АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6754/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/630/К/17 суддя Зімін М.В.
Категорія № 39 (І) Доповідач Бондар Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретаря: Гладиш К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько ОСОБА_4 За своє життя батьки заповіти не посвідчували, вони були співвласниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу 15.09.2016 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 через пропуск шестимісячного строку та не підтвердженням факту постійного проживання із спадкодавцем. У зв'язку з наведеним позивачка просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про неможливість встановлення юридичного факту за померлим, оскільки на його думку виникають правові наслідки у позивача на отримання спадщини.

Вважає, що судом не враховано, що встановлення факту, проживання спадкодавця разом із спадкоємцем є належним способом захисту прав позивача.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в свідоцтві про народження її батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про одруження, виданого 25.05.1985 Саксаганським районним бюро ЗАГС 25 травня 1985 року укладено шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1» (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть. (а.с. 10, 11).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 18.10.2016, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстровано 19 січня 1972 року після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «ОСОБА_4». (а.с. 12).

Актом від 17.10.2016, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_2, підтверджено факт сумісного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з вересня 2010 року за адресою: АДРЕСА_2. (а.с. 15).

Згідно довідки Жовтневої районної у місті ради від 29.09.2016 № 15/26-4069, ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 30.11.2010, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та 10.06.2016 знятий з реєстрації у зв'язку зі смертю. (а.с. 16).

Відповідно до інформації наданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_3 на день смерті зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, знята з реєстрації 26.11.2015. На день смерті ОСОБА_3 зареєстрованих осіб не має. (а.с.17).

15 вересня 2016 року Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лосінець С.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв'язку із пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Спадкова справа не заводилась (а.с. 19,41).

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_10 (а.с. 20-22).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 17.10.2006, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2. (а.с. 23).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з неможливості встановлення факту прийняття спадщини за померлою особою ОСОБА_4, правоздатність якої припинено у момент смерті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Спір між сторонами виник з приводу неможливості позивачем ОСОБА_1 отримати свідоцтво про прийняття спадщину після смерті матері ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку із пропуском 6 міс. строку для прийняття спадщини, з огляду на те, що батько позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року фактично проживав разом із дружиною, просила суд встановити факт спільного проживання спадкоємця та спадкодавця.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Позивач звернулась із вимогою про встановлення факту спільного проживання померлих батьків, тобто для наступного вирішення спору про право на спадкове майно, із самостійними вимогами про встановлення факту, без вирішення спору по суті, що суперечить вимогам ст. 256 ЦПК України.

Колегією суддів не перевіряється факт доведеності позивачем заявлених позовних вимог, оскільки порушено процесуальне право для вирішення спірного питання. Без заявлених позовних вимог про право на спадкове майно, встановлення факту спільного проживання спадкодавця разом із спадкоємцем, які вже померли, є неможливим, оскільки дієздатність померлої особи припинена на момент смерті, встановлювати права за померлим, законодавством не передбачено.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування в частині встановлення порядку користування квартирою і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія судів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 грудня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М.Бондар

Судді: А.П. Барильська

В.П. Зубакова