Справа № 461/1094/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/3025/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мельничук О.Я., Ніткевича А.В.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Фермерського господарства "ОСОБА_2" - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року у справі за позовом Фермерського господарства "ОСОБА_2" до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2017 року представник ФГ «ОСОБА_2» - ОСОБА_2 подав позов до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, мотивуючи тим, що 31 жовтня 2016 року направив на адресу національного антикорупційного бюро України заяву №801 про вчинення виконуючим обов'язків прокурора Сокальського району Львівської області ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Національне антикорупційне бюро України повідомило позивача про те, що заява про злочин направлена в прокуратуру Львівської області для вирішення. Прокурор відділу слідчого управління прокуратури Львівської області Бойко П.15.11.2016 року направив позивачу лист, в якому зазначив, що підстав для внесення відомостей в ЄРДР та проведення досудового розслідування за вказаною заявою не встановлено. 30 січня 2017 року позивач звернувся до Прокуратури Львівської області із зверненням №88 щодо надання підтверджуючих документів про результати розгляду його заяви. 02.20.2017 року Прокуратурою Львівської області надано повторну відповідь позивачу про відсутність підстав для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення в ЄРДР. Стверджує, що такими діями Фермерському господарству «ОСОБА_2» завдано моральну шкоду, яка полягає у приниженні ділової репутації. Просив стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України 1000000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури Львівської області при розгляді заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31 жовтня 2016 року та звернення від 30 січня 2017 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник Фермерського господарства "ОСОБА_2" - ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що в ЦПК України відсутні норми, які зобов'язують оскаржувати дії прокуратури Львівської області в порядку КПК України, а потім вже подавати позов про відшкодування шкоди і наявність судового рішення прийнятого в порядку КПК України і на підставі норм ч.3 ст.61 ЦПК України тільки звільняла б від доказування щодо протиправності дій прокуратури Львівської області, а не зобов'язує його вчиняти такі дії.

Вказує, що в позовній заяві чітко надав докази підтвердження факту заподіяння моральних страждань відповідачем, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань я зазнав, в якій грошовій сумі та з чого при цьому виходив.

Зазначає, що суд не мав права відмовити в задоволенні його позову, тому що в ст. 303 КПК України передбачено тільки оскарження дій під час досудового розслідування, але й передбачено відшкодування шкоди, завданої в результаті незаконних дій органу державної влади.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертались.

За таких обставин, розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 31 жовтня 2016 року Фермерське господарство «ОСОБА_2» за вих. № 801 направило на адресу Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинене кримінальне правопорушення із проханням відкрити кримінальне правопорушення за ст. 364, 365, 366 КК відносно ОСОБА_3 та визнати заявника потерпілою стороною по кримінальному провадженні (а.с. 7-13)

07 листопада 2016 року Національним антикорупційним бюро України надано представнику ФГ «ОСОБА_2» відповідь № 11-006/39756 про те, що розгляд зазначених в даному зверненні питань не належить до їх компетенції. Разом із тим, направлено на адресу Прокуратури Львівської області звернення ФГ «ОСОБА_2» з додатками для розгляду та подальшого інформування про результати розгляду заявника (а.с. 14)

Листом прокуратури Львівської області № 06/3-124-05 від 15.11.2016 року позивача повідомлено про розгляд його звернення від 31.10.2016 року. Зазначено, що відомості, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення щодо діяльності колишнього виконувача обов'язків прокурора Сокальського району Ільницького М.М. не містять об'єктивних даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення та про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. (а.с.15)

31 січня 2017 року представник ФГ "ОСОБА_2" звернувся до прокурора Львівської області із зверненням за вих. № 88 про направлення йому документу, що підтверджує прийняття даної заяви про вчинений злочин від 31.10.2016 року за вих. № 801 та документа про реєстрацію даної заяви шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР (а.с. 16)

02 лютого 2017 року начальником відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області С.Довжиком надано відповідь на звернення позивача від 31.01.2017 року, в якому зазначено, що за результатами розгляду попереднього звернення від 31.10.2016 року прокуратурою області надано відповідь про відсутність підстав для реєстрації кримінального провадження та роз'яснено вимоги чинного законодавства (а.с. 17)

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

В пункті 5 вказаної постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім цього, ч. 6-7 ст.1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

В даному випадку, незаконність дій посадових осіб прокуратури Львівської області при розгляді заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2016 року та звернення від 30.01.2017 року не встановлена. Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом положень ст.ст.8, 22, 40, 55, 56, 124 Конституції України є безпідставним, так як позивачем не подано доказів про оскарження дій слідчого чи прокурора в порядку, визначеному ст. 303 КПК України.Р.

А відтак, оскільки позивачем не доведено завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, та вини відповідача в заподіянні такої шкоди, суд правильно відмовив у задоволенні вимог позивачу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Фермерського господарства "ОСОБА_2" - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мельничук О.Я.

Ніткевич А.В.