Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

10 квітня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд до Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов обґрунтовує тим, що рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 8 серпня 1970 року № 539, ОСОБА_2 та членам його сімї у складі трьох осіб: ОСОБА_3 - мати, ОСОБА_4- дружина, ОСОБА_5- дочка, була надана трикімнатна квартира № 3 за адресою: м. Черкаси, вул. Орджонікідзе (ОСОБА_6), 23.

Даний житловий будинок належить ЖБК № 21 «Дніпро». В подальшому замість ЖБК-21 «Дніпро» було створено ОСББ «Амброса 23».

Вартість квартири була виплачена ОСОБА_2 повністю, але квитанції про сплату пайових внесків не збереглися, у ОСББ «Амброса 23» також відсутні документи по сплаті внесків. Єдиним доказом повної сплати внеску є ордер № 381 від 24 липня 1970 року.

Згідно ч.3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Тобто з часу отримання ордеру ОСОБА_2 став власником вищезгаданої квартири. Даний факт за весь час проживання в даній квартирі, а це більше 45 років, ніхто не оспорював.

Відповідно до ч. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадшини включається відповідна квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

24 вересня 2006 року ОСОБА_2З помер. Спадщину після смерті ОСОБА_2З прийняла ОСОБА_4, але юридично її не оформила.

16 лютого 2014 року померла ОСОБА_4

Тому після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Вона звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме: квартиру № 3, що знаходиться в місті Черкаси по вулиці Сергія Амброса (вул. Орджонікідзе) у будинку 23.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспарюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчу є його право власності.

Просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого 24 вересня 2006 року та ОСОБА_4, померлої 16 лютого 2014 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 17 лютого 2017 року, яка занесена до журналу судового засідання, до участі в справі як співвідповідача було залучено ОСББ «Амброса 23».

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача - Черкаської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала.

Представник відповідача ОСББ «Амброса 23» в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, згідно ордеру №381 від 24 липня 1970 року ОСОБА_2 та членам його родини ОСОБА_3 мати, ОСОБА_8 дружина та ОСОБА_5 дочка була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_3 (колишня Орджонікідзе) в м. Черкаси, яка належала домоуправлінню ЖСК-21 «Дніпро».

24 вересня 2006 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР №048251 від 26 вересня 2006 року.

Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_4, яка на момент смерті проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою ОСББ «Амброса 23» від 28 листопада 2016 року.

16 лютого 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №230102 від 19 лютого 2014 року.

ОСОБА_1 2 грудня 2016 року звернулася до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 16 лютого 2014 року.

Постановою від 2 грудня 2016 року приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру №3, що знаходиться в м. Черкаси по вул. С.Амброса, 23, після смерті матері ОСОБА_4 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно відомостей Державного реєстру прав на нерухоме майно право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо обєкту нерухомого майна за адресою: вул. ОСОБА_9 (колишня Орджонікідзе)АДРЕСА_4, м. Черкаси не зареєстроване.

Відповідно даних КП «ЧООБТІ» спірна квартира має загальну площу 44 кв.м, а згідно висновку субєкта оціночної діяльності про вартість спірної квартири від 6 грудня 2016 року, вартість обєкту позову складає 20300 грн. без урахування ПДВ.

За таких обставин, суд вважає, що спір виник з правовідносин про право власності та спадкування і регулюється Цивільним кодексом України (далі ЦК), Законом України від 01.07.2004р. №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 331 ЦК передбачено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

1 липня 2004 року було прийнято Закон України №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно якого право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації. Частиною 5 статті 3 цього Закону (в редакції на момент його прийняття) передбачалося, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

За таких обставин до 1 липня 2004 року не передбачалося обовязкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а відносини з права власності регулювалися Законом України від 07.02.1991р. №697-ХІІ «Про власність».

Статтею 15 цього Закону передбачалося, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Як вбачається з листа ОСББ «Амброса 23» від 10 березня 2017 року, житловий будинок по вул. С.Амброса, 23 (раніше Орджонікідзе) в м. Черкаси було побудовано за замовленням ЖБК 21 «Дніпро», який в подальшому було реорганізовано в ОСББ «Амброса 23».

У звязку з тим, що попередня голова правління ЖБК 21 «Дніпро» ОСОБА_10 померла і не було належним чином передано документів, була втрачена інформація щодо виплат паїв мешканцями.

Батько ОСОБА_1, ОСОБА_2 отримав квартиру в 1970 році. Стосовно сплати паю у ОСББ «Амброса 23», як зазначалось вище, інформації не має. Але враховуючи, що питання щодо оплати паю протягом багатьох років не піднімалося, пай ОСОБА_2, на думку ОСББ «Амброса 23» був сплачений ним за життя.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 набув право власності на квартиру внаслідок сплати пайових внесків,а отже право власності на квартиру виникло до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а відтак відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 не є перешкодою для спадкування такого майнового права.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки .

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Натомість ч.3 ст.1296 ЦК передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п.3.1. розяснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В пункті п.3.3. розяснень, що містяться у листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Судам при вирішенні справ цієї категорії необхідно згідно із нормами, що регулюють підстави виникнення права власності на нерухоме майно, та нормами щодо складу спадщини перевіряти, чи належав та на якій правовій підставі об'єкт нерухомості спадкодавцеві.

Відповідно листа Міністерства юстиції України від 21 травня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Отже, за відсутності у ОСОБА_1 правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме: квартиру №3, що знаходиться в м. Черкаси по вул. С. Амброса у будинку 23, що залишилось після смерті матері ОСОБА_4, яка належала чоловіку померлої ОСОБА_2, який помер 24 вересня 2006 року, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_4, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно

Враховуючи що ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 16 лютого 2014 року, є спадкоємцем першої черги, але не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, через відсутність правовстановлюючих документів суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого 24 вересня 2006 року та ОСОБА_4, померлої 16 лютого 2014 року.

На підставі викладеного, ст.ст. 1218, 1261, 1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 14, 212, 213 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого 24 вересня 2006 року та ОСОБА_4, померлої 16 лютого 2014 року .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Головуючий:

Повний текст рішення суду виготовлено 18 квітня 2017 року

Головуючий: ОСОБА_11