У х в а л а

іменем україни

18 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г.,Леванчука А.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що в 2012 році за усною домовленістю з ОСОБА_5 він зобов'язався створити для останнього програмне забезпечення, а ОСОБА_4 в свою чергу повинен був прийняти його та оплатити. Свої зобов'язання зі створення програмного забезпечення він виконав в повному обсязі, що підтверджується розпискою відповідача від 15 травня 2014 року. Оскільки відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти не сплатив, просив стягнути з ОСОБА_5 на свою користь суму заборгованості в розмірі 370 999 грн 82 коп., що еквівалентно 14 000 доларів США, та 3% річних від простроченої суми станом на 09 березня 2016 року в сумі 13 263 грн 08 коп. Також просив відшкодувати судові витрати по справі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму основного боргу в розмірі 370 959 грн 82 коп.; 3% річних від простроченої суми − 13 263 грн 08 коп. та судові витрати по сплаті судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що між сторонами виникли правовідносини на підставі договору підряду, який виконано позивачем, а відповідач, отримавши виконану на його замовлення роботу, обумовлену ціну не оплатив, тому наявні підстави передбачені ст. 837 ЦК України для стягнення заборгованості.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

Ю.Г.Іваненко

А.О.Леванчук