РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, до ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_4 підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус ОСОБА_3 нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5, про зняття арешту з майна, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Василівського районного суду Запорізької області звернувся позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, із позовом до ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_4 підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі»про зняття арешту з майна, який було уточнено. У позові позивач, в особі представника, зазначає, що ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_1, згідно договору купівлі-продажу квартири від 11 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №327 та 1/3 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпрорудне, провулок Тополиний №5, що належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю. В червні 2011 року КП «Дніпрорудненські теплові мережі» Запорізької області звернулося до Василівського районного суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_2, в якій позивач на той час мешкав та був зареєстрований. На підставі даної заяви, 25 червня 2011 року був винесений судовий наказ № 2н-663/2011, 10 жовтня 2011 року ВДВС ОСОБА_3 РУЮ відкрите виконавче провадження №29110676 та 16 лютого 2012 року накладений арешт на належне ОСОБА_1 нерухоме майно. Власницею вищевказаної квартири №3 по вул. Молодіжній в буд. 59 в м. Дніпрорудному була мати позивача - ОСОБА_6, яка в 2016 році дану квартиру продала. На момент продажу квартири всі борги КП «Дніпрорудненські теплові мережі» було сплачено, згідно довідки № 05/2402 від 14 грудня 2016 року. На теперішній час ОСОБА_1 зіткнувся з неможливістю відчужувати належне йому нерухоме майно, в зв'язку з накладенням арешту та забороні відчуження на усе майно, чим порушуються його майнові права, щодо розпорядження власністю.

Враховуючи вищевикладене, позивач, в особі представника, просить суд зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, належного ОСОБА_1, а саме - квартири АДРЕСА_3; виключити квартиру АДРЕСА_4, належну ОСОБА_1, з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна; зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного ОСОБА_1, а саме 1/3 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: провулок Тополиний №5 в м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області; виключити 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: провулок Тополиний №5 в м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області з Єдиного реєстру заборон та відчужень об'єктів нерухомого майна.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, надав суду заперечення, з позовом не згоден, вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №29110676 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Дніпрорудненські теплові мережі» заборгованості в розмірі 2697,45 грн. В забезпечення виконання вимог стягувача, 10 жовтня 2011 року була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, запис про обтяження внесено до відповідних реєстрів обтяжень рухомого та нерухомого майна. 31 травня 2012 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на той час). Сума боргу, сума виконавчого збору та сума витрат на проведення виконавчих дій стягнуті/погашені не були. Станом на 10 травня 2017 pоку, згідно даних Спецрозділу АСВП (Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень), Автоматизованої системи виконавчих проваджень та журналів обліку виконавчих проваджень за період з 31 травня 2012 року - теперішній час, вищезазначений виконавчий документ до Відділу повторно не надходив.

Представник відповідача ОСОБА_4 підприємства «Дніпрорудненські теплові мережі» в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти зняття арешту з майна боржника не заперечує.

Вивчивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_5, згідно договору купівлі-продажу квартири від 11 травня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №327 та 1/3 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Дніпрорудне, провулок Тополиний N9 5, що належить позивачу на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія та номер ЗП-002-Д-1100, виданого 25.09.2002 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області.

В червні 2011 року комунальне підприємство «Дніпрорудненські теплові мережі» Запорізької області звернулося до Василівського районного суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у квартирі АДРЕСА_6, в якій на той час мешкав та був зареєстрований позивач.

25 червня 2011 року був винесений судовий наказ № 2н-663/2011, 10 жовтня 2011 року ВДВС ОСОБА_3 РУЮ відкрите виконавче провадження №29110676 та 16 лютого 2012 року накладений арешт на належне позивачеві нерухоме майно.

Власницею вищевказаної квартири №3 по вул. Молодіжній в буд.59 в м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області була мати позивача ОСОБА_6, яка в 2016 році дану квартиру продала.

На момент продажу квартири всі борги КП «Дніпрорудненські теплові мережі» було сплачено, згідно довідки № 05/2402 від 14 грудня 2016 року.

На теперішній час відсутні будь-які підстави для подальшого арешту нерухомого майна, яке належить позивачеві на праві приватної власності.

Згідно ст.ст.319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

А тому, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстав для накладення арешту на рухоме майно на даний час немає, таким чином вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження з нерухомого майна, належного ОСОБА_1, а саме - квартири АДРЕСА_3, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Горпинич С.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 жовтня 2011 року, під час примусового виконання вимоги судового наказу №2н-663, виданий 22 вересня 2011 року Василівським районним судом Запорізької області.

Виключити квартиру АДРЕСА_4, належну ОСОБА_1, з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна.

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна, належного ОСОБА_1, а саме 1/3 частини земельної ділянки, розташованої за адресою: провулок Тополиний №5 в м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області, накладений на підставі постанови державного виконавця ВДВС Василівського РУЮ Запорізької області Горпинич С.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10 жовтня 2011 року, під час примусового виконання вимоги судового наказу №2н-663, виданий 22 вересня 2011 року Василівським районним судом запорізької області.

Виключити 1/3 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: провулок Тополиний №5 в м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області з Єдиного реєстру заборон та відчужень об'єктів нерухомого майна.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик