Справа № 372/3062/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/3967/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 18 17.10.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

17 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів, в якій зазначає, що відповідачем не виконані договірні зобовязання за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 05.11.2013 року, хоч на виконання умов договору ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_3 авансовий платіж на загальну суму, еквівалентну 15 тис.доларів США, у подальшому відповідач відмовилась виконувати умови договору, не завершила будівництво житлового будинку, тривалий час обіцяла виконати умови договору, але потім стала уникати вирішення спору у досудовому порядку, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 383 400 грн., що на день предявлення позову до суду є еквівалентом 15 000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України відповідно до пункту 4.2 попереднього договору купівлі-продажу квартири № 10 на першому поверсі в індивідуальному зблокованому житловому будинку по вул. Зелений гай,1 в м.Обухів Київської області від 05 листопада 2015 року; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 119 847 грн. 04 коп. відповідно до пункту 4.2 попереднього договору від 05 листопада 2015 року як штраф у розмірі 58,8 % від суми основного договору, зазначеної в пункті 3.1.1. попереднього договору; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти відповідно до ст.258 ЦК України в сумі 11 533 грн. 51 коп. 3% річних, кошти в сумі 38 937 грн. 81 коп. в звязку з інфляцією, кошти в сумі 143 990 грн. 33 коп. як пеня за несвоєчасне виконання грошового забезпечення; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти за спричинену моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 авансовий платіж за договором в розмірі 383 400 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн., судові витрати в розмірі 4 334 грн., а всього 392 734 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 05 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири, згідно якого сторони зобовязувались до 05.11.2015 року укласти на умовах цього договору договір купівлі-продажу квартири з будівельним номером 10 орієнтовною (проектною) площею 37 кв.м., яка буде розташована на першому поверсі житлового будинку, який буде збудовано за адресою: Київська обл., м.Обухів, вул. Зелений Гай, 1, що підтверджується договором, планом поверху, витягом із державного реєстру.

Відповідно до пункту 4.2 попереднього договору сторонами обумовлено, що у разі відмови від укладення основного договору до 05 листопада 2015 року, зокрема ухиленню, відмови від його укладення взагалі з боку відповідача, останній зобовязується повернути позивачеві грошову суму у національній валюті України, у сумі, що буде еквівалентна сумі у доларах США, вказаній у пункті 3.1.1 по курсу Національного банку України станом на день повернення коштів та додатково сплатити позивачеві штраф у розмірі 58,8 % від суми основного договору, зазначеної в п.2.1.3 попереднього договору.

05 листопада 2013 року на виконання умов договору позивач ОСОБА_3 передав відповідачеві ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 119 895 гривень, що еквівалентно 15 000 доларів США за курсом НБУ на час розрахунку в якості часткового розрахунку за договором, що підтверджується письмовою розпискою.

У визначений вказаним вище попереднім договором строк до 05.11.2015 року основний договір купівлі-продажу укладено не було.

Оскільки всупереч умовам попереднього договору від 05.11.2013 року основний договір з вини відповідача не було укладено ні у визначені сторонами строки, ні у подальшому, будь-які платежі за договором з боку відповідача на користь позивача не здійснювались, отриманий авансовий платіж має бути повернутий відповідно до умов договору в розмірі еквіваленту 15 000 доларам США по курсу НБУ станом на 09.11.2016 року (2556,3263 грн. за 100 доларів США) 383 400 грн.

При цьому відповідно до ст.. 1167 ЦК України підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 5000 грн.

Щодо стягнення штрафів, суд відмовив за пропуском строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону проте частково.

Так, згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Встановивши, що умовами попереднього договору купівлі-продажу квартири сторони визначили грошовий еквівалент зобовязань в доларах США, що основний договір неукладений, суд обгрунтовано стягнув суму, визначену за офіційним курсом цієї валюти на день платежу, що узгоджується з правовим висновком ВСУ у справі за 6-1672цс16 та спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Проте в частині стягнення моральної шкоди рішення суду не відповідає вимогам закону.

Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Покладаючи на відповідача обовязок відшкодувати моральну шкоду, суд безпідставно застосував правила статті 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин, які стягнення моральної шкоди не передбачають.

За таких обставин в цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, тому в цій частині апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 26 квітня 2017 року в частині відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді