Справа № 573/1934/17
Номер провадження 2/573/729/17
РІШЕННЯ

іменем України

18 жовтня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білопільської міської ради Сумської області, треті особи: відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва, екології та інфраструктури Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, філіал «Білопільської госпрозрахункової виробничої дільниці» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на самочинно збудований гараж,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самочинно збудований гараж. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі рішенням виконавчого комітету Білопільської міської ради від 22 березня 2013 року затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки, площею 0,0025 га за № 485 за адресою: м. Білопілля, вул. Горобівський шлях Сумської області, цільове призначення якої індивідуальне гаражне будівництво. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Реєстраційною службою Білопільського районного управління юстиції Сумської області від 30 жовтня 2013 року за реєстраційним номером 06. На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєстрованого реєстраційною службою Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка № 485 за адресою: м. Білопілля, вул. Горобівський шлях Сумської області для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,0025 га. В 1989 році на вказаній земельній ділянці за адресою: м. Білопілля, вул. Горобівський шлях, № 485 збудовано гараж площею 22,60 кв.м., про що свідчить технічний паспорт. Він вирішив узаконити самочинно збудований гараж, але відділом містобудування архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва, екології та інфраструктури Білопільської районної державної адміністрації було відмовлено у звязку з тим, що містобудівні умови та обмеження забудови видаються до проектування та будівництва обєкту. Право власності на зазначену земельну ділянку належить йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, однак на даний час на вищевказаний гараж відсутні правовстановлюючі документи, право власності в БТІ не зареєстровано і не внесено до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просить визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж № 485, який розташований по вул. Горобівський шлях в м. Білопілля Сумської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не зявився. Міський голова листом повідомив, що позов визнає, просив розглянути справу без участі представника міської ради.

Представники третіх осіб відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва, екології та інфраструктури Білопільської районної державної адміністрації Сумської області та філіалу «Білопільської госпрозрахункової виробничої дільниці» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання також не зявились, були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 41 Конституції України передбачає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Частиною 1 статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Абзацом 3 п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно, зареєстрованого реєстраційною службою Білопільського районного управління юстиції Сумської області ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка № 485 за адресою: м. Білопілля, вул. Горобівський шлях Сумської області для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,0025 га (а. с. 6).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого 30 жовтня 2013 року реєстраційною службою Білопільського районного управління юстиції Сумської області зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,0025 га для гаражного будівництва, землі житлової та громадської забудови за адресою: м. Білопілля, вул. Горобівський шлях Сумської області на підставі рішення виконавчого комітету Білопільської міської ради (а. с. 7).

З копії технічного паспорта на гараж № 485 по вул. Горобівський шлях в м. Білопілля Сумської області, виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 13 лютого 2013 року замовником на виготовлення технічної документації записано ОСОБА_1 (а. с. 11-12).

Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки станом на 13 вересня 2017 року загальна оціночна вартість обєкту - зазначеного гаража складає 19 415 грн. (а. с. 10).

У відповідності до довідки Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ» від 13 лютого 2017 року гараж № 485 по вул. Горобівський шлях у м. Білопілля Сумської області не зареєстрований на праві власності в БТІ за фізичною чи юридичною особою (а. с. 18).

Згідно з довідкою КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» № 54 від 12 вересня 2017 року та відповідним висновком гараж, що знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Горобівський шлях, № 485, зведений з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм і правил, знаходиться в межах земельної ділянки, не виходить за червону лінію вулиці і не знаходиться на суміжних земельних ділянках (а. с. 8).

З письмового розяснення відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва, екології та інфраструктури Білопільської районної державної адміністрації Сумської області від 11 вересня 2017 року № 3 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень для будівництва індивідуального гаража за адресою: м. Білопілля, вул. Горобівський шлях, ділянка № 485 (а. с. 9).

Зокрема, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За правилами ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

На підставі правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-1328цс15 слід ураховувати, що самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним.

ВСУ звертає увагу на положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості.

На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що позивач має право власності на самочинно збудований гараж, однак він не може реалізувати його і вільно розпоряджатись у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 і визнання за ним права власності на гараж № 485 по вул. Горобівський шлях в м. Білопіллі Сумської області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 376, 392 ЦК України, ст. ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Білопільської міської ради Сумської області, треті особи: відділ містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, будівництва, екології та інфраструктури Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, філіал «Білопільської госпрозрахункової виробничої дільниці» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності на самочинно збудований гараж, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж № 485, розташований по вул. Горобівський шлях в м. Білопіллі Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :