АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 688/2651/17
Проваджння № 22-ц/792/1938/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів Грох. Л.М., Янчук Т.О.

секретар Медведчук Н.Д.,

за участю сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу справу №688/2651/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шепетівського міськрайонного суду від 09 жовтня 2017 року (суддя Босюк В.А.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду ОСОБА_2 зазначав, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 31.10.2008 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.10.2008 року і до досягнення донькою повноліття. Позивач вказував, що на момент ухвалення вказаного рішення він офіційно не працював, що підтверджується даними трудової книжки, однак судом стягнуто з нього аліменти у частці від доходу. ОСОБА_2 зазначає, що він не відмовляється утримувати доньку, добровільно надає кошти та купує необхідні речі, однак на даний час змінився його матеріальний стан, зокрема він створив нову сім'ю, має на утриманні дружину та дочку, не має постійного місця роботи, його дохід є мінливим та нерегулярним, що є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин позивач просив суд змінити спосіб утримання дитини шляхом стягнення з нього аліментів не в частці від доходу, а в твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 09 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим і, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову. Апелянт вказує, що суд в порушення вимог ст. 192 СК України не дослідив матеріальне становище платника аліментів, не врахував, що він не має постійного місця роботи, а його дохід є нерегулярним та мінливим, що в силу положень ст. 184 СК України є підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. На думку апелянта, зміна розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. ОСОБА_2 вважає, що зміна способу стягнення аліментів не призведе до звуження прав дитини на належне матеріальне забезпечення, тому висновки суду є надуманими.

Апелянт підтримав апеляційну скаргу, з підстав у ній наведених і просить скасувати рішення суду першої інстанції.

Відповідач апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи платником аліментів, не вправі ставити питання про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду.

Колегія суддів вважає, що цей висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 31 жовтня 2008 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.10.2008 року і до досягнення донькою повноліття.

На виконання вказаного рішення, Шепетівським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №2-1667/2008 року, на підставі якого 11.07.2013 року державним виконавцем відділу ДВС Рівненського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно довідки старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Шупік К.В., заборгованість по аліментам за виконавчим листом №2-1667, виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, станом на 18.03.2017 року складає 43 987 грн. 23 коп. Розрахунок заборгованості за період з 18.03.2013 року по липень 2017 року проводився виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати штатного працівника по м. Рівне. Розмір відрахувань (1/4 частина, яка підлягає сплаті), станом на липень 2017 року складає 1431 грн. (а.с. 26-27).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

При цьому, виходячи з положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Як вбачається із матеріалів справи, одержувачем аліментів є відповідачка ОСОБА_3 (а.с. 6,7).

Таким чином, відмовляючи в позові, судом першої інстанції враховано вищевказані обставини і положення ч. 3 ст. 183 СК України.

Відтак, твердження апелянта про те, що відмовляючи у зміні способу стягнення аліментів, судом не взято до уваги той факт, що у нього відсутнє постійне місце роботи не може бути взято до уваги, адже згідно Закону України №2037-VIII від 17 травня 2017 року, що набрав чинності 08 липня 2017 року, яким внесено зміни в тому числі і до ст. 181 СК України, правом вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі) наділений винятково стягувач аліментів. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодесом випадках.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.12.2017 року.

Головуючий /підпис/ А.П. Корніюк

Судді /підпис/ Л.М. Грох

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Босюк В.А. Справа № 22ц/792/1938/17

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія: 48