Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Любарського районного суду Житомирської області 13 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 02 грудня 2015 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Caddy», номерний знак НОМЕР_1, по автодорозі Житомир-Чернівці в по вул. Перемоги в

с. Громада Любарського району, перед поворотом ліворуч не дав дорогу автомобілю ВАЗ 211540, номерний знак НОМЕР_2, під його керуванням, та допустив зіткнення з ним, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Любарського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), крім матеріальної шкоди, йому була завдана моральна шкода, зокрема, щоденні думки та спогади про наслідки ДТП, страх можливого повторення події, насторога, тривога, психологічний дискомфорт, неприємні сновидіння, нервовість, почуття образи.

Беручи до уваги зазначене, просив стягнути з ОСОБА_5 на його користь у відшкодування завданої йому моральної шкоди 25 000 грн, а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 1 000 грн.

Рішенням Любарського районного суду Житомирської області

13 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року, позовні вимоги

ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 4 500 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідачем завдано позивачу моральну шкоду, яка була завдана внаслідок ДТП та полягала у душевному болю та моральних стражданнях, потребі докласти значних зусиль для нормалізації подальшого життя позивача. Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, врахував характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок пошкодження його транспортного засобу, його ремонту, а також обставин за яких відбулась ДТП.

Висновки судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, що її завдала за наявності її вини.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судами встановлено, що постановою Любарського районного суду Житомирської області дві 04 грудня 2015 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ОСОБА_5 визнавав факт заподіяння ОСОБА_4 внаслідок ДТП моральної шкоди, але не погодився з її розміром.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій вірно виходили з неправомірних дій ОСОБА_5, взяли до уваги характер і тривалість моральних страждань, їх наслідки, істотність вимушених змін в житті позивача, врахували принципи розумності, справедливості та пропорційності, визначені зазначеними вище положеннями Закону та роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно визначилися з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, надали їм правову оцінку, законно та обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Любарського районного суду Житомирської області 13 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Л.М. Мазур