СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді - Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В листопалі 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В судове засідання з розгляду справи 11.04.2017 сторони не з'явилися, представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому судовому процесі.

10.05.2017 до початку розгляду справи по суті представник відповідача подав зустрічний позов про поділ спільного майна подружжя, в якому відповідач просить суд в порядку поділу спільного майна подружжя поділити земельну ділянку, яка знаходиться в Вишгородському районі Київської області, стверджуючи про те, що два ці позови мають бути розглянуті в одному провадженні, оскільки вимоги за ними є взаємопов'язаними і задоволення одного з них, виключає можливість задоволення іншого.

Позивач, в свою чергу, категорично заперечував проти долучення даного зустрічного позову до сумісного розгляду із його позовом про розірвання шлюбу, оскільки переконував суд в тому, що таким чином відповідач намагається затягнути розгляд його позову. Окремо зазначив, що якщо відповідач має відповідні майнові претензії до нього, то ніщо їй не заважало раніше звернутися до суду з окремим позовом, знаючи тим більше про те, що він подав позов про розірвання шлюбу ще в листопаді 2016 року. Також просив суд звернути увагу на порушення відповідачем правил виключної підсудності, оскільки земельна ділянка знаходиться в Вишгородському районі Київської області.

Заслухавши сторони та дослідивши в частині задоволення даного клопотання матеріали справи, суд приходить до наступног висновку.

Так, з матеіріалів справи вбчається, що позивач подав позов про розірвання шлюбу в листопаді 2016 року (а.с.3), в якому він зазнчив, що більше дев'яти років сторони не проживають разом, вони не мають також спільних дітей, проте відповідач всіляко чинить перекоди, коли позивач заводить мову про розірвання шлюбу.

Ухвалу про відкриття провадження у цій справі відповідач отримала 24 січня 2017 року (а.с.12)

11.04.2017 в судове засідання з розгляду справи, зокрема, відповідач не з'явилася (а.с.17), її представник подав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.13), а позивач подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зауважив, що позовні вимоги він підтримує (а.с.19)

З поданої представником відповідача в судовому засіданні 10 травня 2017 року зустрічної позовної заяви вбачається, що відповідач має бажання в порядку поділу сумісного майна подружжя поділити земельну ділянку, яка знаходиться в Вишгородському районі Київської області, визнавши за нею право власності на половину останньої, при цьому жодних ідентифікуючих ознак такої земельної ділянки відповідач в своїй заяві не наводить, порушуючи питання про необхіднсть витребувати відповідні документи у позивача через суд. Натомість, будь-яких доказів того, що вона сама не здатна витребувати такі документи суду не надає.

Вирішуючи питання про можливість спільного розгляду даної заяви про поділ майна із позовом про розірвання шлюбу, суд виходить із засад розумності розгляду справи судом, встановленим законом відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенції)

Частиною 1 статті 114 ЦПК України встановлено імперативне правило, згідно якого позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються виключно за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином, судом, встановленим законом відповідно до ст.6 Конвенції буде Вишгородський районний суд Київської області, оскільки нерухоме майно в Солом'янському районі м. Києва не знаходиться.

Враховуючи, що об'єдання в одне провадження кількох позовних вимог можливе лише в разі їх однорідності, якщо їх спільний розгляд не ускладнить вирішення справи, то суд вважає, що прийняття зустрічного позову за викладених обставин призведе до затягування розгляду основного позову.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за двома позовами в даному випадку не є однорідними і задоволення одного позову аж ніяк не виключає можливість задоволення іншого чи навпаки. Сумісний їх розгляд призведе виключно до затягування розгляду первісного позову.

Також суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи позивача про те, що починаючи від моменту отримання копії даного позову, а може й раніше, а також на даний час, відповідач не була і не є обмеженою в своєму праві подати такий позов в загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В прийнятті зустрічного позову, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.С. Кицюк