Справа № 2-50/2010
Провадження № 6/324/18/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пологи подання головного державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове входження на територію домоволодіння,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове входження на територію домоволодіння за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і, з метою проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_2, в якому вказала, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження ВП № 21096699 про стягнення коштів із ОСОБА_2 на користь юридичних осіб.

До складу зведеного виконавчого провадження входять два виконавчі провадження:

- ВП № 18720854 з примусового виконання виконавчого листа Пологівського районного суду Запорізької області № 2-50/2010, виданого 13.04.2010 року, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 129607,28 грн.,

- ВП № 20858656 з примусового виконання виконавчого листа Пологівського районного суду Запорізької області № 2-435/2010, виданого 09.08.2010 року, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Пологівської райдержадміністрації Запорізької області матеріальної шкоди у розмірі 12309,26 грн.

Постанови про відкриття зазначених виконавчих проваджень були направлені на адресу сторін виконавчого провадження.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби України платник податків із зазначеним податковим номером чи серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Окрім того, ОСОБА_2 не перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України як особа, яка отримує пенсію, а також щодо нього відсутні відомості про останнє місце його роботи.

Згідно з відповіддю Автоматизованої інформаційно-пошукової системи «Автомобіль» за боржником зареєстровано на праві власності транспортний засіб марки TOYOTA CAMRY, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який було оголошено у розшук на підставі постанови Пологівського РВ ДВС.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта встановлено, що за боржником на праві власності зареєстровано земельну ділянку для житлової забудови, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :07:004:0180, яка знаходиться за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і.

13.10.2015 року для забезпечення виконання рішень суду державним виконавцем було проведено виконавчі дії щодо опису та арешту майна боржника, а саме: земельної ділянки для житлової забудови, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, з кадастровим номером :07:004:0180, яка знаходиться за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і, та належить ОСОБА_2 на підставі Договору дарування від 06.08.2014 року № 1165.

У період з грудня 2015 року по серпень 2016 року проходила реалізація описаного та арештованого рухомого майна боржника, від реалізації якого було отримано та перераховано на користь Пологівської райдержадміністрації кошти у розмірі 5422,58 грн.

З метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації державним виконавцем 24.02.2017 року та 28.03.2017 року було здійснено виходи за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і. На вимогу державного виконавця двері ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника та провести опис вказаної вище земельної ділянки не вдалося у зв`язку із недопущенням державного виконавця на територію домоволодіння. Про зазначені факти державним виконавцем було складено відповідні акти державного виконавця.

У звязку з цим головний державний виконавець просив винести ухвалу про надання дозволу на примусове входження для проведення виконавчих дій щодо проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_2 на територію домоволодіння за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і, відповідно до зведеного виконавчого провадження ВП № 21096699.

У судовому засіданні головний державний виконавець Янько І.М. подання підтримала у повному обсязі і просила його задовольнити з підстав, викладених у поданні. Також повідомила, що боржник поінформований про наявність зведеного виконавчого провадження, у 2015 році державним виконавцем та боржником було здійснено спільний виїзд за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і, та описане майно боржника, частину з якого вдалося реалізувати. У подальшому з метою перевірки майнового стану боржника було здійснено виїзди державних виконавців за вказаною вище адресою, але потрапити на територію домоволодіння не виявилося можливим, оскільки ніхто не відчинив ворота. Акти про виїзд державний виконавець складала одноособово, оскільки не виявилося можливим знайти понятих. Боржник про дату та час приїзду державних виконавців не був попереджений заздалегідь. Державні виконавці залишали у поштовій скриньці боржника повідомлення про необхідність зявитися до Пологівського РВ ДВС, але докази на підтвердження вказаних фактів відсутні.

Зясувавши думку заявника, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У той же час ст. 30 Конституції України та ст. 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла або іншого володіння, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

За положеннями ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Конституційна гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

У рішенні Європейського суду "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року визначено, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції та згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи вирішується не інакше, як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Судом встановлено, що на виконанні у Пологівському РВ ДВС перебуває зведене виконавче провадження ВП № 21096699 про стягнення коштів із ОСОБА_2 на користь юридичних осіб. До складу зведеного виконавчого провадження входять два виконавчі провадження:

- ВП № 18720854 з примусового виконання виконавчого листа Пологівського районного суду Запорізької області № 2-50/2010, виданого 13.04.2010 року, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 129607,28 грн.,

- ВП № 20858656 з примусового виконання виконавчого листа Пологівського районного суду Запорізької області № 2-435/2010, виданого 09.08.2010 року, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Пологівської райдержадміністрації Запорізької області матеріальної шкоди у розмірі 12309,26 грн.

Постанови про відкриття вказаних виконавчих проваджень направлялися учасникам виконавчого провадження разом із долученими до матеріалів справи супровідними листами від 19.04.2010 року № 14040 та від 17.08.2010 року № 30170, однак матеріали справи не містять доказів, що зазначені документи боржник отримав.

Згідно з актом державного виконавця від 24 лютого 2017 року провести виконавчі дії щодо перевірки майнового стану за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і, виявилось неможливим, оскільки на вимогу державного виконавця ніхто не відчинив ворота.

Відповідно до акту державного виконавця від 21 березня 2017 року, за адресою: м. Пологи, вул. Косіора, 10-і, провести виконавчі дії виявилось неможливим, оскільки на вимогу державного виконавця двері ніхто не відчинив.

Разом з тим, попереджень боржнику щодо виходу державного виконавця за місцем знаходження його майна у певний час 24 лютого 2017 року та 21 березня 2017 року матеріали справи не містять.

Крім того, зі змісту актів державного виконавця від 24 лютого 2017 року та від 21 березня 2017 року вбачається, що зазначені акти складені державним виконавцем одноособово, без участі стягувача, боржника та понятих.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне у задоволенні подання державного виконавця відмовити, оскільки відсутні підстави для примусового проникнення на територію зазначеного вище домоволодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 208, ст. 209, ст. 210, ст. 293, ст. 376 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Пологівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про примусове входження на територію домоволодіння боржника ОСОБА_2 за адресою : м. Пологи, вул. Косіора, 10-і, для проведення виконавчих дій щодо проведення опису та арешту його майна - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: