Справа № 729/1080/17
У Х В А Л А

10 жовтня 2017 р. Суддя Бобровицького районного судуЧернігівської області ОСОБА_1, вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Главою 4 ЦПК України визначено порядок розгляду цивільних справ окремого провадження про визнання фізичної особи безвісно відсутньою та вимоги до заяви, які заявником порушені, в зв"язку з наступним.

Предметом доказування в даній справі є:

- безвісна відсутність громадянина;

- наявність правової зацікавленості особи, що подає заяву про визнання громадянина безвісно відсутнім або наявність матеріально-правових відносин між заявником і громадянином, відносно якого ставиться питання про визнання його безвісно відсутнім;

- вживання заявником заходів до розшуку особи;

- неможливість встановлення місця знаходження даної особи;

- наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісті;

- наявність обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку;

- існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо;

- відсутність спору про право.

У відповідності до ч. 1 ст. 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

У порушення вищевказаної норми, заявником у заяві не вказано обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, зокрема, відсутні відомості щодо звернення заявника чи іншої особи в органи поліції , до сусідів, родичів , за місцем народження особи, до відділів РАЦС , за можливим місцем роботи та інших осіб з метою встановлення місця перебування особи, щодо якої ставиться питання в заяві та щодо результатів такого звернення, тощо, не зазначено протягом якого часу дана особа відсутня і не підтверджена дана обставина доказами , зокрема актами обстеження .

З поданої заяви взагалі не зрозуміло хто є ОСОБА_3 для сім"ї ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору. Документи, що підтверджують сплату судового збору подаються в оригіналі.

Заявник відповідно до ст. 29 ЦПК України є особою , яка самостійно здійснює свої цивільні процесуальні права , ним не надано документів які б підтверджували сплату судового збору, або які б підтверджували підстави звільнення від сплати судового збору, а посвідчення ОСОБА_4 не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Заявником не зазначено також хто є заінтересованою особою в даній справі .

Враховуючи, що заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119, 247 ЦПК України, її слід залишити без руху і надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Право на звернення до суду із позовом не є абсолютним, відтак ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також чітко регламентує, що право на звернення до суду із позовом не є абсолютним і процедура користування ним має бути чітко регламентована нормами національного права, в нашому випадку - це ст. 119 ЦПК України.

У зв'язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Керуючись ст. 119, 121, 247 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без руху і надати заявнику строк три дні з дня отримання копії ухвали суду для усунення вищевикладених в ухвалі недоліків.

У разі усунення недоліків у встановлений строк заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Попередити заявнка, що в разі не виправлення недоліків в строк, визначений судом заява буде вважатися не поданою та підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Кузюра