Справа №613/284/17 Провадження № 2/613/267/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Харченко С.М.

за участю секретаря Мізяк М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського фермерського господарства «Поліна» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0198 від 01.06.2007 року, укладений між ОСОБА_2 з СФГ «Поліна» та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13.10.2014 року /після смерті матері ОСОБА_2А./ є власником земельної ділянки площею 4,7428 га, кадастровий номер: :01:001:0198, що розташована на території Степнянської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

01.06.2007 року між матір»ю позивача ОСОБА_2 та СФГ «Промінь» був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:0198, розташованої на території Степнянської сільської ради Богодухівського району строком на 15 років. Однак, даний договір мати позивача не укладала, підпис в договорі не її , тому позивач вважає, що зазначений договір оренди є незаконним. Вважає, що не бажання відповідача добровільно розірвати договір оренди на землю, який був укладений незаконним шляхом є порушенням прав власника на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити із вказаних в заяві підстав.

Представник відповідача СФГ «Поліна» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вважала, що оспорюваний договір був укладений за волевиявленням ОСОБА_2, про що свідчить добросовісне виконання сторонами зобов»язань, та що ОСОБА_2 власноручно його підписувала, отримувала орендну плату.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши і оцінивши докази у справі, приходить до наступного:

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 057169 від 17 травня 2004 року земельна ділянка площею 4,7428,кадастровий номер: :01:001:0198, що розташована на території Степнянської сільської ради Богодухівського району Харківської області належала ОСОБА_2.

01.06.2007 року між матір»ю позивача ОСОБА_2 та СФГ «Промінь» укладено договір оренди землі, відповідно до якого належна на той момент орендодавцеві земельна ділянка передана в оренду СФГ «Поліна» строком на 15 років /а.с.10/. Договір зареєстрований 26.01.2008 року в Богодухівському відділі «Центр ДЗК» за номером 090868600.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,7428 га для ведення сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :01:001:0198, що розташована на території Степнянської сільської ради Богодухівського району Харківської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 07.03.2014 року.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 11 ЦК України. Правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ст. 202 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в поряду, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як зазначено в ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/. Тобто підпис підтверджує наміри учасників правочину та має забезпечити їх ідентифікацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, що є одним із головних елементів угоди (правочину).

Верховний Суд України у постанові від 18.12.2013 р. у справі за № 6-127цс13 висловив правову позицію, згідно із якою зазначив, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Нормами ч. 2 ст. 90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок підлягають захисту і відновленню в порядку і у спосіб, встановленому законом і відповідно до п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 203, 215, 216 ЦК України, п. «в», «д» ч. 3 ст. 152 ЗК України такими є визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 8659/15479 від 21.08.2017 р. підпис від імені ОСОБА_2 в договорі оренди землі від 01.06.2007 року(а.с.53-55), в графі «Підписи сторін Орендодавець:», в рядку «ОСОБА_2А.»,- виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_2, а іншою особою /а.с.102-110/.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_2 оспорюваний договір своїм підписом не скріплювала, інших осіб на підписання договору оренди не уповноважувала, а належних та допустимих доказів погодження ОСОБА_2 з умовами договору суду не надано, суд вважає доведеною і обґрунтованою вимогу позивача про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності у власника земельної ділянки волі та волевиявлення на його укладання та передачу в оренду СФГ «Поліна», тому приходить до висновку про задоволення позову, в межах заявлених вимог.

Відповідачем зазначено про виплату орендної плати за 2007-2013 роки, однак сам лише факт отримання орендної плати не свідчить про наявність волі і волевиявлення ОСОБА_2 на укладення спірного договору та про схвалення нею його умов, тому посилання представника відповідача на ці обставини суд до уваги не бере.

Згідно ст.88 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в загальному розмірі 7521 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, ч. 3 ст. 209, ст.ст. 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 01.06.2007 року, укладений між ОСОБА_2 та СФГ «Поліна» про передачу в оренду земельної ділянки, кадастровий номер: :01:001:0198, що знаходиться на території Степнянської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Стягнути з Селянського фермерського господарства «Поліна» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 7521 (сім тисяч п»ятсот двадцять одну) гривню 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ