АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/526/17 Номер провадження 22-ц/786/1270/17Головуючий у 1-й інстанції Даценко В. М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді: Гальонкіна С.А.,
суддів: Мартєва С.Ю., Абрамова П.С.,
з участю секретаря: Гнатюк О.С.,
розглянула у відкритомусудовому засіданні в м. Полтавіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Лічмаш-Прилад» про перерахунок заробітної плати та видачу довідки.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -
в с т а н о в и л а :
В лютому 2017 року позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Лічмаш-Прилад» про перерахунок заробітної плати та видачу довідки.
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 01.06.1986 року він був призваний на військові збори по ліквідації аварії на ЧАЕС у складі військової частини № НОМЕР_1 . В період з 08.06.1986 року по 04.09.1986 року він виконував роботи безпосередньо в 30 км зоні.
З 12.07.2001 року позивач отримує пенсію, а з 28.09.2011 року після встановлення йому 2 групи інвалідності внаслідок хвороб, пов`язаних з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та встановлення 1 категорії учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримує пенсію в мінімальному розмірі відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Після виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач повернувся до попереднього місця роботи на посаду фрезерувальника 3-го розряду до Лубенського заводу Лічмаш, правонаступником якого є ТзДВ «Лічмаш-прилад», де в період з 01.06.1986 року по 04.09.1986 року йому невірно було нараховано заробітну плату без врахування Постанов Уряду, регламентуючих порядок оплати праці в зоні ЧАЕС.
В зв`язку з цим, він 08 червня 2015 року звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку заробітної плати в цей період та видачу відповідної довідки.
Відповідачем було здійснено перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за період з 08 червня 1986 року по 31 серпня 1986 року та видано відповідну довідку.
Позивач не погоджується із здійсненим розрахунком перерахованої заробітної плати та вважає, що перерахунок йому повинні були провести лише за період з 08.06.1986 року по 25.06.1986 року (17 календарних днів), а не за весь період перебування в зоні ЧАЕС. Вважає, що він має право вибору періоду за який слід здійснювати перерахунок на підставі Постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року та ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Окрім того, позивач вважає, що відповідачем також при здійсненні розрахунку неправильно враховано премію у 60 %, доплати за вихідні дні, та інші доплати.
За таких обставин позивач просив суд зобов`язати відповідача провести перерахунок заробітної плати та надати нову довідку перерахованої заробітної плати на час роботи по ЛНА на ЧАЕС в період з 08.06.1986 року по 25.06.1986 року з доведенням до повного календарного місяця у сумі 2 508,12 крб., із рахунку: збереженого середнього заробітку в сумі 115,92 крб., збереженої тарифної ставки в сумі 130,56 крб., за фактичну виконану роботу у зоні ЧАЕС в сумі 430,08 крб., за вихідні дні в сумі 204,7 крб., премії 60 % тарифної ставки в сумі 313,34 крб., премії 400 крб.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Лічмаш-Прилад» про перерахунок заробітної плати та видачу довідки відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх фактичних обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з підстав, визначених п. 3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить відповідача провести умовний розрахунок заробітної плати, який він міг би отримувати при застосуванні нормативних актів 1986 року. Окрім того, місцевий суд вважав, що позивачем не надано відповідачу первинних бухгалтерських документів для здійснення перерахунку заробітної плати. За таких обставин, місцевий суд прийшов до висновку, що видача довідки суперечитиме нормам закону.
Однак, з такими висновками місцевого суду колегія суддів не погоджується, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам по справі, яким судом надана невірна правова оцінка, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та віднесений до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.9).

Згідно довідки МСЕ № 0175791 від 29.09.2011 року ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності з 28.09.2011 року за захворюванням, пов`язаним із виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків на ЧАЕС (а.с.13).

З 12.07.2001 року позивач отримує пенсію, а з 28.09.2011 року після встановлення йому 2 групи інвалідності внаслідок хвороб, пов`язаних з виконанням обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та встановлення 1 категорії учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС отримує пенсію в мінімальному розмірі відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відповідно до довідки № 1337/15 від 26.09.1986 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на учбових зборах з 01 червня по 06 вересня 1986 року та за ним зберігається за місцем роботи середній заробіток (а.с.11).

В період проведення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач працював фрезерувальником 3-го розряду на Лубенському заводу Лічмаш.
08 червня 2015 року звернувся до ТзДВ «Лічмаш-прилад» (правонаступник Лубенського заводу Лічмаш) із заявою про проведення перерахунку заробітної плати за період його перебування в зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (з 01.06.1986 року по 04.09.1986 року) з врахуванням Постанов Уряду, регламентуючих порядок оплати праці в зоні ЧАЕС.
Наказом керівника ТзДВ «Лічмаш-прилад» № 30 від 08 липня 2015 року визначено провести донарахування заробітної плати ОСОБА_1 за час роботи у зоні відчуження з 08 червня 1986 року по 31.08.1986 року (а.с.3).

На підставі даного наказу ОСОБА_1 ТзДВ «Лічмаш-прилад» видана довідка про перераховану заробітну плату із детальним розрахунком (а.с.4, 5-8).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції взагалі не дав оцінки виданій 08 липня 2015 року ОСОБА_1 довідці про перерахунок заробітної плати та не врахував, що спір між сторонами виник не з приводу відмови у видачі довідки про перерахунок, а з приводу незгоди позивача із відомостями та самим розрахунком в довідці.

Таким чином, місцевий суд помилково вважав, що позивач просив здійснити умовний розрахунок заробітної плати та підстави для видачі довідки відсутні через відсутність первинних документів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.

Разом з тим, встановивши фактичні обставини у справі та норми чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Згідно ч. 4 ст. 15 ЗУ № 796-XII від 28.02.1991 року видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року зобов`язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.
Пунктом 7, 8 Порядку передбачено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з у рахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, у II - 4, І - 3). При цьому у всіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.
В пункті 9 Порядку визначено формули, за якими визначаються пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно п. 2 Порядку заробітна плата для обчислення пенсії враховується за будь-які 12 місяців підряд такої роботи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 Порядку визначено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження.

Разом з тим, підпунктом 3 пункту 3 даного Порядку закріплено, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження.

Із пред`явлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги вбачається, що позивач просить видати йому довідку за період роботи в зоні відчуження за неповний місяць, а саме за 17 календарних днів у червні 1986 року, посилаючись на підпункт 4 пункту 3 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Із встановлених у справі фактичних обставин вбачається, що позивач пропрацював в зоні відчуження більше двох місяців поспіль (а.с.11). Відповідачем видача довідка про перерахунок позивачу заробітної плати саме за період відпрацьованих двох повних місяців (липень, серпень 1986 року), що відповідає вимогам «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Перерахунок за неповний календарний місяць (17 днів у червні) можливий був би лише за умови, якщо позивачем не було б відпрацьовано жодного повного місяця.

За обставин встановлених у даній справі, колегія суддів вважає, що застосування п.п. 4 п. 3 Порядку є неможливим.

Тлумачення «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого Постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року позивачем проведено поверхово, без повного і системного його аналізу та без врахування існуючих фактичних обставин у справі.

Доводи апеляційної скарги, в яких наводяться висновки судів вищих інстанцій у інших справах, колегією суддів не беруться до уваги та не можуть бути застосовані, оскільки обставини, які були встановлені у даних справа є відмінними від обставин встановлених у справі, що переглядається.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що розрахунок перерахованої заробітної плати здійснено у повній відповідності до Постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Про порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням постанови ЦК КПРС від 07.05.1986 року № 524-156, постанови Ради Міністрів УРСР від 10.06.1986 року № 207-7, постанови Держкомпраці СРСР № 95/4-132 від 22.04.1982 року, розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964.
Враховуючи принцип диспозитивності, надані позивачем докази та встановлені апеляційним судом фактичні обставини, зокрема те, що відповідач видав довідку про перерахунок середньої заробітної плати з дотриманням вимог Постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року, будь-які порушення здійснення перерахунку не були допущені, колегія суддів вважає, що позовні вимоги пред`явлено безпідставно, а тому саме з цих підстав слід відмовити в задоволенні позову.

За обставин, викладених вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п. 3, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 24 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Лічмаш-Прилад» про перерахунок заробітної плати та видачу довідки відмовити за безпідставністю.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) С.А.Гальонкін
Судді: (підпис) С.Ю.Мартєв
(підпис) П.С.Абрамов
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Полтавської області С.А.Гальонкін