overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 473/585/17
УХВАЛА

"10" травня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 44 399 грн. 56 коп.

В судовому засіданні було встановлено, що вищевказана позовна заява за змістом не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України.

Не зазначено всіх обставин справи, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме;

- відповідно до позовної заяви банком заявлено вимоги про стягнення комісії та пені однією сумою (3 820 грн. 14 коп.), тоді, як згідно розрахунку заборгованості вказана сума значиться як комісія, у зв'язку з чим позивачу необхідно визначитись з підставою нарахування та стягнення даної суми, зазначити конкретні складові.

- довідка про умови кредитування, яка долучена до позовної заяви, виготовлена таким чином, що унеможливлює її вивчення.

- необхідно надати виписку по рахунку даного боржника, оскільки нараховані проценти за тотожні періоди різняться по сумам, та не узгоджуються з встановленою процентною ставкою за кредитним договором.

- матеріали позовної заяви містять розбіжності щодо узгодженого між сторонами розміру процентної ставки по кредитному договору (згідно кредитного договору та позовної заяви визначена процентна ставка 20,4 % річних, тоді коли згідно розрахунку заборгованості розмір процентної ставки встановлений: з 01.09.2014 року 34,8 % річних, з 01.04.2015 року 43,2 % річних).

Зважаючи на недоліки позовної заяви суд на підставі п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України вважає можливим залишити позовну заяву без руху для усунення недоліків та виконання вимог ст.119 ЦПК України.

Позивачу необхідно виконати вимоги суду у відповідності до ст.ст.119-120 ЦПК України, інакше згідно п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява буде залишена без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 120, 207, 209, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У випадку невиконання позивачем вимог, зазначених в ухвалі суду, позовна заява буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Лузан
КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1263/17
Провадження № 2/488/1098/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12.05.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазаревої Г. М.,

при секретарі Бондар Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачкою з 12 вересня 2002 року, від спільного життя дітей не мають. Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просив розірвати шлюб.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно.

Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини.

Позивач і відповідачка вступили до шлюбу 12 вересня 2002 року (актовий запис № 404). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим.

За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 110-112, 114 ч.2, 115 СК України, ст. ст. 7, 10, 11, 209, 212, 214-215, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 12 вересня 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 404 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженим в місті Миколаєві та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, народженою в с. Зурно, Березнівського району, Рівненської області, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_3 прізвище «ОСОБА_3 ».

Після набрання рішенням суду законної сили надіслати копію рішення до Корабельного відділу реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г.М. Лазарева
н/п 2/490/3370/2017 Справа № 490/9726/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.

при секретарі Кваші С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва із позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі надали суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Ухвалою суду справа розглянута у відсутності сторін, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1 належить 49/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Договору №1642 купівлі-продажу нерухомого майна.

Згідно довідки форми №3 за №2259 від 30.09.2016 року ТОВ «Центральний 1», за зазначеною вище адресою зареєстровані з 19.07.2005 року - син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3, онука ОСОБА_4

Відповідачі не проживають за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідачів не отримує.

Вищевказані обставини підтвердили сусіди ОСОБА_1 - ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у своєму Акті про не проживання.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідачів понад один рік в житловому будинку АДРЕСА_1, враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування вищезазначеною квартирою.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.
Справа № 495/3470/17
№ провадження 2-о/495/118/2017
Ухвала

про відмову в задоволенні клопотання про

звільнення від сплати судового збору

13 травня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суд Одеської області ОСОБА_1, розглянувши клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Білгород-Дністровський міськрайонним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту реєстрації народження,

В с т а н о в и в :

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту реєстрації народження.

Разом із заявою ОСОБА_2 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, вказуючи що вона є пенсіонеркою, інвалідом ІІІ групи, потребує постійного лікування, через що перебуває у скрутному матеріальному становищі та отримує мінімальну пенсію.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 320 грн.

Відповідно до довідки Білгород-Дністровського обєднаного Управління Пенсійного фонду України від 07.03.2017 р. №720 про розмір пенсії, заявниця перебуває на обліку вищезазначеного органу Пенсійного фонду та отримує пенсію за віком, зокрема з жовтня 2016 року по березень 2017 року вона отримала 8 268,60 грн. Однак, зі вказаної довідки не вбачається, що пенсія є єдиним джерелом доходу. При цьому Законом України "Про судовий збір" який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, така категорія осіб, як пенсіонери та інваліди ІІІ групи не звільняються від сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене, суддя зазначає, що заявницею до клопотання не додано належних доказів, які б свідчили про відсутність інших джерел доходів.

Отже, суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 про звільнення її від сплати судового збору не має, оскільки нею на підтвердження своїх доводів про знаходження в скрутному матеріальному становищі не подано належних доказів, що позбавляє можливості пересвідчитися про поважність причин, які могли би стати підставою для звільнення заявниці від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. 4, 5, 8, Закону України «Про судовий збір», ст. 208, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

У х в а л и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Білгород-Дністровський міськрайонним відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту реєстрації народження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Справа №521/4882/17
Провадження №2н/521/289/17
СУДОВИЙ НАКАЗ
21 квітня 2017 року місто Одеса
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1
суми заборгованості за комунальними послугами у загальному розмірі 2128, 34 гривень.
Згідно ст. 68 ч.1 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Як встановлює ст. 162 ч.ч.2,3 ЖК УРСР, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. При цьому, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Як вказує ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. А відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Керуючись ст.ст. 95, 96, 102, 103 ЦПК України, -
Роз'яснити, що боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до Малиновського районного суду міста Одеси. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.
У разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання протягом одного року.
СУДДЯ:
Справа № 504/1245/17
У Х В А Л А

"28" квітня 2017 р. смт.Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Литвинюк А.В., розглянувши заяву комунальної установи «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» про підтвердження доцільності госпіталізації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

встановив:

Головний лікар КУ «ООПЛ №2» звернувся до суду із заявою в якій просить підтвердити доцільність госпіталізації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вивчивши матеріали заяви, суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» №1489-ІІІ від 22.02.2000р., особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених ст.14 цього Закону.

Ст.14 Закону №1489-ІІІ, визначає, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Ст.22 Закону №1489-ІІІ, 281 ЦПК України визначає порядок судового розгляду заяви про надання психіатричної допомоги в примусомову порядку.

Ч.1 ст.279 ЦПК України передбачає перелік питань які підлягають розгляду в судовому порядку при застосуванні Закону № 1489-ІІІ, зокрема:

- заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку;

- про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку;

- заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації.

Зважаючи на викладене, слід дійти висновку, що норми ЦПК України визначають виключений перелік питань, які підлягають розгляду в судовому порядку при застосуванні Закону № 1489-ІІІ.

Поставлене психіатричним закладом питання перед судом про підтвердження доцільності госпіталізації особи, яка на їх думку страждає на психічний розлад, не передбачено нормами ЦПК України.

Отже, психіатричним закладом заявлена перед судом вимога, розгляд якої не передбачений ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити комунальній установі «Одеська обласна психіатрична лікарня №2» у відкритті провадження у справі за їх заявою про підтвердження доцільності госпіталізації ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: А.В. Литвинюк
Справа №167/353/17
Провадження №2-во/167/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2017 р. Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Сіліча І.І.,

при секретарі Форсюк Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Рожищенського районного суду від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Переспівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 27.04.2017 року визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, що знаходиться в с.Переспа по вул. Ковельська, 54а, Рожищенського району та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми «Стохід», розміром 3.53 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВЛ № 0248288, що розташована на території Переспівської сільської ради, що був виданий на ім'я ОСОБА_6, в порядку спадкування за законом смерті чоловіка ОСОБА_6, який помер 14 квітня 2002 року.

17.05.2017 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки, оскільки в рішенні суду вказано назву вулиці «Коваельська» замість «Ковельська».

Сторони у судове засідання не зявилися, повідомлялися про час і місце судового засідання належним чином. Їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Відповідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

З матеріалів справи вбачається, що судом допущена описка в мотивувальній та резолютивній частині рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 27.04.2017, де невірно зазначено назву вулиці, а саме: «Коваельська» замість «Ковельська».

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у справі слід постановити ухвалу про виправлення описки у судовому рішенні.

Керуючись ст. 219 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про виправлення описки в рішенні Рожищенського районного суду від 27 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Переспівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове нерухоме майно задовольнити.

Виправити описку в рішенні Рожищенського районного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року та зазначити в мотивувальній та резолютивній частині рішення назву вилиці, як «Ковельська» замість «Коваельська».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги в пятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рожищенського районного суду І.І.Сіліч
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відкриття провадження у справі

23 жовтня 2017 року м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа Василівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позовна заява подана відповідно до вимог ст.ст. 119,120 ЦПК України, є підстави для призначення справи до розгляду. Підстав для відмови у прийнятті позовної заяви у справі суд не вбачає.

Визнавши підготовку справи до судового розгляду завершеною, суд вважає можливим призначити цивільну справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 122,127,130,156,209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа Василівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом і призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні 03 листопада 2017 року на 11 годин 00 хвилин.

Про час та місце судового розгляду справи повідомити сторони, направивши їм копії ухвали.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлені законом строки, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3
Справа № 351/1779/17
Номер провадження №2/351/846/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивував тим, що 26.04.2006 р. було зареєстровано шлюб із відповідачкою. Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Причиною розпаду сімї послужило те, що сімейне життя не складалось по тій причині, що у сторін різні характери та погляди на життя, а тому поступово сімейні стосунки погіршувалися, все це призвело до того, що сторони припинили спільне проживання і остаточно вирішили розірвати шлюб. Перебувати в такому шлюбі не бажає. Просить шлюб розірвати.

Позивач позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, заперечив можливість примирення.

Відповідачка позов визнала, зазначила, що згідна на розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. 213-215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.04.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, а/з №18 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.