РІШЕННЯ

Іменем України

25.07.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Масендич М.М.,

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності по ? частки двохкімнатної квартири №1 в будинку №9 на вул. А.Веделя у м.Львові загальною площею 45,72 кв.м. Свої позовні вимоги мотивують тим що вони є співвласниками двохкімнатної квартири №1 в будинку №9 на вул. А.Веделя у м.Львові. Дана квартира розташована на першому поверсі двохповерхового будинку. Квартира складається з житлових кімнат площею 15,3 та 12,8 кв.м., кухні площею 5,1 кв.м., ванни та вбиральні 2,9 кв.м., коридору 5,0 кв.м., та лоджією 2,7 кв.м. Загальна площа квартири 43,8 кв.м. Позивачі зазначають, що з метою покращенн6я житлових умов ними було здійснено реконструкцію своєї квартири шляхом прибудови лоджії, балкону та холодної комори. Після перепланування квартира позивачів складається з таких приміщень: коридор 3,05 кв.м., з-агальна кімната 15,30 кв.м., житлова кімната 12.8 в.м., кухня 5,9 кв.м., ванна з санвузлом 4,05 кв.м., лоджія 2,70 кв.м., балкон 1,44 кв.м та холодна комора 0,48 кв.м. Таким чином після реконструкції загальна площа квартири позивачів збільшилась до 45,72 кв.м. Позивачі зазначають, що перед здійсненням робіт ними було виготовлено належну проектну документацію, погоджено реконструкцію з сусідами. Позивачі декілька разів звертались до відповідача з проханням посприяти в узаконенні їх реконструйованої квартири, однак станом на день подачі позову до суду ситуація залишилась без змін. На підставі викладеного просить позов задоволити.

Представник відповідача подав на адресу суду заперечення в яких вказав, що з даним позов не згідний оскільки позивачі у своєму позові стверджують, що квартира №1 на вул. А.Веделя, 9 в м.Львові до реконструкції становила 43,8 кв.м., однак згідно з долученого самими позивачами технічного паспорту від 16.02.1998р. площа квартири становить 41,7 кв.м. Вказана розбіжність пояснюється тим, що у вказаному технічному паспорті відсутні відомості про лоджію площею 2,7 кв.м. Окрім того, з матеріалів справи не вбачається підтвердження доводам позивачів щодо розроблення проектної документації на реконструкцію шляхом розширення квартири №1 на вул. А.Веделя у м.Львові та відсутні підтверджуючі документи щодо отримання згоди сусідів на проведення робіт. Відтак, позивачами н6е надано доказів чи було питання оформлення права власності на самочинне будівництво предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність давали б підстави вважати про наявність спору про право. Окрім того, в справі відсутнє обґрунтування щодо причин звернення до суду, не зазначається, яким чином та ким саме порушено права позивачів, а тому правові підстави позову не зрозумілі. Відтак, з огляду на доводи позивачів, дії спрямовані на покращення житлових умов в наслідок переобладнання та перепланування квартири №1 на вул. ОСОБА_3, о повязано з облаштуванням балкону, лоджії та холодної комори не може бути визнано переплануванням оскілки не представлено жодних дозвільних документів на початок реконструкції з розширенням вказаної квартири у звязку з чим, такі роботи потрібно вважати самочинними та керуватися ст.. 376 ЦК України з котрої вбачається, що нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Позивачами не надано підтвердження існування за ними права власності на квартиру №1 на вул. А.Веделя, 9 у м.Львові та не обґрунтовано вимогу щодо визначення спільного часткового права власності на самочинно реконструйовану квартиру площею 45,72 кв.м. Відтак, на підстав викладеного просить відмовити в позові.

В судове засідання позивачі не з'явилися, однак подали до суду заяву у якій просять позов задовольнити та розглядати справу у їх відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову заперечує та просить в такому відмовити.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками двохкімнатної квартири №1 в будинку № 9 на вул. А.Веделя у м. Львові, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію права власності на квартиру (будинок) від 24.03.1998р. №215019 та витягів про державну реєстрацію прав, виданих Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 21.05.2012р. №34210394 та від 02.07.2012р. №34669249.

Згідно акту обстеження від 26.04.2017р., складеного ЛКП «Сонячне», встановлено, що квартира розташована на першому поверсі двохповерхового будинку. До реконструкції загальна площа вказаної квартири становила 41,70 кв.м. Після проведеної реконструкції площа квартири становить 45,80 кв.м.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої ЛКП «Сонячне» у квартирі №1 на вул. ОСОБА_3 зареєстровано двоє осіб ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4.

З метою покращення житлових умов позивачами було здійснено реконструкцію своєї квартири шляхом прибудови лоджії, балкону та холодної комори.

Перед здійсненням робіт позивачами було виготовлено належну проектну документацію Робочий проект влаштування балкону до квартири №1 житлового будинку №9 на вул. Веделя у м. Львові, розроблений ОСОБА_5 «УКРЗАХІДЕНЕРГОПРОЕКТ», яку погоджено з сусідами.

Після перепланування квартира складається з таких приміщень: коридор 3,05 кв.м., загальна кімната 15,30 кв.м., житлова кімната - 12,8 кв.м., кухня 5,9 кв.м., ванна з санвузлом 4,05 кв.м., лоджія 2,70 кв.м., балкон 1,44 кв.м. та холодна комора 0,48 кв.м..

Таким чином після реконструкції загальна площа моєї квартири збільшилася до 45,8 кв.м.

Листом від 14.05.2013р. №15/261 ПАТ «Львівгаз» погодило експлуатацію газових приладів у квартирі після проведення переобладнання.

Начальник Франківського РВ м. Львова ГУ Держтехногенбезпеки в Львівській області листом від 04.04.2013р. №27/281 погодив проект реконструкції квартири позивачів.

Позивачі неодноразово звертались до ЛКП «Сонячне», Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та Департаменту житлового господарства Львівської міської ради з проханням посприяти в узаконенні реконструйованої квартири, однак позитивної відповіді не отримано.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності здійснюється у порядку, передбаченому ст. 364 ЦК України.

Окрім цього, відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч.2 ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно Додатку Б ДБН В.2.2-15-2005 «Будинки і споруди ЖИТЛОВІ БУДИНКИ. ОСНОВНІ ПОЛОЖЕННЯ» балконом є виступаюча з площини стіни фасаду обгороджена площадка, що служить для відпочинку влітку.

Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі зібраних та перевірених у ході розгляду справи доказів.

Крім цього, позивачі просять не відшкодовувати їм за рахунок відповідача понесені ними, документально підтверджені, судові витрати.

Керуючись ст. ст. 33, 47, 124 Конституції України, ст. 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57, 158, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі п. 1 ст. 328, ст. ст. 1216 - 1268 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності по ? частки на реконструйовану двохкімнатну житлову квартиру №1 в будинку № 9 на вул. А.Веделя у м. Львові загальною площею 45,8 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення Франківського районного суду м. Львова може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Масендич М.М.