провадження №4-с/243/30/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

при секретарі Мирошниченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Слов′янська Донецької області скаргу Приватного акціонерного товариства Київський страховий дім, за участю заінтересованої особи: заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, на дії Державного виконавця Слов′янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року до Словянського міськрайонного суду звернувся ПАТ Київський страховий дім зі скаргою на дії Державного виконавця Слов′янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, обґрунтовувши свої вимоги тим, що 22.06.2017 р. заступником начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 22.06.2017р. ВП№ 53342220 , яку Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» отримало лише 07.08.2017 р. за вх. № 1989. Вказану Постанову «Про повернення виконавчого документа стягувану від 22.06.2017р. ВП№ 53342220 Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» вважає незаконною та необґрунтованою та просить суд визнати незаконними дії заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 при винесенні Постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 22.06.2017 року ВП№53342220 та скасувати зазначену постанову.

Ухвалою Словянського міськрайонного суду від 18.09.2017 року до участі у розгляді справи у якості заінтересованої особи залучено заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 (а.с.56).

Представник особи, що подала скаргу ОСОБА_2, що діє на підставі статуту в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити (а.с.53).

В судове засідання представник відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 01.01.2017 року (а.с.29) не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заперечення на скаргу на неправомірні дії державного виконавця (а.с.57), відповідно до яких просив відмовити у задоволенні скарги.

Оскільки сторони про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду питання щодо правомірності повернення виконавчого документа стягувачу.

Суд, вивчивши надані матеріали, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що на виконання заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 14.04.2016 року по справі № 243/1442/16-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу було видано 21.10.2016р. відповідний виконавчий лист (а.с.10).

23.01.2017року вказаний виконавчий лист, відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження (а.с.9), було направлено до Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для виконання.

21.02.2017 року заявником було отримано від Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2017р. ВП №53342220 (а.с.12).

07.08.2017 року Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» отримано Постанову про повернення виконавчого документа стягувану від 22.06.2017р. ВП№ 53342220, винесену заступником начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 (а.с.15).

Вирішуючи питання про визнання незаконною та скасування вищезазначеної постанови, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувану у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що виконавець зобовязаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Згідно до ч. 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Відповідно до ч.5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

У відповідність до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувану предметів, зазначених у рішенні;

4)заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Суд погоджується з доводами викладеними у запереченні заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 (а.с.57), оскільки вони підтверджується матеріалами доданими до справи.

Так у ході примусового виконання рішення по виконавчому провадженню державним виконавцем було зроблено запити до реєструючих установ з метою виявлення майна боржника.

На запит державного виконавця до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України від 03.02.2,017 року отримано відповіді, згідно яких боржник не працює, пенсії» не отримує, відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах не має (а.с.36,37, 39,40,41,42)

На запит до Територіального сервісного Центру 1443 МВС України від 03.02.2017 року вих. № 457 встановленого за боржником ОСОБА_3,згідно актів державного виконавця від 13.02.2017 року , станом на 03.02.2017 року будь-які транспортні засоби не зареєстровано та від 30.05.2017 року, станом на 30.05.2017 року, будь-які транспортні засоби не зареєстровано (а.с.38,43,44)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 30.05.2017 за боржником право власності на будь яке нерухоме майно не зареєстровано (а.с.45)

Державним виконавцем додатково було зроблено запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, Згідно відповіді на запити від 07.03.2017 року та 30.05.2017 року боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих рахунків в банках та інших фінансових установах не має (а.с.36,37,39,40,41,42).

30.05.2017 року з метою перевірки майнового стану за місцем реєстрації боржника державним виконавцем було здійснено вихід за адресою реєстрації боржника місто Слов'янськ,вул. Батюка,48/77. Під час перевірки майнового стану за місцем реєстрації боржника ОСОБА_3 було встановлено що останній за вказаною адресою тривалий час не мешкає, проживає як і вказано у виконавчому документі у АДРЕСА_1, майно яке підлягало б опису та арешту в рахунок погашення боргу відсутнє. За вказаною адресою мешкає його матір ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.44)

У звязку з тим , що будь-якого рухомого та нерухомого майна, що зареєстроване за боржником на час проведення виконавчих дій державним виконавцем не встановлено, державним виконавцем постанова про арешт майна (коштів) боржника не виносилась.

З поданням про оголошення розшуку боржника державний виконавець до суду не звертався у звязку з тим,що достовірно відомо як із заяви стягувана так і безпосередньо із виконавчого документу ,а також при перевірці майнового стану за місцем мешкання боржника що боржник ОСОБА_3 фактично мешкає у АДРЕСА_2 (а.с.46).

22.06.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану згідно ст.37 п.2 Закону України «Про виконавче провадження», та надано строк для повторного предявлення виконавчого документу до виконання до 22.06.2020 року., та виконавчий документ разом із постановою про повернення виконавчого документу стягувану було надіслано стягувану рекомендованим листом за вих. №21917, тобто стягувана не позбавлено право повторно звернутися із заявою щодо примусового виконання рішення за підвідомчістю.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною права на суд, та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції».

Також, в рішенні у справі «Шмалько проти України» ЄСПЛ беззастережно зазначив, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Крім того в рішенні по справі "Скордіно проти Італії", ЄСПЛ зазначає, що якщо йдеться саме про справи стосовно тривалості проваджень, найефективнішим рішенням є запровадження засобу, який би прискорював провадження і не допускав би надмірно тривалого провадження у справі. Так само й у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим.

Європейським судом з прав людини проблема невиконання рішень національних судів України визнана системною (структурною).

Відповідно до Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, питання щодо забезпечення в Україні швидкого виконання рішень судів є одним з пріоритетніших на цей час.

Як встановлено судом, вищезазначені вимоги закону та усталеної практики Європейського суду державним виконавцем дотримані у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.3 ст. 387 ЦПК України,якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи, що державним виконавцем виконано усі можливі дії для встановлення рухомого чи нерухомого майна боржника, грошових коштів на рахунках та надано суду відповідні докази про те, що у володінні ОСОБА_3 дійсно на даний час будь-якого рухомого та нерухоме майна, грошових коштів немає, суд вважає, що у задоволенні скарги не обхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства Київський страховий дім, за участю заінтересованої особи: заступника начальника Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1, на дії Державного виконавця Слов′янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.Є. Мірошниченко