 2013 року № 50008002, у якому суми щомісячних платежів визначити у національній валюті України - гривні.

За заявою представника позивача позовні вимоги про встановлення нового графіка погашення заборгованості за кредитним договором та стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 20 608 грн 54 коп. ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року залишені без розгляду.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Визнано недійсним кредитний договір від 14 березня 2013 року № 50008002, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ «Порше Мобіліті», в частині положень «Основних умов кредитування», а саме: пункт «Сума кредиту» в частині «Еквівалент суми кредиту в доларах США: 26 240 доларів США», пункт «Курс для обчислення» повністю, пункт щодо сплати усіх платежів в частині «підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3 «Загальних умов кредитування»; у додатку до кредитного договору від 14 березня 2013 року № 50008002 - «Загальні умови кредитування» в абз. 1 п. 1.1 в частині «В кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту у іноземній валюті, прийнятній для сторін», п. 1.3 (1.3.1, 1.3.2, 1.3.3) та п. п. 2.3 і 2.3.1 повністю; в частині додатку 2 - «Графік погашення заборгованості до кредитного договору від 14 березня 2013 року № 50008002» повністю. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 9 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Під час розгляду справи апеляційним судом було встановлено, що 14 березня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 50008002, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 213 357 грн 44 коп., що еквівалентно 32 800 доларів США з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки «Volkswagen», модель «Passat», на 60 місяців зі сплатою 9,90 % річних.

На забезпечення цього договору між сторонами 26 березня 2013 року було укладено договір застави транспортного засобу «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1.

Додатковою угодою від 9 липня 2014 року № 1 було збільшено термін надання кредиту до 84 місяців.

За умовами кредитного договору № 50008002 всі платежі сплачуються у гривнях і підлягають сплаті за розрахунком відповідно до обмінного курсу гривні до долара США. Тобто, загальними умовами кредитного договору передбачено застосування еквіваленту іноземної валюти у розрахунках між сторонами зазначеного договору та встановлюється порядок такого розрахунку.

Зокрема, відповідно до п. 1.3.1 «Загальних умов кредитування» (додаток до кредитного договору від 14 березня 2013 року № 50008002) розмір платежів, що підлягають сплаті позичальником у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до встановлених компанією рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент встановлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у графіку погашення кредиту, враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому розрахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше, ніж на 2 %, то різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником (а. с. 14, т. 1).

У кредитному договорі визначено застосування обмінного курсу за безготівковими операціями філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк», чинного станом на робочий день, що передує дню виставлення рахунка.

Також, наприкінці графіка погашення кредиту встановлено вартість послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору, та орієнтовна сукупна вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом у гривні та еквіваленті доларів США на день укладення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Разом з тим наведена норма закону не містить заборони на визначення грошового зобов'язання у гривні із зазначенням еквівалента суми зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену ст. 15 і 23 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом з цим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, судом встановлено, що п. 1.1 Загальних умов кредитування передбачає зобов'язання ТОВ «Порше Мобіліті» надати ОСОБА_6кредит у сумі, визначеній у кредитному договорі, у національній валюті України та сторонами у ньому встановлено відповідний еквівалент суми кредиту у доларах США. У п. 1.3 вказаних умов зазначено, що сторони погоджуються, що кошти у повернення кредиту та додаткового кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту та додаткового кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання ТОВ «Порше Мобіліті» очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі чинного обмінного курсу валюти.

Крім того, у п. 1.3.1 вищевказаних умов передбачено, що позичальник ОСОБА_6 має сплачувати платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених ТОВ «Порше Мобіліті» рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, та враховується як коригування суми процентів, які підлягають сплаті.

Таким чином, зазначеними положеннями кредитного договору підтверджується надання кредиту позивачу у національній валюті України, тобто валютою боргу та валютою платежу за договором споживчого кредиту відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є гривня.

Закон передбачає обов'язковість здійснення платежів на території України в національній валюті, однак він не містить заборони на використання в розрахунках розміру грошових зобов'язань іноземної валюти або інших розрахункових величин.

Застосування обмінного курсу долара США на день платежу при визначенні розміру суми, що підлягає сплаті у гривні, погоджено сторонами в умовах кредитування як справедлива вартість кредиту, що не суперечить змісту Закону України «Про захист прав споживачів» (як в частині заборони надавати споживчі кредити в іноземній валюті, так і в частині несправедливості умов договору) та ст. 533 ЦК України.

Вирішуючи даний спір, суд апеляційної інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку умовам кредитного договору, які сторонами було погоджено, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірний договір відповідає вимогам ЦК України, ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а доводи позивача про невідповідність умов договору вказаним нормам закону є безпідставними.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 4 липня 2011 року у справі № 3-62гс11 та від 2 липня 2014 року у справі № 6-79цс14.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду апеляційної інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 9 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак Головуючий Судді: