УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., КоротунаВ.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дитину за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Волинської області від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_5 з нею залишився проживати їх син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2013 року у справі № 558/77/13-ц стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 % з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2013 року і до досягнення ним повноліття. 29 серпня 2016 року ОСОБА_7 проведено лікування зубів (операція під загальною анестезією), у зв'язку з чим позивач понесла витрати в сумі 22 973 грн, а відповідач в добровільному порядку відмовився частково повернути витрачені кошти на лікування сина. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь половину вартості витрат, які були понесені на лікування сина в розмірі 11 486 грн 50 коп., а також судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 27 грудня 2016 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 11 486 грн 50 коп. додаткових витрат на дитину та 3 157 грн 52 коп. судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати зазначене рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що з 24 липня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 14 травня 2013 року було розірвано.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_7

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30 % з усіх видів заробітку та доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2013 року і до досягнення ним повноліття.

29 серпня 2016 року у медичному центрі ТОВ «Дент-Фарм» у м. Києві, якому видана ліцензія Міністерства охорони здоров'я України від 16 липня 2015 року № 434 на ведення медичної практики, ОСОБА_7 проведено лікування зубів (операція під загальною анестезією), вартість якого склала 22 973 грн, що підтверджується відповідними фіскальними чеками та рахунками, які містяться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із доведеності позивачем факту проведення лікування сина ОСОБА_7 у медичному центрі ТОВ «Дент-Фарм» у м. Києві, необхідності такого лікування та неможливості здійснення такого лікування за місцем їх постійного проживання. Встановивши, що вартість такого лікування у сумі 22 973 грн документально підтверджена, суд обґрунтовано стягнув з відповідача Ѕ частини понесених позивачем витрат на лікування сина.

Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на законі та відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення апеляційного суду, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

В.М. Коротун

О.В. Попович