Справа № 381/3106/16-ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л. М.
Провадження № 22-ц/780/2467/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 10.05.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Сухановій Є. М.,

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсотків, пені та штрафу, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року позивач ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 11.04.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків на користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31 травня 2016 року має заборгованість 26730,42 грн. У звязку з вище викладеним, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку суму заборгованості у розмірі 26730,42 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2016 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 26730,42 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» сплачений ним судовий збір в сумі 1378,00 грн..

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково у сумі 5859,00 грн., посилаючись на його не обґрунтованість, не повне встановлення судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не звернув увагу на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не підтверджений первинними бухгалтерськими документами. Вважає, що суд не звернув увагу на те, що збільшення процентної ставки є протиправне і не повинно перевищувати 30% річних.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позов заявлений правомірно, оскільки відповідач ОСОБА_2 всупереч умовам кредитного договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обовязків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами.

Такі висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 11.04.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №б/н, на підставі якого, 11 квітня 2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 3300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач свої зобовязання не виконав за кредитним договором, у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором станом на 31 травня 2016 року відповідач має заборгованість 26730,42 грн., яка складається з наступного: 3012,45 грн. - заборгованість за кредитом, 18968,90 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штраф (фіксована частина),1249,07 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від06.03.2010 року №СП-2010-256, підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та ОСОБА_3), оплати винагороди банку.

Відповідно до п. 1.1.2.7 Умов та правил, власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення ОСОБА_3.

Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Також вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і ОСОБА_3 нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа і цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до вимог ч.3 ст.1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Згідно з вимогами ч.4 ст.1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Частиною 5 та 6 ст.1056-1 ЦК України передбаченого, що індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що позов в частині стягнення заборгованості по відсоткам частково заявлений не правомірно, оскільки у позивача не було підстав для збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, що суперечить вимогам ст.1056-1 ЦК України.

Так, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним окремо проводилось нарахування відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом та на залишок простроченої заборгованості за кредитом.

Крім того, дослідженням долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості встановлено, що позивачем нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки: до 01.09.2014 30,00 % річних, з 01.09.2014 по 31.03.2015 включно 34,80% річних, з 01.04.2015 по 31.05.2016 включно - 43,20% річних (а.с. 4-5).

Встановлено, що укладеним між сторонами договором, в тому числі вищезазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, не передбачено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору, не передбачено формули визначення змінюваної процентної ставки, а також максимального розміру збільшення процентної ставки.

Виходячи з наведеного, а також досягнутих сторонами істотних умов при укладенні договору, з урахуванням фактично використаних позивачем кредитних коштів, зазначеної в розрахунку кількості днів користування коштами та відсоткової ставки 30,00 % річних, а також, враховуючи, що згідно з умовами п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_3 нараховує відсотки за користування кредитом з розрахунку 360 календарних днів на рік, відсотки за використані відповідачем кредитні кошти (кредитний ліміт) мали бути нараховані та становлять наступні суми:

- з 23.04.2013 року по 31.12.2013 року включно: (3012,45грн. (заборгованість за кредитом):365днів х 245 днів (фактична кількість днів користування кредитними коштами) х 30,00% (відсоткова ставка визначна сторонами при укладенні договору)=606,61грн.

- з 01.01.2014 по 31.12.2014 включно: (3012,45грн. (заборгованість за кредитом):365днів х 365 днів (фактична кількість днів користування кредитними коштами) х 30,00% (відсоткова ставка визначна сторонами при укладенні договору)=903,73грн.

- з 01.01.2015 по 31.12.2015 включно: (3012,45грн. (заборгованість за кредитом):365днів х 365 днів (фактична кількість днів користування кредитними коштами) х 30,00% (відсоткова ставка визначна сторонами при укладенні договору)=903,73грн.

- з 01.01.2016 по 31.05.2016 включно: (3012,45грн. (заборгованість за кредитом):365днів х 152 днів (фактична кількість днів користування кредитними коштами) х 30,00% (відсоткова ставка визначна сторонами при укладенні договору)=375,32грн.

- всього не сплачено відповідачем відсотків за період користування кредитним коштами в межах заявлених позовних вимог з 23.04.2013 по 31.05.2016 становить: 606,61грн.+903,73грн. + 903,73 грн.+ 375,32 грн. =2789,39грн.

При вирішенні спору суд першої інстанції мав виходити з того, що позов в частині стягнення заборгованості по пені та комісії частково заявлений не правомірно, оскільки відповідно до положень ч. ст.258 ЦК України з відповідача підлягає стягненню пеня в межах одного року спеціального строку позовної давності, тому з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 481,15 грн. ( липень 2015 р. 83,49 грн. + серпень 2015 р. 73,81 грн. + вересень 2015 р. 66,18 грн. + жовтень 2015 р. 58,55 грн. + листопад 2015 р. 50,67 грн. + грудень 2015 р. 43,06 грн. + січень 2016 р. 35,21 грн. + лютий 2016 р. 27,85 грн. + березень 2016 р. 20,14 грн. + квітень 2016 р. 13,57 грн. + травень 2016 р. 7.16 грн. + червень 2016 р. 1,46 грн.).

З урахуванням наведеного колегія судів вважає, що суд першої інстанції не вірно дав оцінку доказам наявним у справі, та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції в частині стягнення відсотків та пені ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відсоткам в розмірі 2846,77 грн. та пені в розмірі 481,15 грн. відповідно до ст. 309 ЦПК України.

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2016 року в частині стягнення відсотків та пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість по відсоткам в розмірі 2846,77 грн. та пені 481,15 грн..

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий:

Судді: