Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 24 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Трояновської Г.С.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору, стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що 07.06.2016 року між ним та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір, згідно умов якого, остання, як виконавець, зобов'язувалась організувати роботи по виготовленню і передачі у власність ПВХ конструкцій. У зв'язку з тим, що відповідач, в порушення п.п. 1.1, 3.2 Договору, не виготовив та не встановив металопластикове вікно, позивач просив розірвати договір від 07.06.2016 року укладений між сторонами, стягнути з відповідача 2696 грн. 00 коп. сплачених коштів, 2500 грн. 00 коп. витрат на юридичні послуги.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 15 серпня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції дав неправильну оцінку доказам по справі, залишив поза увагою, порушення відповідачем умов Договору, а тому оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2016 року між сторонами було укладеного договір №FT-00093_R, згідно умов якого, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зобов'язувалась організувати роботу по виготовленню і передачі у власність замовнику ПВХ конструкцій, а саме металопластикове вікно розміром м2, профіль-білий, виконання 4-16-4, профіль:ПВХ ROTTA. Замовник у свою чергу зобов'язувався оплатити та прийняти готовий виріб.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року №172 затверджено перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну та поверненню. Згідно даного переліку, погонажні матеріали, скло, дерево нарізне чи розкроєне під розмір, визначений замовником, поверненню не підлягають.

Замовлені позивачем ПВХ конструкції, складаються з погонажних матеріалів і скла, виготовлених під розмір, затверджений останнім.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач відмовився від виконання умов договору, а саме не прийняв замовлений виріб, а також, відповідно до умов договору, додатку №1, розірвання договору не допускається.

Колегія судді погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідно до договору №FT-00093_R від 07.06.2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2, виконавець зобов'язувався виготовити та передати замовнику ПВХ конструкцію, у свою чергу, ОСОБА_1, зобов'язувався оплатити та прийняти замовлену конструкцію. Відповідно Додатку №1 до вищезазначеного договору, замовлена конструкція, поверненню не підлягає. Замовник - ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами договору, про що свідчить підпис у додатку №1 до договору №FN-00093_R.

Замовник виконав свої зобов'язання, неодноразово повідомляв ОСОБА_1 про готовність виробу та його доставку останньому. 15 червня 2016 року ОСОБА_1 відмовився прийняти вироби, що підтверджується доповідною запискою та не заперечувалося самим позивачем. Причину відмови вказав, що вироби доставлені в нічний час.

06 липня 2016 року відповідач направив ОСОБА_1 лист, в якому повідомляв, про готовність виробу та необхідність сплатити кошти в сумі 1 345 грн. Рекомендований лист позивач отримав 09.07.2016 року, що підтверджується його підписом.

Оскільки ОСОБА_1 не з'явився за товаром, відповідач повторно направив йому лист, в якому повідомляв не тільки про готовність виробу, а і про зміну реквізитів на які йому необхідно платити кошти. Факт отримання позивачем 08.08.2016 року рекомендованого листа від ФОП ОСОБА_2 підтверджується його підписом.

Зазначені обставини свідчать, що позивач відмовився прийняти ПВХ конструкцію та погасити заборгованість по оплаті виробу.

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, враховуючи той факт, що роботи за договором підряду були виконані належним чином, у відповідності до умов Договору, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для розірвання договору, встановлених відповідно до ст.651 ЦК України.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову грунтується на вимогах закону та обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді