Справа № 127/3128/16-ц Провадження № 22-ц/772/500/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 20Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Денишенко Т.О., Берегового О.Ю.,

при секретарі Топольській В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», в особі регіонального відділення в місті Вінниця, Товариства з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4; на стороні відповідачів приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та договору іпотеки квартири, за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

25.02.2016 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк», в особі регіонального відділення в місті Вінниця, ТОВ «Естейт Селлінг», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4; на стороні відповідачів приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та договору іпотеки квартири.

Заява мотивована тим, що відповідачі по справі мають можливість відчужити спірне майно, а саме житлову квартиру загальною площею 63,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому представник ОСОБА_2 ОСОБА_7 просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на вказану житлову квартиру.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року заяву задоволено.

Накладено арешт на обєкт житлової нерухомості квартиру №65, загальною площею 63,1 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., що знаходиться в місті Вінниці по вул. Пирогова, 117А, та належать на праві приватної власності ТОВ «Естейт Селлінг».

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 оскаржує її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, а тому просила її скасувати.

Заслухавши доповідача, пояснення та заперечення сторін, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1, 3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.2 ст.151 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 08.12.2015 року, право власності на житлову квартиру №65, загальною площею 63,1 кв.м., яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 117А, зареєстровано за ТОВ «Естейт Селлінг».

При цьому, зі згаданої Інформаційної довідки також вбачається, що ТОВ «Естейт Селлінг» 17.11.2015 року, виступаючи як іпотекодавець майна вищевказаної квартири, передало останню в іпотеку ПАТ КБ «Приватбанк», згідно з договором іпотеки від 17.11.2015 року, зі строком основного зобовязання - 26.05.2016 року та розміром основного зобовязання 29371582,00 гривень.

Отже, ТОВ «Естейт Селлінг» придбавши квартиру загальною площею 63,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, того ж дня розпорядилось нею передавши в іпотеку банку за іншими договірними зобовязаннями (кредитний договір від 26.05.2015 року), в разі невиконання яких, на вказану квартиру, за рішенням суду, може бути звернуто стягнення.

З наведеного вбачається, що ТОВ «Естейт Селлінг» здійснює активне розпорядження вказаною квартирою, а тому невжиття заходів забезпечення позову могло ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, судовою колегію взято до уваги рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2016 року яким позов ОСОБА_2 задоволено, а договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 та договір іпотеки укладений між ТОВ «Естейт Селлінг» та ПАТ КБ «Приватбанк» визнано недійсними.

Вказане рішення залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 10.11.2017 року та набуло законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_6 відхилити, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Суддя-доповідач: _______ ОСОБА_8

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ ОСОБА_9