Справа № 526/1727/17
Провадження № 2/526/829/2017
У Х В А Л А

про залишення без руху

17 серпня 2017 року м. Гадяч

Суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Горошко А.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмолпром» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому прохає стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену їй заробітну плату за період з 01.05.2017 року по 31 липня 2017 року по дату звільнення в сумі 12900,00 грн., а також середній заробіток за період затримки розрахунку з 31.07.2017 року по дату винесення рішення.

Проте, суд не може прийняти дану позовну заяву до провадження, оскільки її подано без додержання наступних вимог.

Із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (далі по тексту Закон) вбачається, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно п. 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від України 13.01.2004 року № 5 (далі Інструкції), для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці.

До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат.

Як вбачається з п. 3.9 Інструкції, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закону України «Про судовий збір»), за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Таким чином, положення п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не застосовується щодо вимоги про стягнення компенсації за несвоєчасне проведення розрахунку при звільненні.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України ст.ст. 4, 5 ЗУ «Про судовий збір», ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік»,суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Техмолпром» про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. М. Горошко