Справа № 127/6563/17
Провадження № 2/127/2963/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

29.05.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 від 4 квітня 1991 року будинковолодіння за АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3. В подальшому нумерація будинків була змінена з АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1 та змінена назва АДРЕСА_1 на АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 342 від 24 березня 2017 року.

10 жовтня 2006 року було зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 у належній частині будинку АДРЕСА_1, що підтверджується записами у домовій книзі. ОСОБА_3 користується своєю частиною будинку та має іншу, свою домову книгу, в якій записи про ОСОБА_2 відсутні.

З 2008 року відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, місце його знаходження позивачу невідоме, а тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні просила суд позов задовольнити за обставин викладених у ньому, не заперечувала, щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином оголошенням в газеті «Вінниччина».

За таких обставин на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що на підставі свідоцтва про права особистої власності на будинок НОМЕР_1 від 04.04.1991 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить будинок АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до витягу з домової книги в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 10.10.2006 і по даний час (а.с. 12-16).

Згідно довідки № 316 від 20.03.2017 року виданої квартальним комітетом мікрорайону Пирогово в будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , але за місцем реєстрації не проживає з 2008 року по даний час (а.с. 17).

Згідно заяв ОСОБА_5, який проживає в будинку АДРЕСА_2, ОСОБА_6, яка проживає в будинку АДРЕСА_3 та ОСОБА_7, яка проживає в будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не проживає з 2008 року і по даний час (а.с. 18-20).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з 2008 року, тоді як останній залишається бути зареєстрованим за адресою:АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, реєстрація відповідачки порушує права позивача як власника житла.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 640 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 321, 391, 405 ЦК України ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може буди оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: