справа № 216/6296/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Булгакової Д.А.

розглянувши в порядку ст.197 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі ТОВ «Авто Просто») про захист прав споживачів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 22.06.2015 р. між ним та відповідачем було укладено договір № 713733 з додатками на придбання автомобіля «ZAZ Lanos» вартістю 136 000 грн. (далі Догорів). Перед укладенням договору він не ознайомився із його змістом, так як не є фахівцем в галузі права, тому не усвідомив істотні умови договору. Згідно договору він сплатив 7358,40 грн., а консультант ТОВ «Авто Так» переконав, що найближчим часом він отримає автомобіль, однак не отримав його, а згодом вияснилося що він сплатив кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару. Звернувшись до відповідача з метою зясування причин не надання автомобіля, він отримав пояснення про те, що відповідно до договору йому вже було надано інформаційні послуги. Крім того, йому було запропоновано сплачувати щомісячні платежі для того, щоб гарантовано отримати автомобіль. Тому вважає, що вказаний договір, був укладений під впливом обману, він отримав неправдиву інформацію про послуги та був введений в оману.

Відповідно до ст.ст. 1,4 вказаного Договору, предметом цієї угоди є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему ОСОБА_2. Договір укладається шляхом його підписання сторонами та підписання додатку № 1, який є невідємною частиною договору. ТОВ «Авто Просто» є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах ОСОБА_2. ТОВ «Авто Просто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок обєднання грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до Внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобовязань передбачених договором, він мав придбати автомобіль марки «ZAZ Lanos» вартістю 136 000 грн., а фінансова послуга, що надається Товариством, передбачає залучення грошових коштів учасників групи, обєднання цих коштів з метою придбання та розподілу автомобілів між учасниками групи. Таким, чином діяльність ТОВ «Авто Просто» ввело його як споживача в оману, оскільки формується виключно на коштах учасників програми, без залучення коштів ТОВ «Авто Просто». Оплата послуги здійснюється за кошти, внесені учасниками програми, в подальшому учасник, який отримав послугу, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам програми, тобто один учасник за свої кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує послуги іншому учаснику програми. Просить суд стягнути з відповідача на його користь 7358,40 грн. сплаченої ним винагороди.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, просить суд проводити розгляд справи в його відсутність та відмовити позивачу в позові. 19.01.2012 р. ТОВ «Авто Просто» було зареєстровано як фінансову установу та видано свідоцтво про реєстрацію, а 15.01.2013 р. було отримано ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах № 198421. Між позивачем та відповідачем 22.06.2015 р. було укладено Договір № 713733 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі. Догорів укладено у відповідності до ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність ліцензійним умовам Національною компанією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансування послуг. Позивач отримав примірник Договору, який містив детальний опис послуг, що надаються відповідачем, всі положення угоди чітко викладені в Договорі та детально розписані, з метою виключення можливості усного тлумачення умов угоди. Позивачем було сплачено лише винагороду за послуги, повязані з включенням Договору до системи ТОВ «Авто Так» та формування групи, які підлягають поверненню лише у випадку відмови від Договору протягом 14 днів, що прямо передбачено п.12.1.5 ст.12 Договору, та у повному обсязі відповідає Ліцензійним умовам провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, однак позивач протягом цього часу не звертався до ТОВ «Авто Просто» з відповідними заявами. Крім того, позивач не навів жодного доказу щодо введення його в оману відповідно до вимог ст.60 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

22.06.2015 р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» в особі продавця-консультанта ОСОБА_4 було укладено договір № 713733 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля). Предметом Договору є надання учасникам фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок обєднаних періодичних платежів учасників групи через систему ОСОБА_2. ТОВ «Авто Просто» забезпечує придбання автомобіля за рахунок обєднаних грошових коштів учасників на умовах Договору. Договором визначено порядок сплати авансових внесків, механізм надання права на отримання автомобіля а.с.5-9, згідно квитанції № 54522619 від 22.06.2015 р. ОСОБА_1 оплатив винагороду за договором №713733 від 22.06.2015 р. в розмірі 7358,40 грн. а.с.10.

Згідно ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Окрім того, згідно пункту 20 постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України).

Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обовязку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено суду наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману, оскільки згідно наданих до суду позивачем письмових документів судом встановлено правомірність укладення спірного Договору.

Таким чином суд приходить до висновку, що у порушення статті 60 ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обовязку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову. Без подання позивачем зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи про захист прав споживачів, суд не може встановити істотні обставини у такій категорії справи, що зумовлює необхідність визнання позовних вимог необґрунтованими із постановленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 57, 60, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: