Справа № 2-113/12 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2914/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 58 30.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Гуля В.В., Приходька К.П.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про визнання недійсними рішень виконавчого комітету та свідоцтва про право власності,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

07 березні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року були скасовані заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 20 грудня 2011 року, шляхом зняття арешту з будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Однак на звернення ОСОБА_5 до Центру надання адміністративних послуг Києво-Святошинської РДА про зняття арешту з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, - їй було відмовлено.

Оскільки АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

А приміщенням житлового будинку літ. А з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1.

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є похідним від домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

ОСОБА_5 просила зняти арешт з жилого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить їй на праві власності.

В подальшому, 20 березня 2017 року заявник ОСОБА_5 повторно подала заяву про скасування заходів забезпечення позову по справі № 2-113/12, в якій також просила скасувати арешт, який був накладений на жилий будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати ухвалу суду та вирішити питання за її заявою про зняття арешту з будинку.

Апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ухвали суду від 19 січня 2017 року вже були скасовані заходи забезпечення позову, застосовані судом. Крім того, заходи забезпечення позову були вжиті судом стосовно будинку за адресою: АДРЕСА_1. Арешт на жилий будинок АДРЕСА_1 в межах даної цивільної справи не накладався.

Колегія суддів повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції не може та вважає, що судом порушено норми процесуального права, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції при розгляді заяви про скасування заходів забезпечення позову встановлено, що згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2011 року накладено арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1, що належить на правах особистої власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2012 року позов ОСОБА_2 до виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» про визнання недійсними рішень виконавчого комітету та свідоцтв про право власності задоволено. Визнано недійсним рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради від 30.05.2006 року № 48/16 «про включення самовільних надбудов до складу будинковолодіння ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1; визнано недійсним рішення виконавчого комітету Вишневої міської ради від 29.06.2006 року № 58/14 «Про перерозподіл» ідеальних часток у будинковолодінні по АДРЕСА_1 між його співвласниками у зв»язку з невідповідністю ідеальних часток та переоформлення документів на будинковолодіння»; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 10.07.2006 року видане виконкомом Вишневої міської ради ОСОБА_3 на 74/100 частини будинку АДРЕСА_1; визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 05.10.2010 року видане виконкомом Вишневої міської ради ОСОБА_4 на 3/100 частини будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 04.09.2012 року рішення Києво-Святошиського районного суду Київської області від 02.07.2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2012 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 липня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 вересня 2012 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 січня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 грудня 2011 року з будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Звертаючись у березні 2017 року із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_5 посилалась на те, що рішенням державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 27 лютого 2017 року за № 34052115, їй було відмовлено у державній реєстрації обтяження (арешт нерухомого майна) на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки із заявою про проведення державної реєстрації прав звернулася неналежна особа.

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року ОСОБА_5 було виділено частку в натурі з домоволодіння по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_5 право власності на наступні приміщення житлового будинку літ. "А", з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1: коридор 1-1, площею 4,6 кв.м., кухню 1-2 площею 5,9 кв.м., житлову кімнату 1-3, площею 15,1 кв.м., житлову кімнату 1-4, площею 8,8 кв.м., туалет 1-5, площею 1,5 кв.м., ванну 1-6, площею 2,4 кв.м., коридор 1-7, площею 2,1 кв.м., всього по будинку: 40,4 кв.м., Фундамент "а", сарай "Б", погріб під будівлею під "Б", вбиральню "В", сарай "Г", баню огорожа "Д", погріб окремо збудований "Е", сарай "К", ворота з хвірткою № 9, №10, огорожа № 4, огорожа №6, 1/2 огорожі №8, 1/2 огорожі №7. Всього по домоволодінню вартістю 324595 грн., згідно з варіантом № 1 поділу житлового будинку висновку № 128/15-43/815/15-43/816/15-41/18623/15-41 судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 05 листопада 2015 року; припинено право спільної часткової власності на виділені в натурі частину житлового будинку та господарські споруди у власність ОСОБА_2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 14 липня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

В оскаржуваній ухвалі суду зазначено, що сторони про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі, проте відомостей про належний виклик у сих учасників процесу для вирішення вищенаведеного питання в матеріалах справи не міститься.

Крім того, судом першої інстанції не встановлено, чи дійсно на спірний будинок застосовувались заходи забезпечення позовупо вищенаведеній цивільній справі та чи порушуються відповідно права заявника.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси осіб у спосіб, визначений законами України.

Частинами 1, 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Вирішаючи скаргу місцевий суд вказаних положень законодавства не врахував та не перевірив.

Враховуючи вищевикладене, згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Тому, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена без дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню із направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення порушеного питання.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 154, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 квітня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: