Cправа № 127/5825/17
Провадження № 2/127/2809/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 травня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.,

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу № 127/5825/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача: Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

ВС Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача: Вінницької міської ради, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на підставі договору купівлі - прождажу житлового будинку від 05.11.1986 року №2-1566 належить 18/25 частини будинковолодіння під номером 39, що знаходиться по вулиці Топольського в м. Вінниці. Відповідачу ОСОБА_4 належить інша частина будинковолодіння під номером 39, що знаходиться по вулиці Топольського в м. Вінниці.

Крім того, під будинковолодінням по вул. Топольського, буд. 39 в м. Вінниці знаходиться земельна ділянка загальною площею 0,05 га, якою фактично користуються співвласники вищевказаного будинковолодіння. Однак, вказана земельна ділянка, яка знаходиться під будинковолодінням не була поділена між сторонами в порядку, передбаченому чинним законодавством України, а також між ними не було встановлено порядок користування нею.

Разом з тим, між співвласниками вищеквказаного домоволодіння тривалий час був встановлений сталий порядок користування земельною ділянкою, власники домовилися про існуючий порядок користування земельною ділянкою.

Таким чином, не зважаючи на те, що позивачу та відповідачу належать частки будинковолодіння на праві спільної часткової власності, а також встановлено порядок його користування, земельна ділянка фактично знаходиться у спільному користуванні вказаних осіб.

Через те, що відсутній порядок користування земельною ділянкою, позивач не має можливості реалізувати своє право на безоплатну приватизацію землі, яка знаходиться під його 18/25 частиною житлового будинку та яка необхідна йому для обслуговування будинку, в силу чого позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити порядок користування земельною ділянкою між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Топольського, буд. 39 згідно з кадастровим планом земельної ділянки, складеним МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» у 2017 році, виділивши в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0235 га позначену жовтим кольором на проекті, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0265 га, позначену блакитним кольором.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак 07.04.2017р. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність у якій також зазначила про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається з договору купівлі - прождажу від 05.11.1986 року №2-1566, ОСОБА_3 належить 18/25 частини будинковолодіння під номером 39, що знаходиться по вулиці Топольського в місті Вінниці. (а.с. 4-5)

Відповідачу ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.1983 року №2-206, належить 7/25 частини будинковолодіння під номером 39, що знаходиться по вулиці Топольського в місті Вінниці. (а.с. 30-31)

Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності №347 від 14.06.1972 року, міськжитлоуправлінням м. Вінниці, згідно з рішенням Виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №918 від 23.12.1971 року про відведення земельної ділянки, гр. ОСОБА_5 надано право безстрокового користування земельною ділянкою по вул. Топольського, 454, загальною площею 0,05 кв. м.

Як вбачається із кадастрового плану, виготовленого у 2017 році, МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодили порядок користування земельною ділянкою, загальною площею 0,05 га, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Топольського, 39, відповідно до якого:

- ділянка площею 0,0235 га позначена жовтим кольором переходить в користування ОСОБА_3

- ділянка площею 0,0265 га позначена блакитним кольором переходить в користування ОСОБА_4

Відповідно до акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.03.2017 року, в присутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок, межі земельної ділянки, яка знаходиться в м. Вінниці по вул. Топольського, 39, площею 0.05 га, наданої ОСОБА_3, ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка відповідно до кадастрового плану складеного у 2017 році.

Таким чином, на даний час в спільному користуванні сторін перебуває земельна ділянка загальною площею 0,05 га, відповідно до кадастрового плану складеного у 2017 році, межі якої погоджені із суміжними землекористувачами та закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка, про що свідчить акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.03.2017 року.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди..

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п. 19, 21, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци 1 і 2 цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд, відповідно до статті 88 ЗК України, бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, якщо угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Суд не може відмовити в позові або закрити провадження у справі про встановлення порядку користування земельною ділянкою з тих підстав, що його визначено угодою сторін. Якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку.

Таким чином, оскільки сторонами був погоджений порядок користування земельною ділянкою, що підтверджується кадастровим планом складеним у 2017 році та актом прийомкипередачі межових знаків на зберігання від 16.03.2017р., суд дійшов висновку про необхідність встановлення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 0,05 га, яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Топольського, 39, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах, визначених відповідно до кадастрового плану, який виготовлений у 2017 році МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури».

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, а отже позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однак, враховуючи характер спірних правовідносин, суд вважає за необхідне судові витрати залишити без відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 212 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порядок користування земельною ділянкою, розташованою в м. Вінниці по вул. Топольського, 39, загальною площею 0,05 га, відповідно до кадастрового плану виготовленого МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» у 2017 році (який є невід'ємною частиною рішення суду), а саме:

- ОСОБА_3 користується земельною ділянкою площею 0,0235 га, зазначеною на кадастровому плані виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» у 2017 році жовтим кольором;

- ОСОБА_4 користується земельною ділянкою площею 0,0265 га, зазначеною на кадастровому плані виготовленому МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування і архітектури» у 2017 році блакитним кольором.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя