АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 640/2543/16-ц Головуючий І інстанції - Сенаторов В.М.
Провадження 22-ц/790/2332/17 Головуючий ІІ інстанції - Костенко Т.М.
Категорія: захист честі, гідності
та ділової репутації
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області Костенко Т.М., при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року у цивільній справі ОСОБА_2 до Управління Служби Безпеки України в Харківській області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Служби Безпеки України в Харківській області про спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 10.02.2017 року представникОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, яка подана з пропуском строку передбаченого ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Так, останнім днем для подачі апеляційної скарги було 27.01.2017 року. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції від 17.01.2017 року подана через поштове відділення 10.02.2017 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

З апеляційної скарги вбачається, що апелянт порушує питання про поновлення цього строку, посилаючись на те, що копію судового рішення він отримав 02.02.2017 року. Однак як свідчать матеріали справи, рішення суду від 17.01.2017 року постановлено та проголошена за його участі, копію вступної та резолютивної частини рішення він отримав у той же день та звернувся з заявою про видачу його копії. Так, матеріали справи містять відомості щодо отримання апелянтом копії рішення саме 02.02.2017 року, однака даних про те, у зв'язку з чим він не отримував копію рішення у визначений судом п'ятиденний строк для виготовлення повного його тексту, апелянтом не надано.

Тобто, апелянт мав змогу звернутися з апеляційною скаргою у передбачений процесуальним законодавством строк, а тому обставини викладені в апеляційній скарзі стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть слугувати підставою для його поновлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки підстави для поновлення строку, вказані апелянтом не є поважними, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху для подання заяви про поновлення строку, вказавши інші підстави для поновлення строку або надати більш поважні причини пропуску строку.

Згідно з ч. 3 ст. 73 ЦПК України, одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ стосовно якого заявлено клопотання.

Крім того, апелянт звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те,що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 перебуває під вартою вона не має можливості сплатити судовий збір.

Вважаю, що клопотання представника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.2.3 та 2.4 Рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013року №12-рп/2013 у справі №1-17/2013 Законом України «Про судовий збір» визначено: правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Стаття 5 Закону України „Про судовий збір", містить вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950) (далі по тексту Конвенція), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно ч. 1, ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Вказані у клопотанні доводи не можуть слугувати підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки апелянтом не надано жодних доказів в підтвердження майнового стану та неспроможності сплати судового збору, а наведені ним в заяві обставини, не дають суду підстав, передбачених ст. 82 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» для звільнення від сплати судового збору. Знаходження ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі не свідчить про відсутність коштів для сплати судового збору.

Отже, за відсутності таких доказів, суд позбавлений можливості звільнити апелянта від сплати судового збору, та відкрити апеляційне провадження.

Відповідно до п.п.6 п.1 ч.2. ст.4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674 «Про судовий збір», з відповідними змінами та доповненнями, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При звернені до суду з вказаним позовом станом на 17.02.2016 року судовий збір складав 551,20 грн.

З урахуванням зазначеного, заявник повинен сплатити за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 606,32 ( 551,20 грн.*1,1 = 606,32 грн.), та надати до суду апеляційної інстанції оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Реквізити рахунку для сплати судового збору:

отримувач: УДКСУ в Основ'янському районі м. Харкова;

;

МФО: 851011;

банк: ГУ ДКСУ в Харківській області;

рахунок: 0011;

код бюджетної класифікації: 22030101.

призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа)

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, надати апелянту строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 295,297 ЦПК України, -

Ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2017 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги - сплати судового збору.

Попередити, що у разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та йому повернута.

Надати апелянту строк протягом тридцяти днів з моменту отримання копії ухвали для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин його пропуску.

Роз'яснити апелянту, що у разі, якщо заяву із зазначенням поважних причин його пропуску та наданням доказів цього не буде подано в зазначений строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення, в іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя - Т.М. Костенко