АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Костюк Л.С.,

за участю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про відшкодування витрат на будівництво, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року позивачі звернулися з позовом про відшкодування з відповідачів в солідарному порядку понесених витрат на перебудову житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Миру, 88 у с. Шилівці Хотинського району Чернівецької області.

В остаточній заяві про збільшення позовних вимог (т.2,а.с.8-9) просили стягнути встановлену висновком будівельно-технічної експертизи від 15.09.2015 року №15039 вартість понесених витрат по добудові зазначеного житлового будинку з господарськими спорудами в сумі 241 934 грн.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що протягом 2000-2011 років, коли власником спірного будинку була ОСОБА_6, з дозволу останньої за власні кошти проводили добудову та перебудову будинку шляхом виконання перелічених будівельних робіт та придбання необхідних для цього матеріалів, а згодом, коли з 28.04.2011 року власник змінився на ОСОБА_4, до червня 2011 року їх завершили. Конфлікт між сторонами призвів до відкликання згоди ОСОБА_6 на проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 у цьому будинку, перехід права власності на нього до ОСОБА_4, що на думку позивачів в порядку ст.ст.376, 1212, 1213 ЦК України є підставою для стягнення 241 934 грн.

Справа №725/4461/14-ц Провадження №22-ц/794/627/17 Категорія 30

Головуючий у 1-й інстанції Вольська-Тонієвич О.В. Доповідач Лисак І.Н.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 кошти в рахунок відшкодування витрат на добудову житлового будинку, будівництва господарських споруд та вартість будівельних робіт у розмірі 241 934 грн. У задоволені вимог про стягнення з ОСОБА_6 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 14 квітня 2016 року рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2015 року змінено, зменшено розмір стягуваної суми з ОСОБА_4 з 241 934 грн. до 210 310 грн. та виключено посилання як на підставу задоволення позову ст.376 ЦК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.03.2017 року рішення апеляційної інстанції скасовано, а справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, неповного зясування обставин, що мають значення для справи, ОСОБА_4 у вимогах апеляційної скарги просить вищезазначене рішення суду в частині задоволених до нього вимог скасувати та ухвалити нове про відмову в цьому в повному обсягу. Обґрунтовує тим, що позивачами не доведено надання згоди ОСОБА_6 на здійснення позивачами будь-яких робіт у належному їй будинку, відсутності факту самочинного будівництва та обовязку ОСОБА_4 як обдарованого цим будинком вчинити будь-які дії фінансового характеру на користь третіх осіб, які не були сторонами договору дарування. Ухвалене рішення щодо відмовлених вимог до ОСОБА_6 просить залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предметом апеляційного перегляду є надання оцінки законності рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог про стягнення з ОСОБА_4 заявлених сум, а рішення суду в частині відмови у стягненні таких з ОСОБА_6 позивачами не оскаржувалося, отже стало для них прийнятним.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Про те, оскаржувана частина рішення таким вимогам не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про поширення на спірні відносини ч. 6 ст. 376 ЦК України та невірно оцінивши докази прийшов помилкового висновку про відшкодування заявлених витрат за рахунок ОСОБА_4

Так, сторонами визнається та не спростовується належність спірного будинку на підставі рішення виконавчого комітету Шиловецької сільської ради №25/5 від 20.05.2009 року, яке на час розгляду справи не скасоване, на праві власності ОСОБА_6 (т.1.а.с.15), та перехід цього права з часу реєстрації 04.05.2011 року на підставі договору дарування від 28.04.2011 року до ОСОБА_4 (т.1,а.с.16-17), що також виключає наявність ознак самовільного будівництва.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2013 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 25 липня 2013 року, встановлено та в силу ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вклали фізичну працю, спрямовану на утримання та поліпшення господарства по вул. Миру, 88 в с. Шилівці Хотинського району Чернівецької області без згоди власника, й не позбавлені права звернення до суду з позовом про відшкодування витрат на будівництво спірного будинку (т.1, а.с.49-51, 84-86).

Крім того, понесення ними витрат на придбання матеріалів для ремонтних робіт та газифікацію в період з 2006 року по 2010 рік підтверджується письмовими доказами (т.1,а.с.29-42), належність яких відповідачами не спростована.

Таким чином, при наявності права на відшкодування понесених витрат на покращення умов проживання позивачів до відчуження ОСОБА_6 майна за її рахунок, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відсутністю апеляційної скарги на рішення про відмову у задоволенні вимог в цій частині самостійно розпорядилися своїми правами та відмовились від захисту цього права за рахунок ОСОБА_6

Будь-яких інших доказів понесення витрат на добудову, перепланування спірного майна з метою покращення умов проживання з травня 2011 року після переходу права власності до ОСОБА_4, а також наявність його згоди на це позивачами не надано.

Крім того, навпаки, договір дарування від 28.04.2011 року по своїй правовій природі не може містити будь-яких зобовязань фінансового характеру обдарованого перед дарувальником, а вимог та застережень щодо таких перед третіми особами його зміст не містить, що в сукупності спростовує право позивачів на відшкодування витрат за рахунок ОСОБА_4 та внаслідок невірно встановлених судом про це обставин є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з відмовою у задоволенні до нього таких вимог.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, крім іншого є: невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2015 року в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_4 підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні таких.

Судові витрати по сплаті ОСОБА_4 судового збору за перегляд заочного рішення в сумі 121 грн. (т.1,а.с.107), подання апеляційної скарги в сумі 2 662 грн. (т.1,а.с.81) та касаційної скарги в сумі 2 523,72 грн. (т.1,а.с.144) в порядку ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок позивачів в рівних частках.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 29 грудня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрат, судових тощо, скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування понесених судових витрат по 2 653,36 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді: В.Ф. Міцней

ОСОБА_7