справа № 361/5621/15-ц
провадження № 2-п/361/35/17
УХВАЛА

12 травня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду,

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просив скасувати заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2015 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики, процентів за користування чужими грошима і трьох процентів річних від простроченої суми, та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заяви зазначав, що 26 листопада 2015 року суд за його відсутності ухвалив вказане заочне рішення, чим позбавив його можливості реалізувати свої процесуальні права та порушив принцип змагальності сторін. Копію цього заочного рішення суду його представник ОСОБА_6 отримав безпосередньо в приміщенні канцелярії суду. При цьому, ознайомившись з матеріалами справи, йому стало відомо про те, що на адресу відповідача ОСОБА_3 судом направлялася копія цього судового рішення, однак поштове відправлення повернулося до суду не врученим із відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає. Матеріали справи не містять будь-яких розписок про отримання ним судових повісток. Під час розгляду даної справи судом не враховані обставини та докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема того, що розписки є фальшивими, підписи на двох розписках від 11 березня 2014 року відрізняються, що може бути встановлено лише шляхом проведення експертизи. Коштів у розмірі 6000 доларів США він не одержував. Через відсутність у судовому засіданні він був позбавлений права оспорити дійсність даного правочину.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 у судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримали, надали аналогічні пояснення, просили суд заяву про перегляд заочного рішення суду від 26 листопада 2015 року задовольнити. Також вказували на те, що розрахунок заборгованості позивачем ОСОБА_4 щодо нарахування суми боргу та 3 % річних за прострочення виконання зобовязань здійснений неправильно.

Представник позивача ОСОБА_8 у суді проти задоволення заяви ОСОБА_3 спочатку заперечувала, вважаючи, що підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, однак у подальшому після дослідження матеріалів справи визнала той факт, що сума боргу позивачем розрахована невірно, оскільки право вимоги за розпискою від 24 вересня 2013 року виникло лише після 09 липня 2015 року, у той час як розрахунок процентів за користування чужими грошима та 3 % від простроченої суми за цією розпискою було здійснено з 02 липня 2014 року, тому вважає, що заява про скасування заочного рішення суду є обґрунтованою, питання щодо розміру суми заборгованості можуть бути зясовані під час розгляду справи.

Зясувавши думку сторін, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2015 року, ухваленим у цивільній справі № 361/5621/15-ц, позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено повністю, стягнуто на її користь із ОСОБА_5 заборгованість за договорами позики від 24 вересня 2013 року та 11 березня 2014 року в розмірі 1256268 грн. 13 коп., з яких: 1091100 грн. сума позики, 138767 грн. 20 коп. проценти за користування чужими грошима, 26400 грн. 93 коп. три проценти від простроченої суми та судовий збір у розмірі 6090 грн.

У ч. 2 ст. 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

За змістом положень ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення наявності двох обставин: неявки відповідача у судове засідання, у якому ухвалено заочне рішення саме з поважних причин, та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що судові повістки про виклик відповідача ОСОБА_3 у судові засідання направлялися йому за зареєстрованим місцем проживання.

Із матеріалів справи видно, що заочне рішення від 26 листопада 2015 року про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми боргу ухвалено на підставі трьох розписок: двох від 11 березня 2014 року та однієї від 24 вересня 2013 року. Згідно із останньою розпискою зобовязання у позичальника щодо повернення грошової суми в розмірі 22000 доларів США виникає лише після вимоги позикодавця. Вимогу про повернення цієї грошової суми відповідач одержав 02 липня 2015 року, однак розрахунок процентів за користування чужими грошима та 3 % від простроченої суми позивачем ОСОБА_4 розраховано з 02 липня 2014 року, тобто ще за рік до отримання відповідачем вимоги за розпискою від 24 вересня 2013 року.

Зясування питань про одержання відповідачем сум грошових коштів, виникнення права вимоги у позикодавця щодо повернення суми позики за розпискою від 24 вересня 2013 року та правильності розрахунку суми заборгованості, процентів за користування чужими грошима та трьох процентів від простроченої суми мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що заява ОСОБА_3 про скасування заочного рішення суду від 26 листопада 2015 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 212, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення суми боргу за договором позики, процентів за користування чужими грошима та трьох процентів річних від простроченої сумискасувати.

Призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.