Єдиний унікальний номер 741/451/17
Провадження № 2/741/276/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 26 травня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Носівської об'єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначили, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були вони (позивачі) та ОСОБА_6. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на зазначений житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_6, спадщину після смерті якого фактично прийняли син ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3, ОСОБА_4 З метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку вони (позивачі) зверталися до Центру надання адміністративних послуг Носівської РДА, але в реєстрації права власності їм було відмовлено. Нотаріус відмовив ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину.

У судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду клопотання, в якому зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, справу розглянути без їх участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області також не з'явився, начальник відділу правового забезпечення та кадрової роботи міської ради подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада не заперечує проти задоволення позову, просив справу розглянути без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради № 2296 від 21 грудня 2016 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

У судовому засіданні встановлено, що 21 жовтня 2000 року ОСОБА_7 одружилася з ОСОБА_9, після одруження змінила прізвище на ОСОБА_9. 28 серпня 2008 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_10, що підтверджується копіями свідоцтв про одруження (а.с. 6) та про шлюб (а.с. 7).

За таких обставин ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 належало по 1/5 частині житлового будинку АДРЕСА_1, як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, спадкові відносини після смерті ОСОБА_6 регулюються ЦК України.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 травня 2017 року (а.с. 53), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

З копії спадкової справи № 46/2012 до майна померлого ОСОБА_6 (а.с. 41-50) вбачається, що спадщину після його смерті прийняли син ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_3, ОСОБА_4, які отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) та майновий пай.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 успадкували після смерті ОСОБА_6 по 1/15 частині житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала померлому ОСОБА_6, у зв'язку із відсутністю на будинок чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 145/02-31 від 27 лютого 2017 року (а.с. 24).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до Центру надання адміністративних послуг Носівської РДА з метою реєстрації за собою права власності на належні їм частини вищезазначеного житлового будинку, але їм було відмовлено в зв'язку з тим, що центр не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується повідомленням від 22 лютого 2017 року (а.с. 25).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 11-13).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/15 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/15 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, право власності на 1/15 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_3, право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_4, право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,4 кв. м, житловою площею 44,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами, як членом колишнього колгоспного двору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв