Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Іваненко Ю.Г., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 грудня 2016 року, додаткове рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 березня 2017 року,

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 21 серпня 2015 року мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля ЗАЗ-110558, номерний знак НОМЕР_1, під її керуванням.

ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме провадження у справі закрито у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» (далі - ПрАТ «СГ «ТАС»), що підтверджується полісом від 24 серпня 2014 року зі строком дії до 23 серпня 2015 року. Внаслідок ДТП позивачу були заподіяні тілесні ушкодження, а автомобіль отримав механічні пошкодження. Про настання ДТП, яка є страховим випадком, позивачем було повідомлено ПрАТ «СГ «ТАС». Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 14 вересня 2015 року, проведено на замовлення ПрАТ «СГ «ТАС», вартість матеріальних збитків, заподіяних володільцю автомобіля ЗАЗ-110558, номерний знак НОМЕР_1, склала 19 480,92 грн із запчастинами з ПДВ, без ПДВ - 18 456,41 грн.

Згідно висновку експертизи експертного автотоварознавчого дослідження за фактом аварійних ушкоджень автомобіля ЗАЗ-110558

від 8 вересня 2015 року, проведеної в рамках кримінального провадження, вартість відновлювальних робіт автомобіля ЗАЗ-110558, склала

31 539,19 грн, а вартість матеріальних збитків - 27 153,26 грн. Зазначала, що фахівцями «Авто-центру» м. Красноармійська була проведена дефектовка технічних ушкоджень її автомобіля і оцінка відновлювальних робіт згідно калькуляції від 8 грудня 2015 року, згідно якої вартість відновлювальних робіт з ремонту автомобіля ЗАЗ-110558, становить 36 010,46 грн.

Вказувала, що на її заяву про проведення нової оцінки вартості збитків ПрАТ «СГ «ТАС» не відреагувала і відмовилась виконати свої обов'язки по розрахунку із нею з приводу отримання повної страхової суми при настанні страхового випадку.

Ураховуючи наведене та уточнення позовної заяви, позивач вважала, що ПрАТ «СГ «ТАС» зобов'язано відшкодувати їй матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП у сумі 36 610 грн, яка складається з безпосередньо суми матеріальної шкоди - 36 010 грн та витрат на евакуатор - 600 грн. Крім того, ПрАТ «СГ «ТАС» їй було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, які вона зазнала внаслідок того, що тривалий час не могла використовувати автомобіль в роботі, у зв'язку з чи вона вимушена була знаходити інші автомобілі для використання їх в своєї професійній діяльності, що додавало незручностей, яку оцінила у 2500 грн, яку визначила як 5% від страхової виплати згідно з положеннями ст.36-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також позивачка просить стягнути з ПрАТ «СГ «ТАС» на свою користь пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 25 листопада 2015 року в сумі 12 282,55 грн, страхове відшкодування з урахуванням індексу інфляції за період з 25 листопада 2015 року по

14 квітня 2016 року в сумі 5 679,68 грн, три відсотки річних від простроченої суми за період з 25 листопада 2015 року по 12 квітня

2016 року в сумі 452,34 грн.

Крім того, позивачка вважала, що діями ОСОБА_5 їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в заподіянні їй внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, через що вона відчувала фізичний біль та душевні страждання. її моральні страждання, яку оцінила у 12 000 грн.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_4 36 610 грн на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, інфляційні

3 718 грн збитки в розмірі, 394,18 грн три відсотки річних від простроченої суми в розмірі, 12 282,55 грн пеню за прострочення сплати суми боргу, 1 758,78 грн на відшкодування сплаченого судового збору та 4 342,82 грн на відшкодування витрат на проведення судових експертиз.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП 300 грн, на відшкодування сплаченого судового збору 99,61 грн, на відшкодування витрат на проведення судових експертиз 245,96 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Додатковим рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року стягнуто з ПрАТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_4 5 470 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування витрат на правову допомогу 309,80 грн.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 15 березня

2017 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 грудня 2016 року та додаткове рішення цього ж суду

від 14 грудня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПрАТ «СГ «ТАС» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що ДТП, яке мало місце 21 серпня 2015 року, сталося з вини водія ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС», строк дії поліса до 23 серпня 2015 року.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що 21 серпня 2015 року сталась ДТП автомобіля Renault Fluence, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля ЗАЗ-110558, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, а ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Кримінальне провадження, відкрите за фактом ДТП, було закрито постановою слідчого від 7 вересня 2015 року за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13 жовтня 2015 року провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за

ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС», що підтверджено полісом від 24 серпня 2014 року зі строком дії до 23 серпня 2015 року.

3 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» із повідомленням про ДТП (а.с.69).

7 вересня 2015 року ПрАТ «СГ «ТАС» звернулось у Центр незалежних експертиз за визначенням вартості матеріальної шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу ЗАЗ-110558, номерний знак НОМЕР_1.

Висновком автотоварознавчого дослідження спеціаліста Центру незалежних експертиз від 14 вересня 2015 року визначено вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю транспортного засобу

ЗАЗ-110558, реєстраційний номер НОМЕР_1 у розмірі 19 480,92 грн з врахуванням запчастин з ПДВ та у розмірі 18 456,41 грн без врахування ПДВ.

30 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулась до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про незгоду з оцінкою, оскільки за висновком товарознавчої експертизи, що була проведена у кримінальній справі, розмір матеріальної шкоди визначено в сумі 27 153,26 грн, тому просила провести нову оцінку вартості матеріальної шкоди.

Листом від 1 вересня 2016 року ПАТ «СГ «ТАС» відмовило

ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування через перевищення терміну подачі заяви про страхове відшкодування.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У п. 22.1. ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до п. 33.3 ст. 33 Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

За змістом ст. 34 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У справі, яка переглядається встановлено, що ОСОБА_4 3 вересня 2015 року подала страховику письмове повідомлення про ДТП, страховиком у відповідності до ст. 34 Закону розпочато розслідування, зокрема, направлено експерта для огляду автомобіля та визначення збитків.

Після ознайомлення з висновком цього експерта ОСОБА_4 не погодилась із розміром визначеної ним матеріальної шкоди, з огляду на те, що проведеним автотоварознавчим дослідженням у кримінальній справі було визначено більший розмір матеріальної шкоди, тому 30 жовтня 2016 року вона звернулась із заявою до ПрАТ «СГ «ТАС» щодо проведення нової оцінки вартості шкоди.

Проте відповідачем не вчинено жодної дії щодо розгляду даної заяви.

Встановивши, що позивач відповідно до вимог Закону звернулась із письмовим повідомленням про ДТП, виконувала обов'язки, покладені на неї цим Законом, зокрема, надала автомобіль для огляду експерту та, оскільки в ході узгодження розміру страхового відшкодування відповідач не реагував на її заяву про проведення нової оцінки розміру шкоди, суд прийшов до правильного висновку, що відмова у виплаті позивачу страхового відшкодування з підстав неподання нею заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди не відповідає вимогам закону та порушує її права.

Рішення суду відповідає вимогам ст. 22, 33-36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи касаційної скарги про пропуск строку подачі заяви на страхове відшкодування були предметом перегляду апеляційного суду і відхилені, оскільки не ґрунтуються на законі.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» відхилити, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 6 грудня 2016 року, додаткове рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 14 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15 березня

2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

Ю.Г.Іваненко

О.В. Кафідова