22-ц/775/899/2017(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року Єдиний унікальний номер 265/5321/17

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Зайцевої С.А., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2017 року (суддя Костромітіна О.О.) у цивільній справі за матеріалами позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В с т а н о в и л а:

В серпні 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 вересня 2007 року у розмірі 67362,15 грн.

При цьому позивач зазначив, що не має права на отримання даних від Державної міграційної служби України щодо місця проживання відповідача, тому позов подається за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а саме до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, оскільки останнім відомим позивачу місцем реєстрації відповідача є: 87513, АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2017 року повернуто позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в звязку з непідсудністю Орджонікідзевському районному суду міста Маріуполя Донецької області для подання до належного суду.

Повернуто позивачу сплачений судовий збір в сумі 1600 гривень, які було внесено на рахунок № 0054 в ГУ ДКСУ у Донецькій області.

Не погоджуючись з даною ухвалою, Банк подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Зокрема зазначив, що останнім відомим позивачу місцем реєстрації та проживання була адреса: 87513, АДРЕСА_1, що відноситься до територіальної підсудності Орджонікідзевському районному суду міста Маріуполя Донецької області. Судом встановлено, що останнім місцем реєстрації відповідача з 23 лютого 2013 року по 17 липня 2013 року було за адресою: м. Маріуполь, пров. Банний, 5, що також відноситься до юрисдикції Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області. Даних, що відповідач зареєстрований у встановленому законом порядку за іншою адресою (АДРЕСА_2) відсутні.

Судом застосовані невірні правила підсудності, оскільки позови в таких випадках предявляються за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача.

Відповідно до вимог ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду щодо повернення заяви позивачеві розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надійшло, однак відсутність відзиву на вимогу ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 30).

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно повідомлення Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23.02.2013 року по 17.07.2013 року. Знятий 17.07.2013 року з реєстраційного обліку до АДРЕСА_3 (а.с. 7)

Повертаючи позов, суд першої інстанції керуючись правилом, відповідно до якого позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, прийшов до висновку, що оскільки справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду міста Маріуполя Донецької області, то є підстави для повернення позовної заяви позивачеві для подання до належного суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком виходячи з наступного.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, в редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Аналогічні положення містилися в ст.ст.109, 110 ЦПК України, в редакції на час звернення Банком з позовом та постановлення ухвали суду.

Альтернативна підсудність є пільговою, специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Відповідно до ч. 16 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до розяснень наведених п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Аналіз норми ч. 9 ст. 28 ЦПК призводить до висновку, що предявляючи позов до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, позивач вже наділений правом альтернативної підсудності. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

У даному випадку виключно позивач вирішує які саме правила територіальної підсудності (загальну чи альтернативну) йому застосовувати. Зазначене право закріплено нормами ЦПК та не може бути порушено.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві зазначив, що останній не має права на отримання даних від Державної міграційної служби України щодо місця проживання відповідача, тому позов подається за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача

Даних про те, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача є АДРЕСА_4, яке відноситься до територіальної підсудності Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області, матеріали справи не містять.

Відповідно до відповіді Лівобережного районного відділу надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 04-18-6470 від 22 листопада 2017 року, ОСОБА_1 був знятий 17 липня 2013 року з реєстраційного обліку за адресою м.Маріуполь, пров. Банний, буд. 5 ймовірно до місця АДРЕСА_5 (а.с.7).

Отже, достовірних відомостей щодо зареєстрованого місця проживання або перебування відповідача за наведеною вище адресою, матеріали справи не містять.

На викладене суддя першої інстанції уваги не звернула, що привело до неправильного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що суддя першої інстанції дійшла передчасного висновку про повернення позовної заяви, що на виконання вимог ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текс постанови складений 29 грудня 2017 року.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: С.А. Зайцева

ОСОБА_2