РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2732/16-ц

05.05.17 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Стягайло М.Ф.

відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив стягнути з відповідача на його користь у відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди - 11570 грн. та у відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а також витрати за надання йому правової допомоги, в сумі 500 грн. та судові витарти.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що він проживає в АДРЕСА_1 та грав в сільському духовому оркестрі. Відповідач по справі також грав в оркестрі та був керівником. Тому члени оркрестру свої музичні інструменти зберігали в відповідача вдома, а коли виникала потреба у інструментах, то вони збиралися в відповідача , брали свої інструменти і йшли грати, а після закінчення гри вони приходили всі разом до відповідача та знову залишали свої інструменти. В нього було своїх два музичні інструменти: труба і баритон. Грав в основному він на трубі, і так як вона малогабаритна, то він її носив з собою і не залишав у ОСОБА_3, а "баритон" приніс до оркестру, щоб на ньому грали інші. . Цей баритон у нього з 3 класу, він на ньому вчився грати і зберігав його, як реліквію. Він не звичайний, з білого металу, можна сказати, що це «раритет», та ще пам'ять про його вчителя, який вчив на ньому музики. Два роки тому назад, в 2015 році , ОСОБА_3 залишив їхній оркестр та перейшов грати в сільський оркестр с. Вівсяники, Козятинського району. Він став вимагати у відповідача, щоб той повернув йому його музичний інструмент "баритон ", але той спочатку говорив, що в нього немає його баритона, що він його не брав. Потім він все таки визнав дану обставину, і став пропонувати йому якийсь інший «баритон», але той був не його і він відмовився взяти його. Після того відповідач перестав навіть спілкуватися з ним на цю тему, хоча він знову неодноразово говорив ОСОБА_3 щоб він повернув йому музичний інструмент. З даного приводу він звертався неодноразово в правоохоронні органи , де було встановлено, що його музичний інструмент дійсно був на зберіганні у гр.. ОСОБА_3. А коли після залишення ОСОБА_3оркестру, він передавав їхні музичні інструменти новому старшому - ОСОБА_4, але ОСОБА_3 його "баритона" не передав, хоча гр. ОСОБА_4 в поясненні на ім'я начальника міліції ствердив факт, що в гр. ОСОБА_3 був «баритон» ОСОБА_1 Визнав також гр.. ОСОБА_3 той факт, що в нього дома зберігався його баритон, який неначе пропав десь, але визнає, що інструмент пропав з його вини, і він готовий відшкодувати завдану йому шкоду, але тільки по рішенню суду. Відповідно до довідки, яка долучається до позовної заяви, виданої приватним підприємцем, який займається торгівлею музичними інструментами, вартість такого « баритона» складає: 11 570( одинадцять тисяч п'ятсот сімдесят) гривень.

Крім матеріальної шкоди, відповідач заподіяв йому ще й моральну шкоду, яка полягає в моральних стражданнях та переживаннях, в зв'язку з порушенням його права власності, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, через неможливість продовження активного життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. У зв'язку з цими подіями, у нього вкрай погіршилися стосунки з членами духового оркестру. Тому він вважає, що своїми діями відповідач заподіяв йомуморальну шкоду, яку він визначає в розмірі 5 000( п'ять) тисяч грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили обставини, зазначені вище, просили позов задовільнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він керівником духового оркестру0, в який входия і ОСОБА_1 Члени духового оркестру зберігами музичні духові інструменти в нього вдома, а коли потрібно було їх використовувати, то всі разом у нього збарались, брали інструменти та йшли по замовленню. Років десять чи більше тому ОСОБА_1 приніс йому музичний інтсрумент " баритон", щоб він його відремонтував. " Баритон" був у неробочому стані, не піддавався ремонту, і так як ОСОБА_1 тривалий час за ним не приходив, він його викинув .

Три роки, може менше, він не грає в оркрестрі з ОСОБА_1 та іншими членами оркестру , і не хоче з ними грати . Колм позивач став вимогати повернути йому музичний інтрумент "баритон ", то він взамін його інструмента, передав свій "баритон ", тільки іншого кольору. Розписки від ОСОБА_5 про поернення йому "баритона " він не брав.

В своїх запереченнях на позовну заяву просив застосувати до даного позову строки позовної давності, оскільки інструмент ОСОБА_1 приніс ще в 2000 році та відмовити у позові.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були в одному духовому оркестрі. . Років два назад ОСОБА_3 перейшов у духовий оркестр в с. Вівсяники. Він бачив, що ОСОБА_3 возив на багажнику велосипеда музичний інструмент "баритон ", такий як був у ОСОБА_1

.Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він був не один раз в квартирі ОСОБА_1, вони разом працювали. Знає, що він музикант ,бачив трубу, він казав, що грає в духовому оркестрі, на похоронах та весіллях. Це було десь до 2000 року, потім він пішов на пенсію. В 2016 році він був на похоронах у свого знайомого в с. Вівсяники та бачив, що ОСОБА_3 грав на трубі, похожій на ту, яку він раніше бачив у ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_8, суду пояснив, що знає добре ОСОБА_1 і ОСОБА_3. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 раніше грали в одному духовому оркестрі .У ОСОБА_1 був музичний інтсрумент " баритон," нікелірований, відрізнявся від інших, був аж білий. В 2016 році він на похоронах в с. Вівсяники і бачив, що ОСОБА_3 грав на "баритоні", якого він раніше бачив у ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 гали в одному духовому оркестрі. ОСОБА_3 був керівником оркестру, тому щоб не носити духові інструменти додому кожний раз, всі члени оркестру залишали духові інструменти в ОСОБА_3, а коли потрібно було йти грати на якусь оказію, то всі збиралися у ОСОБА_3 та брали свої музичні інструменти . Років 10 чи 12 назад ОСОБА_1 приніс трубу "баритон" до ОСОБА_3 . Коли ОСОБА_3 пішов з їхнього колективу в с.Вівсяники, це було 2,5 роки тому, то ОСОБА_1 сказав, щоб ОСОБА_3 повернув його " баритон". Проте ОСОБА_3 сказав, що у нього його немає.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача та свідків, дослідивши інші письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у складі духового оркестру с. Самгородок, Козятинського району Вінницької області, який був створений близько 30 років тому. Керівником оркестру був ОСОБА_3.

ОСОБА_1 в колектив приніс належний йому музичний інструмент " баритон", який зберігався у керівника оркестра - ОСОБА_3 Відповідач в судовому засіданні не заперечував той факт, що належний ОСОБА_1 баритон був у нього на зберіганні .

В 2015 році ОСОБА_3 залшив музичний колектив та пішов з оркестру, при цьому передав усі музичні інструменти, які у нього зберігались, ОСОБА_4

Проте належний позивачу музичний інтсрумент "баритон"не передавав.Даний факт підтвердили в судовому засіданні сторони та свідок ОСОБА_4

Відповідно до довідки-рахунку № 01/12 від 01.12.2016 року вартість музичного інструменту "барітон " на даний час становить 11570 грн ( а.с.8 ).

Як вбачається із висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_1 щодо неповрнення йому ОСОБА_3 музичного іструмента "баритона " від 16.10.2016 року Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП Вінницької області , то ОСОБА_3 визнав той факт, що у нього на зберіганні знаходився музичний інструмент "баритон", який належав ОСОБА_1 та він пропав з його, ОСОБА_3 , вини ( а.с.5 ).

Відповідно до ст.. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання .

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч.1 ст, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю особистим немайновим прававм фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юрдичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. ст.10,57- 60, ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що відповідач не заперечував той факт, що позивач залишив на зберігання йому музичний інструмент "баритон", а він в свою чергу належним чином його не зберіг і по його вині він пропав , тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є обгрунтованим. Проте заявлена позивачем сума матеріальної шкоди - 11570 грн. є завищеною, оскільки позивачем не враховано факт зносу музичного інструменту, так як сам потерпілий пояснював, що спірний музичний інструмент йому подарували близько тридцяти років тому, Крім того, при визначені суми необхідної для стягнення у відшкодування шкоди, суд відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України враховує і матеріальне становище відповідача, який є людиною похилого віку, не працює. Таким чином, суд вважає, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5000 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте жодних доказів щодо моральних страждань позивача матеріали справи не містять, а отже суд приходить до висновку у необхідності відмовити в задоволені цих позовних вимог.

Суд не може прийняти до уваги заяву відповідача про застосування строків позовної давності до даного позову, оскільки як було вставнолено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 дізнався про порушення свого права в 2015 році після того, як ОСОБА_3 залишив духовий оркестр і музичні інструменти передали ОСОБА_4

На підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 витрати судового збору у розмірі 520 грн. 21 коп. та 500 грн за надання правової допомоги, а всього 1020 грн 21 коп ( одну тисячу двадцять грн 21 коп).

Керуючись ст.ст. 10, 57- 60, ч.1 ст.88, 208,209, 213 - 215, ЦПК України, ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1193 ч.4 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 5000 грн ( п'ять тисяч грн ) .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги у розмірі 500 грн та витрати судового збору у розмірі 520 грн. 21 коп. , а всього 1020 грн 21 коп ( одну тисячу двадцять грн 21 коп ).

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: підпис В А.Воронюк

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

Дата документу 05.05.17