Справа № 588/715/17
№ провадження 2/588/432/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача у червні 2017 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що 17 вересня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_4, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами що розташована на приватній земельній ділянці загальним розміром 0,3171 гектарів під № 5 по вул. Челюскіна, в м. Тростянець Сумської області. На випадок смерті спадкодавець склала заповіт на імя позивача та ОСОБА_5. Оскільки донька померлої ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовилася шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса, позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

За життя ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_6 отримала у спадщину 5/8 частин житлового будинку та господарських будівель під № 5 по вул. Челюскіна, в м. Тростянець Сумської області відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Брат померлого ОСОБА_6 ОСОБА_7 успадкував після смерті брата 3/8 частин житлового будинку та господарських будівель під № 5 по вул. Челюскіна, в м. Тростянець Сумської області .

Рішенням Тростянецької міської ради від 23.09.1998 року ОСОБА_4 було передано у приватну власність земельну ділянку загальним розміром 0,2171 гектарів № 5 по вул. Челюскіна, в м. Тростянець Сумської області, що відповідало 5/8 частин від площі земельної ділянки за указаною адресою, інша частина земельної ділянки розміром 3/8 частин була передана ОСОБА_7.

Відповідно до договорів дарування від 11.03.2003 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_4 3/8 частин житлового будинку та 3/8 частин земельної ділянки під № 5 по вул. Челюскіна, в м. Тростянець Сумської області. Указаний договір було зареєстровано в органах БТІ, проте мати позивача з невідомих причин не встигла здійснити державну реєстрацію прав на подаровану частину земельної ділянки.

Постановою державного нотаріуса Тростянецької районної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на подаровану матері позивача частину земельної ділянки по вул. Челюскіна, 5, в м. Тростянець Сумської області через відсутність правовстановлюючого документу на указану частину земельної ділянки.

Посилаючись на указані обставини,остаточно уточнивши вимоги, у звязку з отриманням у нотаріуса свідоцтв про право на спадщину на частину спірної земельної ділянку площею 0,2171 га представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, яка розташована під № 5 по вул. Челюскіна в м. Тростянець, загальною площею 0,1000 гапісля у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 16.09.2016.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Від Тростянецької міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 38).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що позивач є сином ОСОБА_4, яка померла 17.09.2016 року, що є часом відкриття спадщини (а.с.15,16).

За життя ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_6 успадкувала 5/8 частин житлового будинку по № 5 по вул.Челюскіна, в м.Тростянець Сумської області, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.10.1994 року. Вказане домоволодіння відповідно до реєстраційного напису було зареєстроване в Охтирському бюро технічної інвентаризації 11.10.1994 року (а.с. 20,21).

На випадок смерті ОСОБА_4 нележне їй на момент смерті майно заповіла позивачу ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 22).

На момент смерті ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, з нею також проживав і був зареєстрований з 13.07.2016 її син, позивач у справі. ОСОБА_5 проживала та була зареєстрована окремо від матері на момент її смерті.

Згідно із наданої Тростянецькою районною державною нотаріальною конторою Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 48829213 від 48829213 після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа за № 425/2016, за заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3 (а.с. 49)

Позивачу державним нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 № 2237, 2238, 2240 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, земельні ділянки площею 0,1000 а та 0,1171 га надані для будівництва та обслуговування господарських будівель і споруд, інша для ведення особистого селянського господарства (відповідно до державного акту серії СМ № 002193 на імя ОСОБА_4), які знаходяться по вул. Челюскіна, 5, в м. Тростянець Сумської області.

При цьому, державний нотаріус ОСОБА_8 постановою від 24.04.2017 року відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що знаходиться по вул.Челюскіна, 5, в м. Тростянець Сумської області у розмірі 0,10 га, яка належала померлій на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 11.07.2003 року Тростянецькою державною нотаріальною конторою під реєстровим номером № 1967, оскільки померла документа, який підвереджував на той час право власності не отримала та таке право у встановленому порядку не зареєструвала.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 представник позивача обґрунтовано звернувся до суду.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 11.07.2003, ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_4 прийняла у дар земельну ділянку загальною площею 0,10 гектарів надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул. Челюскіна, 5, в м. Тростянець Сумської області. Указаний договір був зареєстрований у Тростянецькій міській раді (а.с. 23).

На час укладення, посвідчення та реєстрації указаного договору дарування спірної земельної ділянки статті 125 та 126 Земельного кодексу України діяли в редакції до внесення змін Законом Українивнесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок від 05.03.2009 №1066-VI, який набрав чинності 02.05.2009 року (далі Закон № 1066-VI). Указані норми станом на час укладення матірю позивача договору дарування передбачали, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (частина 1 статті 125 ЗК України).Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України (частина 1 статті 126 ЗК України).

Отже, до 02.05.2009 відповідно до статті 125 ЗК України право власності виникало після одержання її власником документа, що посвідчує право власності земельної ділянки та його державної реєстрації. Державну реєстрацію правовстановлюючих документів проводили територіальні органи Держкомзему.

Водночас у звязку з прийняттям Закону №1066-VI відбувалося спрощення процедури переходу права власності на земельну ділянку, із земель приватної форми власності та розпочався другий етап державної реєстрації прав на землю.

Зазначеним Законом України було внесено зміни до статті 126 ЗК України щодо визначення документів, якими може посвідчуватись право власності на землю. Згідно з п. «а» ч. 2 ст. 126 ЗК України документом, який підтверджує набуття права власності на земельну ділянку, що на момент відчуження перебувала у приватній власності, може виступати будь-який договір, за яким набувається у власність земельна ділянка (купівля-продаж, дарування, міна тощо). Відповідний договір разом з державним актом є належним правовстановлюючим документом, на підставі якого може бути проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

При цьому пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»Закону №1066-VI було встановлено, що положення цього Закону щодо посвідчення права власності на земельні ділянки документами, зазначеними у частині другій статті 126 Земельного кодексу України, поширюються також на випадки, коли зазначені документи були укладені (видані) до набрання чинності цим Законом, але державні акти на право власності на земельні ділянки видані не були.

Відповідно до довідки відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 13.04.2017 року станом на 12.04.2017 року в електронній базі та книгах реєстрації державний актів на право приватної власності на землю, на імя ОСОБА_4 на підставі договору дарування посвідченого Тростянецькою держнотконторою 11.07.2003 року під реєстровим номером № 1967 не встановлено факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на території Тростянецького району (а.с.44).

За таких обставин, ураховуючи положення пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1066-VI та частини 2 статті 126 Земельного кодексу України у редакції згідно із Законом №1066-VI договір дарування, посвідчений Тростянецькою держнотконторою 11.07.2003 року під реєстровим номером № 1967 є документом, який підтверджує набуття матірю позивача права власності на земельну ділянкузагальною площею 0,10 гектарів надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул. Челюскіна, 5, в м. Тростянець Сумської області і яка належала попередньому власнику ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ 002656, виданого 12.12.1997 року Тростянецькою міською радою та зареєстрованого за №48.

За таких обставин, оскільки позивачу згідно з положеннями статті 49 Закону України «Про нотаріат» відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право спірну земельну ділянку, та виходячи зі змісту заповіту та досліджених судом доказів у їх сукупності, ураховуючи, що позивач спадщину після смерті померлої прийняв, а тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом на спірну земельну ділянку слід визнати за ним рішенням суду.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянкуплощею 0,1000 гектарів,яка розташована під № 5 (пять) по вулиці Челюскіна в місті Тростянець Сумської області, що належала ОСОБА_4, померлій 16.09.2016 року, на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого Тростянецькою державною нотаріальною конторою 11.07.2003 року під реєстровим номером № 1967.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В.Щербаченко