Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2017 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання Овсяннікова Т.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до селянського фермерського господарства «Матрос» про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до вищевказаного відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння.

01.12.2016 року означена вище громадянка померла.20 березня 2017 року зупинено провадження для залучення правонаспутника.12 червня 2017 року провадження відновлено залучено до розгляду доньку ОСОБА_3,яка змінила позовні вимоги в частині предмету просила про визнання правочину недійсним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала і пояснила,що вона є власником в порядку спадкування земельної ділянки площею 7,0904га в числі земель Чкалівської сільської Ради Новотроїцького району Херсонської області, після смерті матері.

За усним договором між матір»ю та відповідачем земельну ділянку обробляв відповідач.

Восени 2016 року їй стало відомо,що ніби-то між матір»ю та фермерським господарством укладено договір оренди на строк 10 років. Мати договір не підписувала,тому слід їй повернути їй земельну ділянку,яку утримує відповідач на підставі сфальсифікованого договору. Орендну плату мати отримувала,але вважала,що це відбувається за усною домовленістю за використання її земельної ділянки без договору оренди. Просила задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача ОСОБА_1П надав суду аналогічні позивачу обґрунтування доведеності позовних вимог.

Відповідач фермерське господарство «Матрос» в особі представника ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і пояснила,що на протязі тривалого часу, ФГ використовувало земельну ділянку,сплачувало орендну плату, яку позивач отримувала .

В 2014 році позивачу надали примірник договору на оренду землі для того,щоб орендодавець ознайомився з його змістом. Через декілька днів договір у підписаному вигляді забрав . Спору,зауважень не виникало.

Наразі в зв»язку з тим,що позивач та члени її сім»ї ОСОБА_5 бажають самостійно обробляти земельну ділянку, висунуто версію,що вона не підписувала договір.

Вважає,що це голослівні вимоги. Власник земельної ділянки померла,а договір має усі необхідні ознаки його підписання і укладення, реєстрації,то він дійсний і довести висновком почеркознавчої експертизи відсутність на ньому підпису ОСОБА_4 не можливо. Свідки ОСОБА_3 вона ж позивач, брати Скрипники-це все особи зацікавлені в розгляді справи. В задоволенні позову просила відмовити.

Свідок ОСОБА_5 суду показав,що у жовтні 2013 року з фермерським господарством «Матрос» він та члени сім»ї, в тому числі і позивач мали усну домовленість на використанні їх земельних ділянок за орендну плату та залишення після використання дощувальної машини фрегат. Орендну плату отримували, а фрегат не був переданий,в цьому обман ФГ. Письмові документи складали з ОСОБА_1 на водокористування. В 2016 році їм повідомив ОСОБА_6І,що існує з 2014 року договір оренди земельного масива, що належить їх сім»ї, але цей договір ніхто не укладав.

Аналогічні покази надавав свідок ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_8М. суду пояснила,що її матері належала земельна ділянка,яку спочатку обробляв фермер ОСОБА_6, потім ОСОБА_1. Крім земельної ділянки матері туди входила ще земля усіх членів сім»ї Скрипнік. Веденням справ займався брат чоловіка ОСОБА_7. Він договір від імені матері з фермерським господарством ОСОБА_1 не укладав. ОСОБА_7 привозив матері орендну плату, тому що вона давала на її отримання довіреність,але вона вважала,що це плата за використання земельної ділянки без укладеного договору.

Вислухавши пояснення сторін,їх представників,свідків дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Предметом спору є вимога про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Виниклі правові відносини є цивільними і регулюються нормами цивільного права , а саме вимогами ст.204,241,395-397,407-412,627 ЦК України відповідно до яких правочин є правомірним,якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.6,627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента та визначенні умов договору.

Як встановлено судом на підставі витягу з державного реєстру речових прав а.с.3 ОСОБА_4 власник земельної ділянки та на строк 10 років між нею та фермерським господарством ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,0904 га на території Чкалівської сільської Ради Новотроїцького району Херсонської області.

Як вказує в позові спадкодавець ОСОБА_4, спадкоємець та свідки в суді,вона як і інші члени сім»ї, не укладала договору оренди земельної ділянки з фермерським господарством, отже факт укладення договору заперечує.

Однак, відповідно до вимог ст.204 ЦК України діє вимога законодавства про презумпцію правочину.

Суду надано примірник договору на оренду даної земельної ділянки,з якого вбачається,що укладено 01 травня 2014 року договір оренди між ОСОБА_4 в особі орендодавця і фермерським господарством «Матрос» в особі голови ОСОБА_6 як орендаря на використання земельної ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції строком на 10 років. Договір має підписи сторін,завірений печаткою фермерського господарства і зареєстрований у Новотроїцькому окрузі Херсонської регіональної філії ДП «ДЗК» за відповідним номером,що не заперечується сторонами, отже не підлягає доведенню.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна зі сторін повинна довести суду ті обставини, на які посилається як на обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Відповідач СФГ «Матрос» в особі представника ОСОБА_2 заперечила,що договір не узгоджений з орендодавцем та не підписаний нею.

В правовій позиції, викладеній в постанові ВСУ від 06 березня 2013 року/справи 6-5 цс1/, вказано,що державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначеного сторонами строку дії договору забезпечує правомірне ДОГОВІРНЕ використання орендарем орендованої земельної ділянки відповідно до норм ЗК,ЦК,Закону України від 06 жовтня 1998 року «Про оренду землі»,Закону України від 11 лютого 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» незалежно від дати проведення такої реєстрації до пред»явлення позову про повернення земельної ділянки чи після його пред»явлення.

Покази свідків,що наведені вище суд розцінює як неправдиві та такі,що надані особами зацікавленими,оскільки вони не узгоджуються з встановленими обставинами позовного провадження.

Про призначення почеркознавчої експертизи по справі для встановлення ким вчинено підпис суду клопотання позивачами не заявлялося,представником відповідача спочатку було заявлено, потім відкликано, оскільки провести почеркознавчу експертизу не можливо, орендодавець померла, неможливо відібрати зразки експериментального почерку та підпису.

За таких встановлених обставин, слід прийти до висновку,що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного,керуючись ст.ст.208,212-215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до СФГ ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки від 01.05.2014 року недійсним відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Новотроїцький районний суд Херсонської області в строк 10 діб.

Суддя Тимченко О.В.