Справа №: 272/1652/14-ц
Провадження № 2/272/444/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Ахановій О.В.

з участю прокурора Прокопенко О.В.,представників відповідачів : ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом прокурора Андрушівського району в інтересах держави до Головного Управління Держгеокадастру у Житомирській області, Андрушівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, реєстраційної служби Андрушівського РУЮ, третьої особи - фермерське господарства «Невзгляденко», про визнання недійсними та скасування розпорядження, наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію праве оренди земельних ділянок, повернення земельних ділянок,-

встановив:

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 22 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 29 червня 2016 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

До початку розгляду справи від представника ОСОБА_4, фермерського господарства «Невзгляденко», надійшли клопотання :

-про закриття провадження в справі в частині позовних вимог про скасування рішення реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за ОСОБА_4 № 13847427 від 18 червня 2014 року; № 13829582 від 17 червня 2014 року; № 13893472 від 19 червня 2014 року; № 13864088 від 18 червня 2014 року; № 13879826 від 19 червня 2014 року; № 13856913від 18 червня 2014 року; №13883805 від 19 червня 2014 року,оскільки вважає,що даний спір є публічно-правовим,а тому його розгляд віднесено до юрисдикції Житомирського окружного суду

- про заміну неналежного відповідача - ОСОБА_4 на належного

відповідача - фермерське господарства «Невзгляденко»,оскільки з часу реєстрації фермерське господарства «Невзгляденко» до останнього перейшли всі права та обовязки по укладеним ОСОБА_4 договорам оренди землі

-про закриття провадження в справі,оскільки що вона підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки зареєстроване фермерське господарство, яке є юридичною особою та господарюючим субєктом.

Прокурор вважав дане клопотання безпідставним, оскільки ФГ «Невгляденко» є лише третьою особою у справі, а одним із відповідачів є фізична особа ОСОБА_4 Крім того,питання щодо юрисдикції в частині наявності публічно-правових відносин та юрисдикції цього спору розглядалося апеляційним судом Житомирської області та ухвалою від 15 січня 2015 року зазначено,що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа) та справу було направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Представник райдержадміністрацїї вважала,що провадження в справі підлягає закриттю,оскільки вимоги стосуються фермерського господарства,яке є правонаступником фізичної особи.

Представник ГУ Держгеокадастру у Житомирській області вважала, що провадження в справі підлягає закриттю,оскільки вимоги стосуються фермерського господарства,яке є правонаступником фізичної особи.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що клопотання представника ОСОБА_4, фермерське господарства «Невзгляденко» підлягає частковому задоволенню.

При вирішенні клопотання про закриття провадження в справі в частині позовних вимог про скасування рішення реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за ОСОБА_4,суд виходить з наступних міркувань :

Частиною 1 статті З ЦПК України, передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу державно влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.З КАС України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесено, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст.З КАС ). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, які виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив, що земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2,5 Земельного Кодексу України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16,21,393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

З поданої прокурором Андрушівського району позовної заяви вбачається, що в ній оскаржуються розпорядження та накази з приводу розроблення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок і їх затвердження. Крім того, прокурор просить визнати недійсним договори оренди землі та скасувати державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за відповідачем по справі ОСОБА_4

Відтак вказаний спір не є публічно-правовим, оскільки випливає зі сфери земельних правовідносин в якому оспорюється право користування землю, а тому повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного суд відмовляє в задоволенні клопотання в цій частині.

При вирішенні клопотання про заміну неналежного відповідача - ОСОБА_4 на належного відповідача - фермерське господарства «Невзгляденко», суд виходить з наступних міркувань :

Згідно з ч. З ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державною або комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, державна реєстрація ФГ «Невзгляденко» проведена 20 січня 2016 року, засновником та головою якого є ОСОБА_4,якому спірні земельні ділянки були видані для ведення фермерського господарства і в подальшому використовувались ними у господарській діяльності фермерського господарства. Таким чином,суд дійшов до висновку,що належним відповідачем в справі є фермерське господарства «Невзгляденко»,оскільки воно є правонаступником усіх правовідносин, правочини щодо створення якого були вчинені фізичною особою - ОСОБА_4.

Згідно ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку.

Виходячи з викладеного суд задовольняє клопотання в цій частині та заміняє неналежного відповідача - ОСОБА_4 на належного відповідача - фермерське господарства «Невзгляденко».

Враховуючи,що представником ОСОБА_4 та фермерського господарства «Невзгляденко» є одна і та особа,яка подала клопотання про відсутність необхідності відкладення справи,суд, проводячи заміну відповідача слухання в справі не відкладає.

При вирішенні клопотання про закриття провадження в справі з мотиву того,що остання підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки зареєстроване фермерське господарство, яке є юридичною особою та господарюючим субєктом,суд виходить з наступних міркувань :

У п. З постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № З «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» судам роз'яснено, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ, зокрема, за ст. ст. 1, 12 ГПК України віднесено до компетенції господарських судів.

Також у пп. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз'яснено, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підсудні господарським судам.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження в справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного суд задовольняє клопотання в цій частині та закриває провадження у справі,оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.33,168, п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Клопотання представника ОСОБА_4, фермерське господарства «Невзгляденко» задовольнити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження в справі в частині позовних вимог про скасування рішення реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області про державну реєстрацію права оренди земельних ділянок за ОСОБА_4 № 13847427 від 18 червня 2014 року; № 13829582 від 17 червня 2014 року; № 13893472 від19 червня 2014 року; № 13864088 від 18 червня 2014 року; № 13879826 від 19 червня 2014 року; № 13856913від 18 червня 2014 року; №13883805 від 19 червня 2014 року.

Замінити неналежного відповідача - ОСОБА_4 на належного відповідача - фермерське господарства «Невзгляденко».

Провадження в цивільній справі № 272/1652/14-ц за позовом прокурора Андрушівського району в інтересах держави до Головного Управління Держгеокадастру у Житомирській області, Андрушівської районної державної адміністрації, ОСОБА_4, реєстраційної служби Андрушівського РУЮ, третьої особи - фермерське господарства «Невзгляденко», про визнання недійсними та скасування розпорядження, наказів, визнання недійсними договорів оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію праве оренди земельних ділянок, повернення земельних ділянок закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_5