Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення збитків за порушення правил користування електричною енергією, за касаційною скаргою Антіпової РусланиМиколаївни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго», на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» (далі - ПАТ «Рівнеобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків за порушення правил користування електричною енергією.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 22 травня 2015 під час обстеження електроустановок споживачів у квартирі АДРЕСА_1 представниками товариства було виявлено, що споживачем ОСОБА_3 допущено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення - самовільно підключено електропроводку до електричної мережі електропостачальника, внаслідок чого спожита електроенергія не обліковувалася. Посилаючись на те, що товариству завдано збитки, просило задовольнити позов.

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 лютого 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Антіпова Р.М., яка діє від імені ПАТ «Рівнеобленерго» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення судів не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Рівнеобленерго», суд першої інстанції виходив із того, що факт розкрадання ОСОБА_3 електричної енергії шляхом самовільного підключення до електричної мережі поза приладом обліку споживання електроенергії прихованим способом (розетка), не знайшов свого підтвердження. Також зазначив, що акт про порушення від 22 травня 2015 року та протокол комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією від 16 червня 2015 року є неналежним доказом, проте будь-яких порушень з боку співробітників енергопостачальної організації під час складання акта судом під час судового розгляду не було встановлено.

Апеляційний суд погодився з такими висновками районного суду та зазначив, що до травня 2014 року власником цієї квартири був чоловік відповідачки, а перед ним - інші особи, а доказів саме її самовільного підключення до електричної мережі позивачем не надано і їх не здобуто в судовому засіданні.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Судами встановлено, що помешканням у АДРЕСА_1 володів чоловік відповідачки, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а згідно з довідкою від 20 листопада 2015 року, виданою виконавчим комітетом Камянської сільської ради Березнівського району ОСОБА_3 фактично проживає та зареєстрована за цією ж адресою.

Встановлено, що ОСОБА_3 проводилася оплата за спожиту електроенергію після смерті її чоловіка, що свідчить про фактичне укладення договору про користування електричною енергією на умовах передбачених Законом України «Про електроенергетику».

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року № 1416 (далі - Методика).

За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається в енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Судами встановлено, що 22 травня 2015 року працівниками ПАТ «Рівнеобленерго» Березнівського РЕМ складено акт про порушення, за участю споживача ОСОБА_3, згідно з яким споживач при користуванні електричною енергією за вказаною адресою порушив п. п. 9, 48, 53 Правил користування електричною енергією, зокрема, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника; підключення потайної електропроводки поза електролічильником, внаслідок чого спожита електроенергія не обліковується.

16 червня 2015 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією, згідно з протоколом № 45 вирішено провести нарахування споживачу ОСОБА_5 за 1 рік по пропускній здатності електромережі за період з 23 травня 2014 року по 22 травня 2015 року згідно з п. 3.1.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, а саме 10 986 кВт/год.

Проте, у порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України апеляційний суд на викладене уваги не звернув, зазначених вимог матеріального закону щодо порушення Правил не врахував. Також апеляційний суд не мотивував з посиланням на відповідні норми закону, у зв'язку з чим не взяв до уваги акт від 22 травня 2015 року, підписаний трьома представники енергопостачальника у якому встановлено факт виявлення у ОСОБА_5 підключення поза приладом обліку електроенергії, та порушення нею Правил (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

За таких обставин, коли не встановлені фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення спору, судове рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, щов силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасуванняіз передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Т.О. Писана

О.В.Попович