Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, який мотивував тим, що 16 липня 2015 року о 09 год. 50 хв. на проспекті Перемоги, 89-А у м. Києві ОСОБА_6, керуючи автомобілем «DAF 95XF380», державний номерний знак НОМЕР_1, розпочав рух і внаслідок неврахування габаритів вантажного транспортного засобу, порушення Правил дорожнього руху, вчинив наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача, при цьому в момент ДТП його автомобіль стояв, відповідно перебував у своїй смузі руху, не зміщуючись в інші смуги руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження у виді пошкодження лівого дзеркала бокового огляду, яке було вивернуто вперед та розбито.

09 вересня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно позивача було закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_6 завдав йому, як власнику автомобіля, «Mercedes-Benz» матеріальні збитки у розмірі 41 400 грн.

Крім того, позивач вказав, що внаслідок ушкодження автомобіля він переніс певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості тривалий час використовувати свою власність за її прямим призначенням, клопотами по ремонту автомобіля і це заподіяло йому моральну шкоду.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 грудня 2015 року, замінено первісного відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача - ОСОБА_5

Позивач, збільшивши позовні вимоги, просив стягнути із відповідача майнову шкоду - 46 800,58 грн, моральну шкоду - 50 000 грн, 1 948,8 грн сплаченого судового збору і 1 689,60 грн - вартість проведення судової експертизи.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 - 46 800,58 грн майнової шкоди та 2 000 грн моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог або змінити суму відшкодування.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 16 липня 2015 року у м. Києві на проспекті Перемоги, 89 «а», відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «DAF 95 XF 380», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, під керування ОСОБА_4

09 вересня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 16 липня 2015 року серія АП1 №148702. За результатами розгляду винесено постанову та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова набрала законної сили.

В постанові зазначено, що механізм утворення механічних пошкоджень згідно схеми ДТП та пояснень ОСОБА_4 свідчить про те, що автомобілем «ДАФ», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 розпочато рух і внаслідок неврахування обстановки габаритів вантажного транспортного засобу чи інших порушень ПДР, вчинено наїзд на автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, так як внаслідок початку руху автомобіля «ДАФ», у автомобіля «Мерседес» пошкоджено ліве дзеркало бокового огляду, яке вивернуто вперед.

Автомобіль «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4 отримав видимі зовнішні пошкодження внаслідок ДТП і на схемі відображено осип дзеркала. Транспортний засіб «DAF 95 XF 380», державний номерний знак НОМЕР_1, пошкоджень не отримав.

Згідно висновку експертизи №2779/16-54 від 10 червня 2016 року, значення величини втрати товарної вартості автомобіля «Мерседес-Бенц» на дату оцінки, складає: 23 400,29 грн. Вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику автомобіля «Мерседес-Бенц» внаслідок ДТП яка мала місце 16 липня 2015 року на дату оцінки, складає 46 800,58 грн.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди доведена, розмір майнової шкоди підтверджується висновком судової експертизи, а тому із відповідача на користь позивача підлягають стягненню майнові збитки у розмірі 46 800,58 грн та моральна шкода у сумі 2 000 грн, яка правильно визначена судом у відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова