АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1290/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 Подорога Л. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визнання права забудовника на 1 / 2 частини будинку та надвірних споруд набутих під час шлюбу та розподіл будинковолодіння в натурі в частках 1 / 2 до 1 / 2 ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернулася до суду із указаним позовом, яким, з урахуванням послідуючих уточнень, просила виділи їй в натурі 1/2 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1, а саме: коридор (4.1), житлову (4.11), кухню (5), ванну (3), погріб під частиною будинку (літера І), погріб з шийкою (літера М), гараж (літера Б), літню кухню (літера В), сарай (літера Г), навіс (літера Д), сарай (літера Е), сарай (літера Є), навіс (літера Ж), вимощення II - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 3) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 4) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 5) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 6) - 1/2 частини, літню кухню (літера К), веранду (літера Л), колодязь питний № 1 - 1/2 частини, убиральню (літера З) - 1/2 частини; стягнути з ОСОБА_6 на свою користь компенсацію різниці вартості різниці від оцінки часток (1/2 до 1/2 ) будинковолодіння АДРЕСА_1, як другому співвласнику за першим варіантом поділу в грошовому еквіваленті в сумі 2513 грн. 00 коп.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що за час перебування у шлюбі сторони у справі побудували будинок по АДРЕСА_1 , однак право власності на нього оформлено не було. Після розірвання шлюбу позивач залишилася проживати у даному будинку , а відповідач переїхав проживати до іншої жінки. Навесні 2016 року відповідач повернувся та почав створювати нестерпні умови проживання, у зв'язку з чим, позивач вимушена була переїхати проживати до дочки. На даний час, вони не можуть дійти спільної згоди про поділ будинку, у зв'язку з чим, позивач звернулася до суду.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано будинок та надвірні споруди по АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Визнано за ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, право забудовника на 1/2 частину будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1, а саме: коридор (4.1), житлову (4.11), кухню (5), ванну (3), погріб під частиною будинку (літера І), погріб з шийкою (літера М), гараж (літера Б), літню кухню (літера В), сарай (літера Г), навіс (літера Д), сарай (літера Е), сарай (літера Є), навіс (літера Ж), вимощення II - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 3) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 4) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 5) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 6) - 1/2 частини, колодязь питний № 1 - 1/2 частини, убиральню (літера З) - 1/2 частини.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 компенсацію в різниці вартості частки будинковолодіння АДРЕСА_1, в сумі 2513 (дві тисячі п'ятсот тринадцять) грн. 00 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

Залишено за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, право забудовника на 1/2 частину будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1, а саме: кухню (1.1), коридор (1.2), ванну (1.3), топочну (2.1), житлову (8), житлову (7), ганок, підвал під житловим будинком (літера Н), веранду (літера а), огорожу (№ 7), вимощення ІІ- 1/2 частини, яму вигрібну (№ 3) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 4) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 5) - 1/2 частини, яму вигрібну (№ 6) - 1/2 частини, літню кухню (літера К), веранду (літера Л), колодязь питний № 1 - 1/2 частини, убиральню (літера З) - 1/2 частини.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вказує на те, що позивач пропустила строки в межах яких особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Після розірвання шлюбу у 2009 році позивач зверталась до суду з позовом про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в тому числі і будинку, сараю, тимчасівки, криниці, погрібу. Підчас судового розгляду позивач відмовилась від своїх позовних вимог, позов було залишено без розгляду. Отже, у 2009 році позивачу було відомо про порушення її права на майно, а тому трирічний строк позовної давності вимоги про поділ спільного майна подружжя, передбачений ч. 2 ст. 72 СК України, сплинув.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

По справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 2007 рік. У період шлюбу подружжя збудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому Хлистунівської сільської ради № 87 від 20.08.2009 року «Про видачу свідоцтва на право власності на об'єкти нерухомого майна» ОСОБА_6 надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.

У квітні 2009 року позивач ОСОБА_8 зверталася до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Городищенського райсуду від 10.11.2010 року за заявою позивача даний позов був залишений без розгляду.

Рішенням виконкому Хлистунівської сільської ради № 87 від 20.08.2009 року «Про видачу свідоцтва на право власності на об'єкти нерухомого майна», ОСОБА_6 надано дозвіл на оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Рішенням виконкому Хлистунівської сільської ради № 152 від 22.08.2012 року дозволено оформити право власності на будинок № 1 по вул. Свердлова у с. Хлистунівка на ОСОБА_6

Технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1, був виготовлений за замовлення позивача ОСОБА_8 20.09.2012 року.

За довідкою Городищенського виробничого відділку КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 29.08.2016 року, станом на 01.01.2013 року домоволодіння по АДРЕСА_1 не зареєстроване на праві особистої власності (а.с.23).

По справі було проведено судову будівельно - технічну експертизу № 22-16 від 03.01.2017 року, якою встановлено ринкову вартість будинку з надвірними будівлями та запропоновано два варіанти розподілу будинковолодіння.

Рішенням виконкому Хлистунівської сільської ради № 2 від 19.04.2017 року «Про надання дозволу на перепланування житлового будинку гр. ОСОБА_8 надано дозвіл на перепланування житлового будинку з метою перетворення його на дві окремі квартири, який розташований по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна,що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В силу ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Отже колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Далі, ході розгляду апеляційної скарги відповідача судом апеляційної інстанції, апелянт ОСОБА_6 особисто пояснив суду, що він після розлучення з ОСОБА_8 перейшов проживати до іншої жінки, в будинковолодіння залишилася проживати його колишня дружина з їх двома неповнолітніми на той час дітьми. Спір між сторонами про поділ майна подружжя виник у березні 2015 року, коли він побачив, що його колишня дружина самовільно вивозить їх речі зі спірного будинковолодіння без вирішення між ними питання про їх розподіл. В результаті цього конфлікту він змушений був звертатися до правоохоронних органів з відповідною заявою. Коли він у квітні 2016 року повернувся проживати у сспірний будинок, то позивачка там вже не жила, оскільки переїхала жити до доньки і в будинковолодінн залишилася лише її собака , яку він змушений годувати.

Вказані обставини позивачка ОСОБА_8 у судовому засіданні не заперечувала .

Суд обґрунтовано відхилив доводи відповідача щодо пропуску позивачкою строку позовної давності, оскільки згідно положень ч.2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу застосовується позовна давність у три роки.

Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення його права власності.

Судом встановлено, що позивач користувалась з 2007 по 2016 рік житловим будинком, який є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідач до того моменту не чинив останній перешкод у користуванні приміщеннями будинку, не заперечував, що будинок побудовано у період шлюбу, фактично відповідач сам в своїх поясненнях вказує на те, що реально спір між ними про поділ їх спільного майна виник в лише березні 2015 року, тому колегія суддів вважає, що позивачка звернулася до суду з даним позовом в межах строку позовної давності.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам закону. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 21 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про визнання права забудовника на 1 / 2 частини будинку та надвірних споруд набутих під час шлюбу та розподіл будинковолодіння в натурі в частках 1 / 2 до 1 / 2 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :