Справа № 456/1104/17
Провадження № 2/456/1108/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С.

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання втратившими право на користування житлом,

встановив:

Позивачі звернулися в суд з позовом та просять визнати відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_9, та ОСОБА_4 належала квартира за адресою АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 10.03.1997 року, виданого бюро приватизації житла дистанції цивільних споруд Львівської залізниці. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_8, бабуся позивача ОСОБА_1 Після її смерті належну їй частку квартири успадкував ОСОБА_7 дідусь позивача ОСОБА_1, про що видано свідоцтво про прийняття спадщини. 07.12.2007 року ОСОБА_7 дідусь позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 чоловік позивача, подарували належні їм частки квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_9, що підтверджується договором дарування. 28.08.2012 року у квартирі зареєструвався, однак не проживав жодного дня ОСОБА_5, батько колишнього чоловіка позивача. 18.07.2014 року шлюб позивача ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_4 було розірвано, з того часу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 припинили спільне проживання та спілкування. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі, хоча залишаються зареєстрованими у ній, не оплачують комунальні послуги у вказаній квартирі і не мають жодних особистих речей у ній. Позивачам важко самим утримувати квартиру, оскільки знаходяться у скрутному матеріальному становищі, добровільно відмовляються знятися з реєстрації, а тому змушені звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять позов задоволити.

Відповідачі повторно в судове засідання не з'явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, а тому відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачів, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачів і проживає за адресою АДРЕСА_4. Відповідач ОСОБА_4 не проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_5 близько п'яти років, а відповідач ОСОБА_5 ніколи за вказаною адресою не проживав.

З свідоцтва про право власності на квартиру виданого 10.03.1997 року бюро приватизації житла Стрийської дистанції цивільних споруд Львівської залізниці вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_11.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 18.03.2005 року вбачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, актовий запис №127.

З свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 06.07.2007 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. вбачається, що ОСОБА_7 успадкував за законом 1/6 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 після смерті дружини ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

З договору дарування, посвідченого 07.12.2007 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Костур У.Т. вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 подарували, а ОСОБА_11, ОСОБА_9 прийняли в дар ? частину квартири за адресою АДРЕСА_6

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 08.02.2011 року вбачається, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року, актовий запис №63.

З свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 вбачається, що 18.07.2014 року шлюб між відповідачем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 було розірвано, актовий запис № 24.

Виходячи з положень ст. 71 ЖК України та роз'яснень, даних у п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї зберігається протягом шести місяців.

З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більше одного року не проживають в спірній квартирі без поважних причин, не сплачують комунальних послуг, а позивачі, як власники житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України мають право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, та відповідно до ст. 391 ЦК України мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218, 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 втратившими право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 та зняти їх з реєстрації у вказаній квартирі.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. С. Сас