Номер провадження 2/331/1088/2017
У Х В А Л А

01.06.2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Запорізький Облавтодор» ВАТ Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додається квитанція про оплату судового збору.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. На інші вимоги пільги не розповсюджуються.

Згідно із п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

Так, позивачем окрім вимог про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, заявлено також самостійні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

З огляду на вказане, позивачу ОСОБА_1 потрібно сплатити суму судового збору, відповідно до ставок встановлених Законом України «Про судовий збір».

Також, спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених Цивільного кодексу України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

При цьому п. 4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Також у роз'ясненнях, наданих Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995, вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві (п. 4).

У позові заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. Разом з тим, не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, її нанесення та розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Зокрема відсутні докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог. Зокрема докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, докази витрат на лікування, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, тощо.

Тобто, описова частина позовної заяви ОСОБА_1 має бути конкретизована.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином позивачу, необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Запорізький Облавтодор» Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати залишити без руху, і надати позивачеві термін для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М. Світлицька