Справа № 603/589/17
Провадження №2-о/603/27/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2017 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Іванчука В. М.

за участі секретаря судового засідання Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу

за заявою ОСОБА_1,

заінтересована особа Задарівська сільська рада Монастириського району

про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів, а саме, Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданих на ім'я «ОСОБА_1».

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що на підставі розпорядження Монастириської РДА від 13.05.2003 року №138 ОСОБА_1 видано Державні акти на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2.

При видачі вказаних Державних актів на право приватної власності на землю було допущено помилку при написанні прізвища заявника, а саме, заявник записаний в Державних актах як «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1».

Окрім цього в заяві зазначає, що ОСОБА_1 вирішив укласти договір оренди земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належать йому, проте заявник не може укласти даний договір у зв'язку з тим, що існують розбіжності у паспорті та Державних актах.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, представником заявника - ОСОБА_2 через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи в її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Задарівської сільської ради в судове засідання не з'явився, проте подав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів суд враховує таке.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявникові для укладення договору оренди земельних ділянок.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Судом не виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Так, на підставі розпорядження Монастириської РДА від 13.05.2003 року №138 ОСОБА_1 видано Державні акти на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2.

Як зазначає представник заявника у поданій заяві, що в вищевказаних Державних актах невірно зазначено прізвище заявника.

Документами, які встановлюють правильне прізвище заявника по даній справі є паспорт серії НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і згідно записів якого правильне прізвище заявника «ОСОБА_1».

З вищезазначеного випливає, що при складанні (видачі) правовстановлюючих документів, Державних актів, органом, який його складав, була допущена помилка при записі прізвища ОСОБА_1

А тому беручи вищевказане до уваги та аналізуючи всі подані заявником докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що «ОСОБА_1», ІНФОРМАЦІЯ_1 та «ОСОБА_1», є одна і та ж особа.

Отже, факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами та копіями правовстановлюючих документів.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що ОСОБА_1 та «ОСОБА_1» є одна і та ж особа, то заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 60, ч. 3 ст. 209, 213-215, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 20 вересня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Монастириської райдержадміністрації від 13 травня 2003 року №138, на ім'я «ОСОБА_1»;

- Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20 вересня 2004 року, виданого на підставі розпорядження Монастириської райдержадміністрації від 13 травня 2003 року №138, на ім'я «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя В. М. Іванчук