Справа № 489/2306/14-ц
Провадження № 2/487/162/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:головуючого- судді Павлової Ж.П.,секретаря Пономарьової Д.С., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,представника відповідачів ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 до Головного управління юстиції у Миколаївській області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс», ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_28, ОСОБА_29, Міське комунальне підприємство «Миколаївводоканал», Комунальне підприємство «Міські теплові мережі», Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго», про визнання недійсними прилюдних торгів, угод з продажу приміщень гуртожитку ,протоколів та актів проведення прилюдних торгів,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2006 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів,угод, протоколів та актів проведення прилюдних торгів. Остаточні позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що до гуртожитку позивачі поселені у зв'язку із трудовими відносинами. З 2003 р. користуються житлом на підставі договорів, укладеними з ТОВ «Ніконджитбудсервіс». 18 серпня 2005 р. відбулися прилюдні торги з продажу приміщень гуртожитку по блоках, до яких були включені місця загального користування, без припинення для будівлі статусу гуртожитку, без правовстановлюючих документів, без технічної документації на приміщення та гуртожиток в цілому, з порушенням етапів підготовки, реалізації та оформлення результатів продажу приміщень, що порушує їх житлові права, оскільки призвели до неможливості використовувати комплекс гуртожитку за його цільовим призначенням у порушення їх житлових прав.

Ухвалою суду від 11 січня 2013 р. до участі у справі правонаступником відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Миколаївській області залучено Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Миколаївській області.

Ухвалою суду від 10 червня 2013 р. провадження у справі в частині вимог до СДП «Укрспец'юст» закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у зв'язку з ліквідацією підприємства.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 липня 2014 року до участі у справі в якості третіх осіб , які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_29, Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал", Комунальне підприємство "Міські теплові мережі", Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго".

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1, уточнені позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити.

Представник ГУЮ у Миколаївській області та УДВС ГУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з*явились.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніконджитбудсервіс», проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити в задоволені позову, посилаючись на його безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2, ОСОБА_3,представник відповідачів ОСОБА_4, проти задоволення позову також заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

Представники третіх осіб та треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі та дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного.

У жовтні 2006 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів,угод, протоколів та актів проведення прилюдних торгів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2014 року в задоволенні позову було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_6,ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,ОСОБА_30,ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації лотів: № 1383 Блока 703-704, № 1376 Блока 603-604, № 1368 Блока 612-613, № 1381 Блока 727-728, № 1389 Блока 712-713, № 1369 Блока 614-615, № 1390 Блока 714-715, №1387 Блока 708-709, № 1366 Блока 608-609, № 1384 Блока 705-706, №1371 Блока 620-621 у гуртожитку по АДРЕСА_1, проведені 18 серпня 2005 року, оформлені протоколами проведення прилюдних торгів з реалізації майна, належного ТОВ «Ніконджитлобудсервіс», та актами проведення торгів, затвердженими виконуючим обов'язки начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Миколаївській області у вересні 2005 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_15 щодо визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації лота № 1385 Блока 707 у гуртожитку відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_12 та в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_25, ОСОБА_26 і ОСОБА_27 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 травня 2015 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 грудня 2014 року в частині задоволення позову скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 грудня 2014 року та рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24 жовтня 2014 року в частині, що залишена без змін рішенням апеляційного суду, - залишено без змін.

При новому розгляді справи, рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.04.2016 року Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11.08.2015 року та рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 24.10.2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м.Миколаєва від 12.07.2016 року вищезазначену цивільну справу передано до Заводського районного суду м.Миколаєва за підсудністю.

Так , судом встановлено, що 28 грудня 1972 року рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради гуртожиток по АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію та передано на баланс Миколаївського заводу конденсаторів, на базі якого згідно з наказом Мінмашпрому України від 24 лютого 1994 року було створено Відкрите акціонерне товариство «Ніконд».

14 січня 2000 року на добровільних засадах шляхом об'єднання вкладів засновників ВАТ «Ніконд» та фізичних осіб ОСОБА_31, ОСОБА_32,ОСОБА_29,було створено ТОВ «Ніконджитбудсервіс», до статутного фонду якого увійшла і будівля цього гуртожитку.

На підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23 червня 2001 року ТОВ «Ніконджитбудсервіс» 3 липня 2001 року отримало свідоцтво на право колективної власності на гуртожиток загальною площею 6575, 5 кв.м, яке зареєстроване в Миколаївському бюро технічної інвентаризації 03 липня 2001 року за № 303.

24 березня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_33 придбала 2/100 частини нежитлових приміщень, що розташовані на 1-му поверсі зазначеного гуртожитку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2005 року та додатковими рішеннями цього ж суду від 18

квітня 2005 року, ухваленими у цивільній справі № 2-2173/05, визначені частки власників у праві спільної сумісної власності на гуртожиток: за ТОВ «Ніконджитбудсервіс» - 9068/10 000 частини, за ОСОБА_34- 53/10 000 частини; за ОСОБА_35 - 329/10 000 частини, за ОСОБА_36 - 53/10 000 частини, за ОСОБА_37 - 25/10 000 частини, за ТОВ «Дар'я» - 336/10 000 частини, за ОСОБА_38- 72/10 000 частини, за Приватним підприємством виробничо-комерційною фірмою «Дизайн Студія» - 64/10 000 частини.

Позивачі ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_17 були вселені у гуртожиток як працівники Миколаївського заводу конденсаторів (довідка ВАТ «Ніконд» від 6 листопада 2006 року) та між ними і ТОВ «Ніконджитбудсервіс» укладені відповідні договори найму.

Під час примусового виконання судових рішень про стягнення боргу з ТОВ «Ніконджитбудсервіс» державним виконавцем було описано всю дев'ятиповерхову будівлю гуртожитку загальною площею 6575,5 кв. м (акт опису та арешту майна від 2 лютого 2004 року), накладено арешт для подальшої його реалізації та направлено спеціалізованій організації заявку на продаж із прилюдних торгів арештованого майна, 11 жовтня 2004 року укладено договори про реалізацію майна, в яких на реалізацію виставлена не будівля гуртожитку як об'єкт нерухомості, а окремі приміщення гуртожитку, які в установленому законом порядку не набували статусу об'єктів права власності.

18 серпня 2005 року відбулися прилюдні торги з продажу по блоках частин приміщень гуртожитку по АДРЕСА_1, за наслідками яких було складено протоколи про проведення торгів та відповідні акти про придбання майна з прилюдних торгів,

У відповідності до листа виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 січня 2008 р., гуртожиток по по АДРЕСА_1 цього статусу не міняв, дозвіл на його реконструкцію не надавався (т. 1 а.с. 138).

На момент проведення спірних торгів гуртожиток не знаходився у комунальній чи державній власності, а тому на ці правовідносини не розповсюджуються норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У відповідності до ч. 3-4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», гуртожиток не підпадає в сферу його дії, оскільки на час виникнення спірних правовідносин був спільною частковою власністю на підставі рішень Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 та 18 квітня 2005 р., які набрали законної сили.

Порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств, як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року за № 68/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчих дій, реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в ч. 8 ст. 55 вказаного Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Відповідно до пп. 3.1., 3.2. Тимчасового положення орган державної виконавчої служби укладає зі спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Спеціалізована організація проводить Прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5.

Таким чином, проведення торгів фактично є дією державної виконавчої служби, спрямованою на виконання рішень судів по зведеному виконавчому провадженню про стягнення коштів з ТОВ «Ніконджитбудсервіс», а спеціалізована організація, за договором з державною виконавчою службою, проводить прилюдні торги з реалізації арештованого майна.

Прилюдні торги з реалізації описаного й арештованого майна боржника ТОВ «Ніконджитбудсервіс» проведені на підставі договорів про надання послуг щодо організації проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна боржника, укладеного між державною виконавчою службою та спеціалізованою організацією. Акти про проведення прилюдних торгів складені та погоджені начальником органу державної виконавчої служби. Протоколи проведення прилюдних торгів відображають події, які відбулись при цій процедурі, визначення переможця, призначення платежу та інше.

У відповідності до вимог статті 3 ЦПК України , кожна особа має право в порядку встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів.

За статтею 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси виключно у спосіб, визначений Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 16 Цивільного Кодексу України кожна

особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так судом встановлено, що фактично позивачі оспорюють дії державного виконавця, що були спрямовані на виконання рішень судів за зведеним виконавчим провадженням про стягнення коштів з ТОВ «Ніконджитбудсервіс» щодо звернення стягнення на майно боржника, зокрема, на приміщення у належному йому гуртожитку, і ці дії не стосуються правил проведення прилюдних торгів. Оскільки позивачі є наймачами приміщень гуртожитку та не є учасниками (сторонами) виконавчого провадження, в межах якого проводилися прилюдні торги з реалізації спірного майна, і вони не відносяться до кола осіб, які мають право на їх оскарження, і їхні права не порушені, підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до положення ст. 383 ЦПК України та ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження», визначено коло осіб, які мають право оскаржити дії органів державної виконавчої служби або їх посадових осіб.

Зокрема, частиною першою статті 85 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що у виконавчому провадженні на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову у здійсненні передбачених цим Законом дій стягувачем чи боржником може бути подана скарга до начальника відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до відповідного суду.

A за умовами ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Аналогічна позиція висловлена в Постанові Верховного суду України від 25 листопада 2015 року №6-1749цс16, яка є обов*язковою для застосування в судах при розгляді справ.Так, відповідно до висновків, викладених у вищезазначеній постанові, на звернення до суду із таким позовом мають лише стягувачі, боржники та інші учасники виконавчого провадження (ст. ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 11-1, 85 Закону України «Про виконавче провадження»). З урахуванням норм частини першої статті З ЦПК України, частини першої статті 15,

частини першої статті 16 ЦК правом на звернення до cуду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Твердження представника позивача, вказані в ході судового засідання та, що зазначені позивачами у позові, як підстави для визнання судом прилюдних торгів незаконними, угод із купівлі продажу приміщень нікчемними не підтверджені належними доказами і є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи,та спростовуються виходячи з наступного.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів ,закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України.

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини,якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Позивачами, не зазначено в позовній заяві, з яких підстав встановлених законами України, необхідно визнати прилюдні торги незаконними, а акти та протоколи нікчемними.

У позовній заяві, позивачами зазначено, що їх права порушені, тому що були продані місця загального користування. Але судом встановлено, , що місцями загального користування в цьому гуртожйтку фактично є: сходові клітини, кухні, приміщення для сушіння білизни та загальні коридори, які не реалізовані на прилюдних торгах. З загального коридору є вхід до кожного із проданого блоку. Блоки складаються із житлових кімнат, та приміщень санвузла. Всі позивачі, проживають у блоках, і у кожного з них є санвузли. В санвузлах встановлені унітази та ванни, або душові кабіни.

Таким чином , реалізація арештованого майна, яке належало ТОВ «Ніконджитбудсервіс», на прилюдних торгах, які позивачами оскаржуються у цій справі, не порушують цивільні права позивачів, які за договорами найму з ТОВ «Ніконджитбудсервіс» орендують для проживання продані блоки.

Крім того, судом встановлено, що відповідачі придбали майно, яке належало на праві власності не позивачам, а ТОВ Ніконджитбудсервіс».

Відповідно до положення ст. 814 ЦК України, у разі зміні власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Таким чином не встановлено таких порушень визначеного законом порядку проведення прилюдних торгів, які б могли свідчити про їх недійсність.

Належних та допустимих доказів на порушення житлових прав позивачів як наймачів приміщень гуртожитку у зв'язку із переходом прав власності предстанвиком позивача суду не надано.

Отже, позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_30, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку визначеної ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ Ж.П.ПАВЛОВА