Дзержинський міський суд Донецької області
і м е н е м У к р а ї н и
01 червня 2017 року м. Торецьк Провадження №2/225/768/2017
Єдиний унікальний номер 225/893/17
Дзержинський міський суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Геря О.Г.,
секретаря судового засідання - Савченко О.О.,
позивачки - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
свідків - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
малолітнього свідка - ОСОБА_5,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Торецької міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав,
У лютому 2017 року ОСОБА_1 подано позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09.11.2002 року по 21.09.2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після фактичного розірвання шлюбних відносин з відповідачем малолітня дитина залишилась мешкати разом з матір'ю. З того часу батько дитини взагалі перестав спілкуватися з дитиною, піклуватись про неї, матеріально не забезпечувати та фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Для захисту прав та інтересів малолітньої дитини позивач просить позбавити ОСОБА_6 батьківських прав.
Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві і не заперечували проти заочного розгляду справи.
Належно повідомлений відповідач через оголошення в газеті «Часопис «Донеччина» від 19.05.2017 року в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Торецької міської ради Донецької області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності.
Стаття 171 СК України встановлює можливість врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Так, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Малолітній свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_6 є її батьком. У серпні 2014 батько надіслав їй смс на мобільний телефон з привітанням з приводу дня народження. З того часу і до теперішнього моменту вона батька не бачила, ніяким чином з ним не спілкувалась. Також зазначила, що вона намагалась знайти батька через соціальні мережі, але він там не зареєстрований. ОСОБА_6 подарунків їй не дарує, матеріально не забезпечує. Зі слів матері ОСОБА_1 їй відомо, що батько влітку 2014 року виїхав до Російської Федерації, місце його перебування невідомо. Дід та баба по лінії спорідненості батька з онукою також не спілкуються. До 2014 року з батьком спілкувались добре.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є матір'ю позивача. Зазначила, що її донька ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2002 року, однак у 2013 році шлюбні відносини фактично були припинені. Перебуваючи у шлюбі, ОСОБА_6 добре ставився до дитини. Останній раз вона бачила ОСОБА_6 у 2014 році, він зібрав свої речі та пішов з родини. Зі слів дочки їй відомо, що ОСОБА_6 виїхав до Російської Федерації і до теперішнього часу не повертався, долею дитини ніяким чином не цікавиться, матеріально не утримує і не проявляє бажання побачити доньку. Позивач не чинить перешкод відповідачу щодо спілкування з дитиною.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1, вони спілкуються, мають дружні стосунки. Також пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до 2014 року перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_5. Відповідача покинув свою родину, зібрав свої речі і пішов. Зі слів позивача їй відомо, що ОСОБА_6 виїхав до Російської Федерації і до теперішнього часу не повертався. Ні з позивачем, ні з донькою він взагалі не спілкується, дитині матеріальної допомоги не надає.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
На підставі ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Як вбачається з положень ст.ст. 3, 9 і 18 Європейської конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка відповідно до ч.1ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України „Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, а саме, коли батьки не піклуються про неї.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 21.09.2015 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було розірвано.

З довідки Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2-5026/2010 з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти у розмірі ? частини на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_6 офіційно не працює, аліменти нараховуються виходячи із середнього заробітку по м. Дзержинську (Торецьк). Станом на 01.02.2017 року заборгованість по аліментам складає 34888,25 грн.

Матеріалами справи встановлено, що малолітня ОСОБА_5 навчається у 7 класі навчально-виховного комплексу «Художньо-естетична гімназія - загальноосвітня школа 1 ступеня» Торецької міської ради Донецької області. Останні три роки батько дитини ОСОБА_6 не бере участі у вихованні дитини, не відвідує школу і не цікавиться успіхами дитини, з вчителями і класним керівником з приводу доньки не спілкується. Вихованням ОСОБА_5 займається її мати ОСОБА_1

Відповідно до складеного 01.02.2017 року Акту обстеження житлово-побутових умов за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що вона проживає в приватному будинку, який складається з двох житлових кімнат. В будинку маються всі необхідні для гідного існування електронно-побутові прилади, дитина має окрему кімнату, в якій знаходяться її речі та іграшки.

Згідно висновку Виконавчого органу Торецької міської ради від 19.04.2017 року є доцільним позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками.

Проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя та взагалі не спілкується з дитиною. Зазначені фактори в їх сукупності, суд може розцінювати як ухилення ОСОБА_6 від обов'язків по вихованню дитини.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_6 необхідно позбавити батьківських прав. Позбавлення його батьківських прав по відношенню до доньки є необхідною мірою в інтересах здоров'я та виховання дитини.

В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 10, 60, 88, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Торецької міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити повністю.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 діб з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. У цьому разі десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я: