Номер провадження: 22-ц/785/4172/17
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Станкевича В.А.

суддів Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 суб'єкт оскарження Відділ Примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України на рішення державного виконавця, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 (діючої в інтересах ОСОБА_2 ) на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и л а:

09 листопада 2016 року від боржника ОСОБА_2 надійшла вищевказана скарга на рішення державного виконавця в рамках виконавчого провадження, які з боку боржника були постановлені з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження», а тому боржник просить визнати дії державного виконавця у межах виконавчого провадження. Визнати незаконними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.05.2012 року; постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 15.06.2016 року; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2016 року; постанову про призначення експерта від 04.10.2016 року; постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.10.2016 року.

В ході судового засідання представник боржника підтримала свою скаргу.

Представник стягувача просив скаргу залишити без розгляду.

Представник суб'єкта оскарження до суду не з'явився.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року скарга ОСОБА_2 суб'єкт оскарження Відділ Примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України на рішення державного виконавця залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2012 року Овідіопольським райсудом Одеської області в рамках цивільного провадження №2-2317/11 за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_2, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФФС» про звернення стягнення на предмет іпотеки було постановлено рішення, згідно якого позов був задоволений частково та було звернуто стягнення на предмет іпотеки.

25 травня 2012 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Мазур Г. на підставі заяви стягувача та виконавчого листа від 19.04.2012 року № 2-2317/11 виданого Овідіопольським районним судом Одеської області було відкрито виконавче провадження ВП №33130957, яке було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням по формі 119 (код листа Київ 53 0 9), яке адресат отримав 03.06.2012 року.

04 липня 2012 року боржник звертався належним чином до суб'єкта оскарження з заявою щодо виконавчого провадження, що підтверджується власноручною заявою боржника, крім цього боржник неодноразово звертався до суб'єкта оскарження в рамках даного виконавчого провадження.

В ході примусового виконання судового рішення та в рамках виконавчого провадження ВП №33130957державним виконавцем були прийняті процесуальні рішення, а саме: постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 15.06.2016 року; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2016 року; постанову про призначення експерта від 04.10.2016 року; постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.10.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що боржнику ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження було відомо з липня 2012 року, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № від 25.05.2012 року 33130957 він отримав 03.06.2012 року, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням.

Зі змісту скарги видно, що боржник просив скасувати постанову про заміну сторони виконавчого провадження від 15.06.2016 року; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.10.2016 року; постанову про призначення експерта від 04.10.2016 року; постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.10.2016 року.

Відповідно до ст. 31 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції на момент виникнення правовідносин) копії постанов державного виконавця направляються учасникам провадження адресатам із супровідним листом простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 12 ЗУ України «про виконавче провадження» сторони провадження мають право ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Між тим коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що такі строки є процесуальними, і можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Така правова позиція викладена в п. 16 Постанови Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час судових рішень у цивільних справах».

При таких даних суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки боржнику було відомо про наявність даного виконавчого провадження, ще з червня 2012 року та прийняття процесуальних рішень державного виконавця боржник мав можливість отримувати інформацію про хід виконавчого провадження, клопотання про поновлення строку для звернення до суду з боку боржника до суду не надходило, а тому дана скарга підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявникові.

Що стосується посилань визначених в апеляційній скарзі, що справа розглянута неповноважним судом, оскільки не було розглянуто клопотання про відвід судді головуючого по справі, то з матеріалів справи та звукозапису судового засідання вбачається, що судом було розглянута заява про відвід судді та після прийняття рішення у нарадчий кімнаті повний текст ухвали був оголошений у судовому засідання.

Текст зазначеної ухвали знаходиться у матеріалах справи.

Що стосується інших посилань зазначених у апеляційній скарзі, то вони або спростовуються матеріалами справи, а бо не є підставою для скасування ухвали суду.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги переконливими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування суддею першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 (діючої в інтересах ОСОБА_2 ) - відхилити.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 16 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції

Судді апеляційного суду Одеської області В.А. Станкевич

І.П. Сидоренко

Т.В. Цюра