Справа № 310/8157/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 квітня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача- Кондрашової В.М., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, посилаючись на наступні обставини. З 1991 року позивач проживала з ОСОБА_4 однією сім»єю без реєстрації шлюбу до моменту його смерті 01.05.2016 р. Позивач вказала, що вони мешкали разом у будинку №64 по вулиці Пірогова у м.Бердянську, який належить їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 16 червня 1989 року. Спільних дітей у них не було. Позивач вказав, що відповідач є сином померлого ОСОБА_4 від першого шлюбу та є спадкоємцем першої черги за законом. Інших спадкоємців не має.. У 2008 році ОСОБА_4 тяжко захворів і весь тягар утримання чоловіка ліг на плечи позивача. Позивач зазначила, що ОСОБА_4 була проведена складна операція з приводу серцево-судинного захворювання, а потім він неодноразово лікувався та проходив обстеження у м.Бердянську. У січні 2009 року ОСОБА_4 була призначена інвалідність 2-ї групи із забороною на всі види трудової діяльності та у зв,язку з цим призначена пенсія у розмірі 544,00грн. Позивач вказала, що вона сама утримувала, доглядала, займалася лікуванням чоловіка і поховала його за свої кошти. Відповідач проживав окремо від їх сім,ї, крім того, він ніколи не приділяв гідної уваги своєму батькові, ні на лікування, ні на поховання грошей не давав. У Пенсійному фонді позивач отримала кошти на поховання у розмірі 2460,00грн. Відповідач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4. Спадщина складається із автомобіля ВАЗ 21099 20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 Позивач вказала, що витрати, які були нею понесені складаються з здійснення послуг на цвинтарі (кладка тротуарної плитки коло могили) у розмірі 5070, 00 грн., копки могили, перенесення труни до місця поховання, свідоцтва про поховання, формування пагорбу на місці резервування для сімейного поховання, одноразове прибирання місця поховання відповідно до чеку комунального підприємства "Ритуал БМР" у розмірі 790,00 грн, установки столу та двох лавок біля могили на цвинтарі у розмірі 1200,00 грн., придбання одягу для померлого у розмірі 1350,00 грн, надмогильного покриття у у розмірі 1500,00 грн та ритуальних послуг за чеком від 04.05.2016 року у розмірі 5710,00 грн., а всього - 15 560, 00 грн. Виготовлення та встановлення пам'ятника на могилі складає 14 000грн. Згідно накладної від 28.07.2016р позивач внесла аванс на виготовлення пам'ятника у розмірі 6000грн. Позивач вказала, що згодна на те, щоб виготовлення та встановлення пам'ятника було покладено на них з відповідачем в рівних частках, по 7000, 00 грн. Позивач вказала, що витрати складають: 15 560грн - 2 460грн + 7 000грн=20 100. В судовому засіданні позивач та його представник зменшили позовні вимоги і прохали стягнути витрати на поховання спадкодавця, витрати на виготовлення та встановлення пам»ятника у розмірі 7000 гривень не заявляли і прохали стягнути з відповідача на користь позивача витрати на поховання спадкодавця ОСОБА_4 у розмірі 13100 гривень/ Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково , в частині витрат послуг за ритуальні послуги у розмірі 5710 гривень відповідно до товарного чеку від 04.05.2016 року, витрат на копку могили, перенесення труни до місця поховання, свідоцтво про поховання відповідно до чеку комунального підприємства « Ритуал БМР» , не визнав в цьому чеці вартість витрат на резервування для сімейного поховання та одноразове прибирання могили, витрати на установку столу та 2-х лавок біля могили на цвинтарі у розмірі 1200 гривень та витрати на придбання одягу для померлого у розмірі 1350 гривень, витрати на кладку тротуарної плитки, надмогильного покриття у розмірі 1500 грн., а також відповідач вважав необхідним із цих витрат відрахувати суму , яку позивач отримала в Пенсійному фонді у розмірі 2460 гривень на поховання ОСОБА_4, Останні витрати, відповідач не вважає саме витратами на поховання батька, не вважає їх розумними, враховуючи його дохід і що вони були витрачені позивачем на власний розсуд.

Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи , вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 01 травня 2016 року.

Встановлено, що єдиним спадкоємцем першої черги після його смерті є його син ОСОБА_3 відповідач по справі, який в передбачений законом строк звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька

Спадщина ОСОБА_4 складається із 1/2 частини автомобіля ВАЗ 21099 20, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_4, оскільки відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27.12.2016 року, яке набуло законної сили 24.01.2017 року, вищевказаний автомобіль був визнаний спільною сумісною власністю ОСОБА_4 і ОСОБА_1 і за нею було визнано право власності на 1/2 частину автомобіля .

Судом встановлено, що саме позивач - ОСОБА_1 понесла витрати на поховання ОСОБА_4 у розмірі 13 100 гривень, що підтверджено документально, при цьому нею відрахована сума 2460 гривень, яку вона отримала від Пенсійного фонду на поховання ОСОБА_4 і цей факт вона не заперечувала в ході судового розгляду.

Відповідно ч.1ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності їх здійснення. Водночас відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання, відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Законодавець, визначає відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу»: що, на могилах (місцях родинного поховання) можуть встановлюватися намогильні споруди, склепи за індивідуальним замовленням у межах, встановлених для могили (родинного поховання). Встановлені намогильні споруди, склепи реєструються спеціалізованим комунальним підприємством..

Відповідно до ч.б ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» -намогильні споруди - це пам'ятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих;

Встановлені позивачкою: стіл та дві лавки, надмогильне покриття та кладка тротуарної плитки коло могили на загальну суму 7770 грн. - не є намогильними спорудами у розумінні і трактуванні норм закону (який їх визначає як пам»ятник та огорожу), крім того, подібні витрати не є необхідними для їх здійснення при похованні, а витрати на їх здійснення не є розумними, у розумінні відповідача.

Порядок організації поховання і ритуального обслуговування населення регулюється "Необхідним мінімальним переліком вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення", затверджений наказом Держжитлокомунгоспу України від 19.11.2003 року, а також Законом України "Про поховання та похоронну справу", відповідно до яких в питаннях про поховання померлого встановлення надгробного пам'ятника та його облаштування не зазначається. Разом з тим, відшкодуванню підлягають витрати, понесені саме на поховання спадкодавця, так як проведення інших заходів чи дотримання традицій будь-якими особами вчиняються на власний розсуд, а тому відшкодуванню не підлягають. Тому відповідач не вбачає доведеності доцільності облаштування могили та розумності витрат на кладку тротуарної плитки коло могили у розмірі 5070 гривень, установки столу та 2-х лавок біля могили у розмірі 1200 гривень та надмогильного покриття у розмірі 1500 гривень.

Відповідачем судові надана довідка від 10.01.2017 року про розмір його заробітної плати, яка складає 1680 гривень на місяць і ствердження відповідача, що позивач робила вищевказані витрати на свій розсуд, і у нього не було таких коштів, тому він не давав згоди на таке облаштування могили, заслуговують на увагу.

Позивач стверджувала про те, що саме за згодою з відповідачем нею проводилися всі дії по похованню та облаштуванню могили.

Але, виходячи із визначення поняття поховання , яке міститься в Законі України « Про поховання та похоронну справу» до витрат на поховання спадкодавця можно віднести ті, які здійснюються з моменту смерті до поміщення труни з тілом в могилу.

Витрати ж, які проведені вже після поховання, крім встановлення пам»ятнику, не відносяться до витрат на поховання, тому і відшкодуванню у відповідності до ст.1232 ЦК України не підлягають.

Всі останні витрати , заявлені в позові , а саме, ритуальні послуги у розмірі 5710 гривень відповідно до товарного чеку від 04.05.2016 року, відповідно до чеку комунального підприємства « Ритуал БМР» у розмірі 790 гривень та відповідно до накладної від 02.05.2016 року придбання одягу для померлого у розмірі 1350 гривень, є витратами на поховання в розумінні вищезазначеного закону і документально підтверджені належними доказами і з відрахуванням суми у розмірі 2460 гривень, яку позивач отримала на поховання від Пенсійного фонду, які складають - 5390 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При вирішенні справи суд також взяв до уваги Постанову фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 03 жовтня 2008 року № 45 ( чинної на час розгляду справи), яку суд вважає можливим урахувати відповідно до положень ч.8 ст. 8 ЦПК України, якою визначений гранічний розмір витрат на поховання та пов»язаними із цим ритуальними послугами у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в різних областях України, в Запорізькій області гранічний розмір витрат на поховання складає 7302 гривні, в межах цього розміру і суд задовольнив позовні вимоги.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн.

На підставі ст.1232 ЦК України, ЗУ "Про поховання та похорону справу" та керуючись ст.ст. 8, 10,11, 15, 60, 88, 169,209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3) витрати на поховання спадкодавця у розмірі 5390 (п»ять тисяч триста дев»яносто гривень), 00 коп., які складаються з витрат на копку могили, перенесення труни до місця поховання, свідоцтва про поховання, формування пагорбу на місці резервування для сімейного поховання, одноразове прибирання місця поховання відповідно до чеку комунального підприємства "Ритуал БМР", придбання одягу для померлого згідно накладної від 02.05.2016 року та витрати за ритуальні послуги за товарним чеком від 04.05.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну гривню), 20 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: