Справа № 371/123/17 Головуючий у І інстанції Пархоменко В. М.
Провадження № 22-ц/780/2664/17 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 49 10.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сухановій Є.М.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на малолітнього сина у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 14 лютого 2010 року між нею та ОСОБА_3 був укладений шлюб. Від зареєстрованого з відповідачем шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 14 грудня 2016 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вона має двох неповнолітніх дітей від першого шлюбу, а тому ненадання допомоги відповідачем ставить її сім'ю в тяжке матеріальне становище. Відповідач працює, у вільний від основної роботи час займається ремонтом техніки, для виконання цих робіт замовляє запасні частини, отримує від цього дохід. У зв'язку з цим просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття сина.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2017 року до повноліття дитини, стягнуто з ОСОБА_3 640,00 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допущено негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1500,00 грн., посилаючись на його незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання відповідачем крім основної заробітної плати, іншого доходу за ремонт техніки приватним особам, а тому суд повинен був застосувати положення ст. 184 СК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суд першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, що регламентують спірні правовідносини. Відповідач має постійну роботу, його дохід не носить нерегулярний, мінливий характер, інших доходів він не має, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.181,ч.1 ст.183 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу батька дитини. Крім того суд вважає недоведеною ту обставину, що відповідач займається ремонтом техніки та має від цього дохід, оскільки будь-яких доказів про зайняття відповідача цим видом діяльності та отримання доходу від цієї діяльності в порушення норм ст. 60 ЦПК України ні позивач, ні її представник не надали.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст.180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує; стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку / доходу / матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з абз. 1 п.17 пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27.02.91 р., закріплено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Встановлено, що 14 лютого 2010 року між позивачем та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб виконкомом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, актовий запис №1 (а.с. 3).

Встановлено, що від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син ОСОБА_4 (а.с. 5).

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 14 грудня 2016 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 4).

Судом встановлено, що малолітня дитина проживає разом з матір'ю. Відповідач не надає позивачці кошти на утримання дитини у добровільному порядку, а відтак право позивачки на стягнення аліментів на утримання дитини підлягає захисту судовим рішенням.

Відповідно до довідки №14 від 25.01.2017 року виданої ПАТ «Миронівський завод по виготовленню круп і комбікормів» відповідач ОСОБА_3 постійно працює з 03.10.2013 року на посаді Слюсара з контрольно-вимірювальних приладів та автоматики 5 розряду (а.с. 7).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ОСОБА_3 не зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.48).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, що регламентують спірні правовідносини, оскільки відповідач має постійну роботу, його дохід не носить нерегулярний, мінливий характер, інших доходів він не має, а тому відповідно до вимог ч.3 ст.181,ч.1 ст.183 СК України тому кошти на утримання дитини (аліменти) повині стягуватися у частці від доходу батька дитини.

Крім того суд першої інстанції вірно вважав недоведеною ту обставину, що відповідач займається ремонтом техніки та має від цього дохід, оскільки будь-яких доказів про зайняття відповідача цим видом діяльності та отримання доходу від цієї діяльності в порушення норм ст. 60 ЦПК України ні позивач, ні її представник не надали.

Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт отримання відповідачем крім основної заробітної плати, іншого доходу за ремонт техніки приватним особам, а тому суд повинен був застосувати положення ст. 184 СК України не заслуговують на увагу оскільки, визначення аліментів у твердій грошовій сумі можливо лише у передбачених ст.184 СК України випадках, зокрема у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин. В матеріалах справи наявні докази того, що відповідач працює офіційно та має регулярний щомісячний дохід у вигляді заробітної плати. Та обставина, що заробіток відповідача може змінюватися, не є передбаченою ст.184 СК України підставою для визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Подані накладні про отримання запасних частин до техніки не дають підстави вважати, що вони використані для заняття підприємницькою діяльністю, оскільки сім'я відповідача має у користуванні кілька автомобілів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: