Справа № 569/4962/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,
при секретарі Абашиній О.В.,
з участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд
Відповідач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Позивач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
22 листопада 2014 року між позивачем по справі та ОСОБА_6 було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1846, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №102995.
Рішенням Рівненського міського суду від 23.11.2016 року по цивільній справі №569/9610/16-ц з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання їхнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, та стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_6 у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), до досягнення сином трьохрічного віку.

Як вбачається із позовної заяви, відповідач по справі ніде не працює, тобто утримання сина ОСОБА_4 відбувається тільки за рахунок сплачених батьком аліментів.

З урахуванням викладених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що після рішення суду про стягнення аліментів сімейний стан позивача змінився, а його матеріальний стан внаслідок збільшення числа утриманців погіршився.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, зміну матеріального стану позивача, суд приходить до висновку, що за встановлених по справі обставин заявлені позивачем вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 з 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), є обґрунтованими та справедливими, але у звязку зі змінами внесеними до ч. 2 ст. 182 СК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обовязку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області по цивільній справі №569/11390/13-ц, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд за апеляційною скаргою на рішення суду, яка подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_8