Справа № 348/766/16-ц
Провадження № 2/346/1109/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області в складі:

головуючого судді - Потятинника Ю.Р.,

з участю: секретаря - Васильчук Я.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, який мотивує тим, що 29 липня 2014 року ОСОБА_2 позичила в нього 2000 доларів США. 11 вересня 2014 року відповідач позичила в нього ще 500 доларів США, та зобовязалася повернути йому дані кошти через рік, про що написала власноручно розписки. По закінченні однорічного терміну ОСОБА_2 борг не повернула. Неодноразові прохання й вимоги повернути борг вона нехтує.

Оскільки відповідач не повертає борг, то вважає, що стягненню підлягають основна сума боргу у розмірі 2500 доларів США, що за офіційним курсом валют становить 65 793,20 грн. та 3 % річних за користування нею позикою: - в сумі 2000 доларів США за період з 30.07.2015 року по 26.09.2017 року в сумі 129,86 доларів США, що за офіційним курсом валют становить 3417,92 грн.; - в сумі 500 доларів США за період з 12.09.2015 року по 26.09.2017 року в сумі 30,66 доларів США, що за офіційним курсом валют становить 806,97 грн.

Просить стягнути з відповідача в його користь основний борг в сумі 65 793,20 грн., три проценти річних з простроченої суми у розмірі 4224,89 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю. Пояснив, що особисто позичав гроші відповідачу під розписку. Однак, відповідач кошти не повернула. Пізніше дізнався, що відповідач фактично займається шахрайством позичаючи гроші в різних людей під приводом потреб на лікування і не повертає. Посилається на рішення Надвірнянського райсуду від 20.03.2012р., яким стягнуто з відповідача в користь гр. ОСОБА_3 120950 грн. боргу за договором позики, тощо. Особисто підписувв позовну заяву.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позову та пояснила що з ОСОБА_1 жодних договорів позики 29 липня 2014 року і 11 вересня 2014 року не укладала, з ним не знайома. Їй відомо, що позивач з 2013 року знаходиться за кордоном. Позичала кошти у ОСОБА_4, яка є матір»ю позивача. На даний час з позичених коштів повернула 480 долларів США, хоча будь-яких розписок щодо повернення коштів чи інших писмьмових доказів не має.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, з таких мотивів.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 60 ч. 1-4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 58 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 59 ч.1,2 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що згідно розписки від 29 липня 2014 р., відповідач отримала від ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) доларів США та зобовязалася повернути через рік; згідно розписки від 11 вересня 2014 року відповідач отримала від ОСОБА_1 500 (пятсот) доларів США і зобовязалася повернути дані кошти через рік.

Відповідач визнала факт отримання вищевказаних коштів за договорами позики та власноручного написання розписок. В той же час, доводи відповідача про отримання нею даних коштів від матері позивача ОСОБА_4 та повернення останній частині боргу в сумі 480 долларів США не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Позивач вказав, що особисто позичав грошові кошти відповідачу під розписки, які написані відповідачем особисто.

Згідно ст. 218 ч.1 абз.2 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідачем дійсно порушено зобовязання за договором позики щодо повернення грошових коштів у визначений строк, які вона добровільно не виконує, у звязку з чим слід стягнути з неї в користь позивача борг у розмірі 70018,09 грн., що складається із суми боргу та 3-ьох процентів за користування коштами в межах вимог та розрахунку позивача, який не заперечив відповідач.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10,11, 88, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 70018 (сімдесять тисяч вісімнадцять) грн. 9 (дев"ять) коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 700 (сімсот) грн. судового збору.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення чи отримання копії повного рішення, через Коломийський міськрайсуд.

Суддя Потятинник Ю. Р.