Справа №203/4410/16-ц
Провадження №2/0203/200/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

у с т а н о в и в:

22 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності на майно за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є колишньою його дружиною, а ОСОБА_3 доводиться йому сином. Кожному з відповідачів належить по 1/4 частині квартири АДРЕСА_1. Решта квартири належить позивачеві та його дружині ОСОБА_4 Відповідачі від 1994 року постійно мешкають у ОСОБА_6 Федерації і є її громадянами. Від 2001 року позивач безперервно володіє та користується усією квартирою, сплачує комунальні витрати, утримує її та здійснює поточний ремонт. Відповідачі в Україну повертатися не збираються. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру за набувальною давністю (а.с.а.с. 2 6).

Ухвалою суду від 29.05.2017 року ОСОБА_5 було виключено з числа третіх осіб.

У судовому засіданні позивач, його представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, а третя особа не заперечувала проти їх задоволення.

Відповідачі до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином шляхом направлення судового доручення про надання правової допомоги (виконання окремих процесуальних дій) у порядку Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року і просили розглянути справу за їх відсутності (а.с.а.с. 136, 137).

Згідно з матеріалами виконаного Усть-Камчатським районним судом Камчатського края судового доручення відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі (а.с.а.с. 121 123, 138 140, 142).

Ухвалою від 29.05.2017 року визнання відповідачами позову було прийнято судом.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що позивач є власником 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. Співвласниками решти квартири (по 1/4) є відповідачі (колишня дружина та син) та третя особа (теперішня дружина) (а.с.а.с. 9 15).

Від 02.08.1994 року відповідачі у спірній квартирі не мешкають, є громадянами ОСОБА_6 Федерації, де постійно мешкають, про що свідчать матеріали виконаного Усть-Камчатським районним судом Камчатського края судового доручення.

Від 29.01.2002 року і дотепер позивач постійно й безперервно володіє та користується спірною квартирою, сплачує комунальні витрати, утримує її та здійснює поточний ремонт (а.с.а.с. 25 101).

Відповідно до частини першої статті 344 Цивільного кодексу України (далі ЦК) особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів спірним майном (1/2 частина квартири, що належить відповідачам) і від 29.01.2002 року (більше пятнадцяти років) продовжує відкрито, безперервно володіти ним.

Таким чином, заявлений позивачем позов у частині визнання за ним права власності на майно за набувальною давністю є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Ураховуючи викладене, а також необхідність належної реалізації набутого позивачем права (його реєстрації), право власності відповідачів у порядку частини другої статті 346 ЦК має бути припинене.

Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 169, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності на майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності за набувальною давністю на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 34,97 м2, житловою площею 19,6 м2, що належала ОСОБА_2 згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 05 липня 1994 року, виданим Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі розпорядження від 05 липня 1994 року № 5/782-94.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 34,97 м2, житловою площею 19,6 м2, що належала їй згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 05 липня 1994 року, виданим Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі розпорядження від 05 липня 1994 року № 5/782-94.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності за набувальною давністю на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 34,97 м2, житловою площею 19,6 м2, що належала ОСОБА_3 згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 05 липня 1994 року, виданим Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі розпорядження від 05 липня 1994 року № 5/782-94.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 загальною площею 34,97 м2, житловою площею 19,6 м2, що належала йому згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 05 липня 1994 року, виданим Виконавчим комітетом міської Ради народних депутатів міста Дніпропетровська на підставі розпорядження від 05 липня 1994 року № 5/782-94.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК України, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 30 травня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян