Справа № 341/1885/15-ц
Провадження № 22-ц/779/708/2017
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.,

суддів: Фединяка В.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря Капущак С.В.,

з участю: представника апелянт ОСОБА_2 ОСОБА_3

позивача ОСОБА_4 та її представника

ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зобовязання провести перебудову житлового будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду від 27 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась в суд з зазначеним позовом, обґрунтувавши тим, що позивач є власницею житлового будинку та господарських споруд за адресою: вул. Ризи, 162, с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. Суміжним землекористувачем є відповідач. Відповідач на своїй земельній ділянці здійснює будівництво житлового будинку. Позивач вважає дане будівництво самочинним, оскільки таке здійснюється з порушенням державних будівельних норм всупереч дозвільним документам. Зокрема, не дотримано нормативний 10-ти метровий протипожежний розрив між будовою та її літньою кухнею. Фактично, відстань складає менше 5-ти метрів. Додатково пояснила, що будівництво ОСОБА_2 розпочато в 2011 році без отримання дозвільних документів, зокрема залито бетонний фундамент. На початку будівництва вона зверталась до відповідача з вимогою необхідності дотримання відстані від її літньої кухні, однак це залишилось поза увагою. В 2013 році, головним архітектором відповідачу видано будівельний паспорт на забудову даної ділянки по фактичному стану. За результатами перевірки проведеної Інспекцією держархбудконтролю в Івано-Франківській області винесено припис щодо усунення порушень у дозвільних документах, зокрема у виданому будівельному паспорті. Згаданий будівельний паспорт був скасований та виданий новий з зазначенням вимоги дотримання протипожежного розриву. Відповідачем зведено стіни та дах.

На підставі вищенаведеного, позивач просила зобовязати ОСОБА_2 провести перебудову житлового будинку, який нею будується по вул. Ризи, 160 в с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, з метою приведення будівництва такого житлового будинку до діючих державних будівельних норм та стандартів.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2017 року позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_2 провести перебудову житлового будинку, що будується за адресою: вул. Ризи, 160, с. Лани, Галицький р-н, Івано-Франківська обл. з метою виведення приміщення літньої кухні ОСОБА_4, що за адресою: вул. Ризи, 162, с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. із зони вітрового підпору для безпечної експлуатації димових і вентиляційних каналів. Перебудований житловий будинок, що будується ОСОБА_2 не повинен займати простір вище лінії проведеної під кутом 45 градусів до горизонту від оголовку димаря літньої кухні ОСОБА_4

Не погодившись з рішенням суду, вважаючи його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного зясування судом обставин справи, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, доводи якої зводились до того, що висновком судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що літня кухня позивачки попадає у зону вітрового підпору, створену новозбудованим будинком відповідачки. Водночас, судом залишено поза увагою твердження представника відповідачки про те, що ця обставина сама по собі не свідчить про порушення прав позивачки на безпечне користування літньою кухнею.

На безпеку використання літньої кухні може впливати не перебування її у зону вітрового підпору, а недостатня тяга в димоході, яка може виникнути у звязку з цим.

Зобовязуючи відповідачку здійснити перебудову новозбудованого будинку, суд залишив поза увагою той факт, що у зону його вітрового підпору потрапляє не житловий будинок позивачки, а її літня кухня, яка відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт є господарською (присадибною) будівлею, тобто допоміжним (нежитловим) приміщенням.

Вважає, що суд, розглядаючи дану цивільну справу повинен був перевірити, чи вносились відповідачці інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, тобто приписи, якими зобовязано відповідачку вжити заходів до виведення літньої кухні позивачки із зони вітрового підпору.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, висновки і мотиви, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення відповідає.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Ризи, 162, с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської області. Суміжним землекористувачем є ОСОБА_2

Станом на 15 серпня 2011 року, відповідач ОСОБА_2 розпочала будівництво житлового будинку за адресою: вул. Ризи, 160, с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, за відсутності дозвільних документів. Постановою начальника Інспекції держархбудконтролю в Івано-Франківській області від 17 серпня 2011 року, відповідач за вчинене притягнута до адміністративної відповідальності за ст.96 КпАП України.

02 липня 2013 року Головним архітектором начальником відділу містобудування та архітектури Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_6 видано відповідачу будівельний НОМЕР_1 на забудову земельної ділянки по вул. Ризи, 160, с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл..

Наказом №1 від 06 листопада 2015 року Головного архітектора ОСОБА_6 анульовано будівельний паспорт від 02 липня 2013 року №61 на забудову земельної ділянки по вул. Ризи, 160, с. Лани, Галицького р-ну, івано-Франківської обл. у звязку з недотриманням пожежних розривів між будинками та видано новий.

На час видачі нового будівельного паспорта ОСОБА_2 зведено стіни будинку та дах будинку.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_4 до Головного архітектора начальника відділу містобудування та архітектури Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_6, Управління ДАБК в Івано-Франківській області, третьої особи ОСОБА_2 Визнано неправомірними дії начальника відділу містобудування та архітектури Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_6 щодо видачі 02 липня 2013 року будівельного паспорта №61 на забудову земельної ділянки за адресою: вул. Ризи, 160, с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. Зобовязано управління ДАБК в Івано-Франківській області скасувати реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо будівництва житлового будинку за згаданою адресою.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до начальника відділу містобудування та архітектури Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області ОСОБА_6, третьої особи ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказу №1 від 06 листопада 2016 року.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України обєкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом ч.4 та ч.7 ст.376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого обєкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства та узгоджується з матеріалами справи з огляду на таке.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи (Висновок №028/БТ-16 від 25 липня 2016 року) здійснене ОСОБА_2 будівництво не відповідає виданому будівельному паспорту №113 від 09 листопада 2015 року та ДНБ 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Дані обставини, будучи допитаним у судовому засідання судом першої інстанції, підтвердив і експерт ОСОБА_7

Отже, будівництво житлового будинку за адресою: вул. Ризи, 160, с. Лани, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., що здійснюється ОСОБА_2, слід вважати самочинним.

Відстань від стіни новозбудованого будинку ОСОБА_2 до стіни літньої кухні ОСОБА_4 становить 3,72м.-3,86м., що не відповідає протипожежним нормам. Приміщення літньої кухні попадає у створену новозбудованим будинком зону вітрового підпору, оскільки такий займає простір вище лінії проведеної під кутом 45 градусів до горизонту від оголовку димаря літньої кухні ОСОБА_4, що включає можливість подальшого безпечного використання газових приладів та відвід продуктів згорання. Порушується нормативна тривалість інсоляції.

Державними санітарними правилами планування та забудови населених пунктів, затвердженими наказом Міністерства охорони здоровя України від 19 червня 1996р. №173, визначена нормативна тривалість інсоляції для житлових приміщень та прирівняних до них будівель та дворових територій. Літня кухня є господарською будівлею і нормативи інсоляції для такої не встановлені.

Відповідно до Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судами слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушення будівельних норм і правил.

Самочинним вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України №3038-VІ «Про врегулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (статті 35-37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того обєкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від категорії обєкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1,7 та 8 Закону України №687-ХІV «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до статей 29,31 Закону №3038-VІ, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.

Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушення будівельних норм і правил, вважається в тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоровю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, як таким, що постановлено з дотриманням всіх норм матеріального права, та вважає, що доводи апелянта не дають підстав для його скасування, оскільки на час розгляду апеляційної скарги відповідачем жодних дій на усунення допущених порушень будівельних норм при спорудження будинку не усунуто.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Я.Д. Горблянський

ОСОБА_8

ОСОБА_9