Справа № 629/5081/16-ц
Номер провадження 2/629/344/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.04.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шевцова О.А.,
секретаря судових засідань Торенко Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на частку житлового будинку, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в обґрунтування якого зазначила, що вона з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 У 2011 році позивач разом із ОСОБА_6 вирішили придбати 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. У 2012 році ОСОБА_2 та ОСОБА_6 оселились у вищевказаному житловому будинку, а в 18.03.2014 року уклали договір купівлі-продажу на нього. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер.
Позивач просить суд встановити факт сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу як чоловіка та дружини ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач підтримала позов у повному обсязі, підтвердила обставини, які зазначені у позовній заяві, наполягала на задоволенні позову.
Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому.
Відповідачі та представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшло заперечення, у якому зазначено, що кошти ОСОБА_6 на придбання житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, були надані ОСОБА_5 Також, фактично з весни 2012 року ОСОБА_6 разом зі своїм братом ОСОБА_7 господарювали у 1/2 частині будинку, проводили ремонтні роботи надвірних споруд та будинку. У цей період позивач з ОСОБА_6 мешкали окремо.
Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердила факт тривалого спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_6, а також вказала, що спірна частина житлового будинку купувалася за кошти, які заробляв ОСОБА_6, а вона в свою чергу надавала допомогу грошами для проведення ремонтних робіт та на купівлю інструменту.
Поясненнями свідків підтверджується той факт, що позивач та ОСОБА_6, починаючи з 2000 року по 2012 рік, мешкали разом як одна сім'я за адресою: АДРЕСА_2, а з 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 проживали за адресою: АДРЕСА_1, спільно вели господарство, обробляли земельну ділянку.
Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Статтею 74 ч. 1 СК України встановлено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене письмовим договором між ними. Частина 2 вказаної статті передбачає, що на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).
Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 10) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Як вбачається з постанови Лозівської державної нотаріальної контори від 02.12.2016 року (а.с. 11) ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю доказів родинних та інших відносин з померлим.
Згідно договору купівлі-продажу від 18.03.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № НОМЕР_2 від 18.03.2014 року (а.с. 12-14) ОСОБА_6 придбано 1/2 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с. 15), 14.12.2000 року було розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_6.
Довідкою Лозівського міського кварталу № 56 від 04.11.2016 року (а.с. 16) підтверджується факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Як вбачається з довідки Лозівського міського кварталу № 55 від 04.11.2016 року (а.с. 17) ОСОБА_2 з 2000 року по 2012 рік фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Згідно довідки Лозівського міського кварталу № 55 від 04.11.2016 року (а.с. 18) ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідно довідки № 07/11-8 від 07.11.2016 року, виданої кредитною спілкою «Лозівський взаємний кредит» (а.с. 19) ОСОБА_2 протягом 2012 - 2015 років, надавалися та погашалися споживчі кредити в повному обсязі.
Суд вважає доведеним у судовому засіданні факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, з 2000 року по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року. У зв'язку із цим, 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1, придбана 18.03.2014 року, тобто в період проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_6, визнається судом їх спільною сумісною власністю.
Доказів, які б свідчили про наявність письмового договору між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 щодо належності спірного будинку, а також які б свідчили, що спірний будинок є особистою приватною власністю ОСОБА_6, суду не надані, у зв'язку із чим, доводи відповідачів судом не приймаються до уваги.
Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_6 з 2012 рорку не проживав з позивачем, суд не приймає до уваги, оскільки свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що його брат не проживав з відповідачем з 10.03.2012 року, а вже з 10.08.2012 року, ОСОБА_6 знову почав проживати з ОСОБА_2
Суд приходить до висновку, що частки ОСОБА_2 та ОСОБА_6, у праві власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, є рівними, у зв'язку із чим за позивачем слід визнати право особистої приватної власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1.
На підставі ст. 88 ЦПК України, суд солідарно стягує з відповідачів судовий збір у розмірі 826,80 грн на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215, 234, 249 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на частку житлового будинку - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право особистої приватної власності на 1/4 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2, витрати по сплаті судового збору в сумі 826,80 грн (вісімсот двадцять шість грн 80 коп).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.А. Шевцов