_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/5717/17
Провадження № 2/520/7636/17
УХВАЛА

19.05.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянув матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, розподіл спільного майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, розподіл спільного майна в натурі.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки надана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: не надано доказів сплати судового збору, згідно із Законом України «Про судовий збір» за вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, позивачці необхідно сплатити судовий збір за вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 640 гривень та надати до суду оригінал документу про сплату.

Крім того, відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-УІ «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви додана копія квитанції про сплату судового збору ОСОБА_3, який взагалі не є стороною по справі, у зв'язку з чим неможливо підтвердити зарахування, сплаченого судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а тому позивачці необхідно надати до суду оригінал документу на підтвердження зарахування сплаченого саме нею судового збору за подання позовної заяви, до спеціального фонду Державного бюджету України, сплачених за реквізитами Київського районного суду міста Одеси.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, розподіл спільного майна в натурі, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання їм копії ухвали, розяснив, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Огренич І. В.