Провадження № 22-ц/780/4071/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 10.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИВ :

21 червня 2017 року представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року були вжиті заходи забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_3І про стягнення боргу, які є необґрунтованими та неспівмірними із заявленими позовними вимогами і такими, що порушують права відповідача щодо розпорядження спадковим майном та можливим добровільним виконанням успадкованих обовязків.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача не доведено порушення прав відповідача, який прийняв спадщину після ОСОБА_5 і до якого перейшли не тільки права спадкодавця, а й обовязки. Заходи забезпечення позову вжиті лише до набрання судовим рішення по справі законної сили, спір йде про обовязку спадкоємця, а заборонити вчиняти нотаріусу дії по видачі свідоцтва про право на спадщину частково, в межах певної суми неможливо.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір майнового характеру, позивачі бажають задоволення своїх вимог за рахунок майна ОСОБА_5, спадщину після смерті якого прийняв ОСОБА_2.

Заходи забезпечення позову вжиті до набрання судовим рішенням по даній справі законної сили, а не до виконання самого рішення суду, про що чітко вказано в резолютивній частині ухвали про забезпечення позову.

З огляду на викладене суд першої інстанції, правомірно дійшов висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвалу суду постановлено з додержанням норм процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.1 ст.324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі .

Головуючий:

Судді: