Провадження № 2/760/1459/17
УХВАЛА

/про залишення позовної заяви без руху/

10 січня 2017 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, служба у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання надати право користування житловим будинком та визнання порядку користування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд з даною позовною заявою, вказавши серед іншого, що дід ОСОБА_1 - ОСОБА_8 був власником 0,2 га садибної землі та 1,4 га польової землі за адресою АДРЕСА_2. В подальшому до його матері ОСОБА_9 перейшла частина майнових права на садибу (домоволодіння) та земельну ділянку. Зокрема, на підставі рішенням виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 31.07.1956 №1163 зареєстровано за землекористувачами по АДРЕСА_1 1 474 кв. м та вилучено із заліченням до міськземфонду 311 кв. м; рішенням Виконавчого комітету Московської районної ради депутатів трудящих м. Києва від 30.07.1962 №1400 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 /дружина брата ОСОБА_3./ видано дозвіл на проведення капітального ремонту будинку по вул. АДРЕСА_3 без розширення габаритів і без проведення змін у внутрішній паланіровці. Після смерті ОСОБА_9 вони та інші члени родини продовжують користуватися будинком та сумлінно сплачують комунальні послуги та ін. витрати, пов'язані з його утриманням.

Посилаючись на ці обставини, положення ст.ст. 31, 51 ЖК Української РСР позивачі просять:

1) зобов'язати Київську міську раду надати їм право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1;

2) закріпити за ними право користування наступними приміщеннями в будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_4, а саме:

- за ОСОБА_1 приміщення позначені в технічному паспорті від 19.11.1999 під номерами: 2-1 веранду площею 8,7 м2; 2-2 кухня площею 9,3 м2; 2-3 передпокій площею 9,0 м2; 2-4 житлова кімната площею 9,5 м2; 2-5 житлова кімната площею 15,4 м2; 3-1 веранда площею 7,2 м2; 3-2 ванна кімната площею 3,0 м2; 3-3 кухня площею 6,4 м2; 3-4 житлова кімната площею 16,5 м2; 1 тамбур площею 2,1 м2;

- за ОСОБА_2 приміщення позначені в технічному паспорті від 19.11.1999 під номерами: 4-1 передпокій площею 8,2 м2; 4-2 кухня площею 7,1 м2; 4-3 житлова кімната площею 21,9 м2; 4-4 веранда площею 7,6 м2; II коридор площею 11,1 м2; 5-1 передпокій площею 7,0 м2; 5-2 кухня площею 12,3 м2; 5-3 житлова кімната площею 7,1 м2; 5-4 житлова кімната площею 16,7 м2; 5-5 коридор площею 6,0 м2; 5-6 ванна площею 2,5 м2; І тамбур площею 3,4 м2.

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 належить залишити без руху з таких підстав.

Статтею 119 ЦПК України визначені вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, зокрема, частиною першою статті встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі.

Відповідно до частини другої вказаної норми цивільного процесуального закону передбачено, що позовна заява повинна містити, в тому числі, ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Зазначеним вимогам позовна заява не відповідає.

Згідно ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Порушення цивільних прав зумовлюється недотриманням норм права або юридичних обов'язків, які випливають із сутності конкретного суб'єктивного цивільного права. Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права. Оспорювання суб'єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб'єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Спосіб захисту являє собою певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позивачами пред'явлено позовні вимоги до Київської міської ради про в зобов'язання надати право користування житловим будинком з посиланням на положення ст. 31 ЖК Української РСР, якою передбачається, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; та на положення ст. 51 ЖК Української РСР, якою передбачається, що жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Разом з цим, позивачем не наведено обставини, які свідчать про наявність юридичних фактів з якими зазначені вище норми закону пов'язують виникнення відповідних прав та обов'язків.

Так, у позовній заяві відсутній виклад обставин, які свідчать про те, до якого житлового фонду відносить будинок за адресою АДРЕСА_1: державного, громадського, житлово-будівельних кооперативів, приватного, соціального призначення, відомчого.

Крім того, у позовній заяві відсутній виклад обставин, які свідчать про те, що право позивачів на користування вищевказаним житловим будинком не визнається чи оспорюється Київською міською радою, зокрема, відсутні відомості про те, чи звертались позивачі до відповідача з заявою про надання їм вказаного будинку в користування, та яке рішення з цього питання прийнято відповідачем.

Позивачем не наведено правових підстав застосування обраного способу захисту в частині позовних вимог про зобов'язання надати право користування житловим будинком.

Зокрема, з матеріалів доданих до позовної заяви вбачається, що позивачі зареєстровані за адресою АДРЕСА_5, що вказує на те, що право користування відповідним житлом є набутим до пред'явлення даного позову.

Також у позовній заяві відсутній виклад обставин, які свідчать про те, на якій підставі спадкодавцем ОСОБА_9 набуто майнові права та які саме на домоволодіння, та з чого це домоволодіння складалося.

Наявний у справі технічний паспорт на жилий будинок засвідчує, що станом на 1999 рік характеристики домоволодіння є відмінними від показників, в межах яких видано дозвіл на проведення капітального ремонту за рішенням Виконавчого комітету Московської районної ради депутатів трудящих м. Києва від 30.07.1962 №1400. Однак позовна заява не містить викладу обставин, які вказують коли і ким здійснено перепланування будинку, чи надавались відповідні дозволи на проведення зазначених робіт та чи вводилось відповідне майно в експлуатацію в установленому законом порядку.

Позивачами пред'явлена позовна вимога про визнання порядку користування конкретними житловими приміщеннями, однак у позовній заяві відсутній виклад обставин, щодо її обґрунтування, в тому числі пред'явлення цієї вимоги до Київської міської ради.

Так позивачам при пред'явленні цих позовних вимог необхідно врахувати, що порядок користування конкретними житловими приміщеннями у житловому будинку визначається на підставі домовленості всіх осіб, які мають відповідне право користування. Вирішення питання про порядок користування конкретними житловими приміщеннями здійснюється судом лише у разі наявності спору між користувачами. У такому випадку до участі у справі залучаються всі особи, які мають відповідне право користування житлом: особи, які пред'являють позовні вимоги про встановлення порядку користування - в якості позивачів, решта користувачів - в якості відповідачів.

Враховуючи вищезазначене, позивачам необхідно визначитись за захистом яких саме прав, свобод чи інтересів вони звертаються; у чому полягало їх порушення з боку відповідача; обрати спосіб захисту порушених прав, врахувавши зміст суб'єктивного права, за захистом якого вони звертаються, характер його порушення; сформулювати позовні вимоги чітко і конкретно; відповідно до обраного способу захисту визначитись із колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі; навести відповідні обставини на обґрунтування позовних вимог; зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вказані недоліки належить усунути шляхом подання нової редакції позовної заяви у відповідній кількості примірників.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7, служба у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, про зобов'язання надати право користування житловим будинком та визнання порядку користування - залишити без руху і надати позивачам термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивачів про необхідність усунення недоліків шляхом подання позовної заяви в новій редакції, і роз`яснити позивачам, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде їм повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко