Справа № 727/1067/17
Провадження № 4-с/727/16/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника стягувача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23 травня 2013 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 52 164,96 грн., та зобовязано для відновлення квартири №5, що належить її матері, виконати необхідні роботи в квартирі №9, а саме: влаштувати перемички над утвореними прорізами квартири №9; влаштувати основу під димоходом другого поверху забезпечивши передачу навантаження від вище розташованих каналів на прилеглу стіну або влаштувати нові канали, виготовити проект, який погодити в установленому порядку, щодо міжповерхового перекриття над приміщенням №1 та виконати передбачені проектом роботи.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 22.07.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа та надано боржнику строк самостійно виконати рішення до семи днів з моменту отримання постанови.

В січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду міста Чернівці з заявою про скасування ухвали про забезпечення позову у цивільній справі у звязку із частковим виконанням рішення суду в частині стягнення грошових коштів.

Як стало їй відомо із заяви про скасування заходів забезпечення позову державним виконавцем Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

23 січня 2017 року нею в приміщенні Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області було отримано постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2015 року з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23 травня 2013 року з підстав встановлених п.11 ч.1 ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із мотивувальної частини постанови рішення суду в частині стягнення грошових коштів виконано в повному обсязі. Однак в частині зобовязання боржником у самостійний термін рішення суду не виконане. Згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника двічі накладений штраф, після чого державний виконавець звернувся з поданням до правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності.

Вважала постанову про закінчення виконавчого провадження незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що відповідно до постанови державного виконавця Страчука В.В. від 30.10.2014 року за невиконання в наданий виконавцем термін боржником рішення суду не виконано, на боржника ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 170 гривень.

Постанов про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі, а так само поданням (повідомленням) до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону матеріали виконавчого провадження не містять.

Державний виконавець в рамках виконавчого провадження №38986298 не вжив всіх необхідних дій для виконання судового рішення в межах своїх повноважень та передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Постанова про закінчення виконавчого провадження їй не надсилалася, а отримала вона її лише 23 січня 2017 року та відповідно в той же день дізналася про порушення її прав, а тому вважала що є достатні підстави для поновлення строку для звернення з даною скаргою, який пропущено нею з поважних причин.

А тому просила поновити їй строк на оскарження постанови старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_5 від 16.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП№38986298 та визнати неправомірною та скасувати цю постанову.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини. викладені в скарзі.

Представник Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області скаргу не визнала і просила відмовити в її задоволенні.

Представник боржника ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу не визнала і в своїх поясненнях підтвердила обставини. викладені в запереченнях на скаргу. Також вважала, що підстав для поновлення строку на оскарження постанови немає.

Заслухавши пояснення представників сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що підстав для поновлення заявнику строку на оскарження постанови немає, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23 травня 2013 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 52 164,96 грн. та зобовязано для відновлення квартири №5, що належить її матері, виконати необхідні роботи в квартирі №9, а саме: влаштувати перемички над утвореними прорізами квартири №9; влаштувати основу під димоходом другого поверху забезпечивши передачу навантаження від вище розташованих каналів на прилеглу стіну або влаштувати нові канали, виготовити проект, який погодити в установленому порядку, щодо міжповерхового перекриття над приміщенням №1 та виконати передбачені проектом роботи.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 22.07.2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа та надано боржнику строк самостійно виконати рішення до семи днів з моменту отримання постанови.

23 січня 2017 року заявник в приміщенні Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2015 року з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23 травня 2013 року з підстав встановлених п.11 ч.1 ст.49, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається із мотивувальної частини постанови рішення суду в частині стягнення грошових коштів виконано в повному обсязі. Однак в частині зобовязання боржником у самостійний термін рішення суду не виконане. Згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника двічі накладений штраф, після чого державний виконавець звернувся з поданням до правоохоронних органів для притягнення боржника до відповідальності.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження судом встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця Страчука В.В. від 30.10.2014 року за невиконання в наданий виконавцем термін боржником рішення суду не виконано, на боржника ОСОБА_3 накладено штраф у розмірі 170 гривень.

Постанов про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі, а так само поданням (повідомленням) до правоохоронних органів про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону матеріали виконавчого провадження не містять.

Державний виконавець в рамках виконавчого провадження №38986298 не вжив всіх необхідних дій для виконання судового рішення в межах своїх повноважень та передчасно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Але разом з тим суд вважає, що заявник без поважних причин пропустила строк звернення до суду з скаргою.

Статтею 72 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Причини пропуску строку позовної давності є предметом доказування під час судового розгляду й підлягають установленню при ухваленні рішення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях вказує на те, що поновлення судом строку оскарження без обгрунтованої підстави є протиправним, порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд, закріплене в ст. 6 Конвеції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд вказує на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Судом встановлено, що в серпні 2015 року заявник звернулась до виконавчої служби з приводу руху виконавчого провадження за рішенням суду.

27.08.2015р. вона отримала лист ( а.с. 25, 26 ), в якому було зазначено про винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження. Отже про існування оскаржуваної постанови заявник дізналась не в січні 2017р., а набагато раніше 27.08.2015р. і майже півтора роки не вживала жодних дій для ознайомлення з виконавчим провадженням, для отримання постанови про закриття виконавчого провадження та її оскарження. Жодних поважних причин для пропуску десятиденного строку заявником та її представником суду не надано.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатись», що міститься в ст. 261 ЦК України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обовязку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду не достатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не знав і не міг дізнатися про порушення своїх прав, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 60 ЦПК України, про обовязковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Зазначений висновок викладено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року № 6-2469цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що заявник без поважних причин пропустила строк звернення до суду з скаргою, підстав для його поновлення немає, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 11, 17, 82, 89 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 261 ЦК України, ст.ст. 72, 208 - 210, 383, 385, 387 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Відмовити представнику стягувача ОСОБА_1 в поновленні строку на оскарження постанови старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС Чернівецького міського управління юстиції ОСОБА_5 від 16.03.2015 року про закінчення виконавчого провадження ВП№38986298

В задоволенні скарги представника стягувача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя :