Справа №705/2214/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2017 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді Ребриної К.Г.

при секретарі - Дехканбаєвій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача: ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, в якому просили суд визнати недійсними односторонній правочин, що посвідчений заявами про відмову від спадщини після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 травня 2016 року, що видане на імя їх матері ОСОБА_5 та визнати за ними в порядку спадкування після смерті їх батька ОСОБА_2 відповідно по 1/3 ідеальної частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району.

18.07.2017 року відповідач ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом про визнання за ним права власності на 1/3 ідеальної частки земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району в разі задоволення первісного позову.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду від 18 вересня 2017 року вказані позови були обєднані в одне провадження.

В обґрунтування первісного позову позивачі зазначали, що в 2007 році склали та подали до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь їх матері ОСОБА_5, маючи на увазі лише житловий будинок по вул. Кірова, 9 с. Бабанка Уманського району, та не мали наміру відмовлятись від належної батькові в порядку спадкування за його дядьком ОСОБА_6, що помер 26 січня 2006 року, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2338 га., адже на той час право власності на дану земельну ділянку ще не було оформлене. Нотаріус надав розяснення, що спадкуватись буде лише житловий будинок в с. Бабанка.

В судове засідання позивачі-відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник адвокат ОСОБА_7 не зявились, письмово подали заяву за вх. № 19637 від 28.09.2017 року, в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутність, первісний позов підтримують, зустрічний позов ОСОБА_3 визнають, просять задовільнити їх спільний позов.

В судове засідання відповідач-позивач ОСОБА_3 не зявився, письмово подав заяву за вх. № 19638 від 28.09.2017 року, в якій просить проводити судовий розгляд справи без його участі, первісний позов визнає, просить задоволити зустрічний позов.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позови підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2007 року помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що находиться сторонам в справі рідним батьком, та після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку по вул. Кірова, 9 с. Бабанка Уманського району.

Право власності на зазначений будинок фактично успадковане покійним ОСОБА_2 на підставі спадкування за його матірю ОСОБА_8 підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок №484, що видане на її імя та заповіту ОСОБА_8 від 16 серпня 1999 року ОСОБА_8, посвідчений секретарем Бабанської селищної ради, зареєстрований в реєстрі за №34 від 16 серпня 1999 року.

Відповідно матеріалів спадкової справи №938 за 2007 рік ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 11 грудня 2007 року на адресу ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори подали заяви про відмову від спадкування після смерті їх батька ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заяви зареєстровано в реєстрі за №№ 5591, 5592, 5593 та в матеріалах спадкової справи ОСОБА_4 районної державної нот контори є спільна заява від ОСОБА_5.

13 червня 2012 року державним нотаріусом ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори ОСОБА_9 було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадщину після смерті ОСОБА_2М,, що складається з житлового будинку по вул. Кірова, 9 смт. Бабанка Уманського району.

На час відкриття спадщини право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району за покійним ОСОБА_2 не було оформлено та зареєстровано відповідно положень закону.

20 січня 2016 року ОСОБА_5 було видано довіреність на імя ОСОБА_10 з повноваженнями по оформленню спадкового майна, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_2 в 2007 році. Повірений ОСОБА_5 ОСОБА_10 30 травня 2016 року подав до ОСОБА_4 районної державної нотаріальної контори заяву про оформлення спадщини на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2338 га. та розташована на території Танської сільської ради.

Таким чином підтверджуються доводи сторін в справі про те, що їх заяву про відмову від спадщини від 11 грудня 2007 року, після оформлення спадщини за покійним батьком сторін в справі ОСОБА_2 та отримання ОСОБА_5 свідоцтва про спадкування за законом 13 червня 2012 року на будинок в с. Бабанка Уманського району також було використано в 2016 році для оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району, на що свою згоду позивачі за первісним позовом не давали.

За приписами ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

З роз'яснень, викладених у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року N 9, вбачається, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Суд, встановлюючи відсутність волі позивачів за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 на відмову від спадкування земельної ділянки площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району після смерті їх батька ОСОБА_2 та при поданні заяви від 11 грудня 2007 року виходить також з приписів ст. 61 ч. 1 ЦПК України адже обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно ч. 1 п. 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно ч. 1ё ст. 215 ЦК України «Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.».

За таких обставин односторонній правочин, що вчинено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вигляді заяви від 11 грудня 2007 року про відмову від спадкування після смерті їх батька ОСОБА_2 є недійсним.

Недійсним також визнається свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 травня 2016 року, що видане на імя матері ОСОБА_5, адже воно видане на виконання недійсного правочину заяви від 11 грудня 2007 року про відмову від спадкування.

В порядку спадкування за сторонами в справі слід визнати право власності на 1/3 ідеальну частку спірної земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 229 ЦК, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року N 9, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати недійсним односторонній правочин, посвідчений заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11 грудня 2007 року про відмову від права спадкування в інтересах ОСОБА_5.

Визнати недійним свідоцтво про право спадкування від 31 травня 2016 року, що видане на імя матері ОСОБА_5 ОСОБА_4 районною державною нотаріальною конторою.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, померлого 16 жовтня 2007 року на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, померлого 16 жовтня 2007 року на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, померлого 16 жовтня 2007 року на 1/3 ідеальну частку земельної ділянки площею 4,2338 га. кадастровий номер :03:000:1616, що розташована в адміністративних межах Танської сільської ради Уманського району

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий К.Г. Ребрина