АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4085/16-ц 22-ц/774/845/К/17
Справа № 210/4085/16-ц Головуючий в першій
Провадження 22-ц/774/845/К/17 інстанції ОСОБА_1
Категорія № 26 (III) Доповідач Барильська А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар - Гладиш К.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, у звязку з втратою працездатності, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») та просив суд стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, 275600 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що, працюючи протягом тривалого часу у відповідача в шкідливих умовах праці, він отримав професійне захворювання, у звязку із чим висновком МСЕК від 11.12.2014 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності у розмірі 15% по ХОЗЛ, та повторно підтверджено висновком МСЕК від 15.12.2015 року, безстроково.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн., без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач є винним у втраті позивачем працездатності та причинно-наслідкового зв'язку праці на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з фактом втрати працездатності позивача, авідтак не доведений і обовязок останнього у відшкодуванні позивачу моральної шкоди.

На думку апелянта, при визначенні розміру моральної шкоди, суд не врахував ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_2 пропрацював з 25 грудня 1997 року по 14 травня 2012 року в Криворізькому металургійному заводі імені «Леніна», Криворізькому державному металургійному комбінаті «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг», правонаступником якого є відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Звільнений з підприємства за власним бажанням по ст.38 КЗпП України (а.с.4-7).

Відповідно до висновку МСЕК від 11 грудня 2014 року, позивачу первинно встановлено 15% втрати професійної працездатності по ХОЗЛ. В послідуючому висновком МСЕК від 15 грудня 2015 року, позивачеві підтверджено 15% втрати професійної працездатності по ХОЗЛ, безстроково (а.с. 13, 14).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що у звязку з отриманим професійним захворюванням та встановленням ступеня втрати професійної працездатності, йому спричинено моральну шкоду, яку має компенсувати відповідач, який не забезпечив позивачу безпечних та нешкідливих умов праці, у звязку з чим він отримав професійне захворювання.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 153, ч. 1 ст.237-1 КЗпП України, й виходив з обовязку відповідача відшкодувати на користь позивача спричинену йому моральну шкоду, у звязку з отриманим на виробництві професійним захворюванням.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

ОСОБА_5 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №35, складеного 28 жовтня 2014 року (а.с.8-12), комісією в складі представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», страхового експерту Фонду соціального страхування, Дзержинська СЕС, в пункті 16 ОСОБА_5 вказано обставини, при яких ОСОБА_2 отримав професійне захворювання, саме робота на підприємстві, - відповідача в умовах перевищення граничнодопустимих показників шкідливих речовин в повітрі в декілька разів, оскільки працюючи майстром основної виробничої дільниці з видачі коксу (косові батареї 3 4) коксового цеху №1 з 20 січня 2009 року по 14 травня 2012 року, виконував наступні роботи: забезпечував виконання робіт з ведення технологічного, гідравлічного та температурних режимів при виробництві коксу, керував та забезпечував виконання планових завдань виробництва коксу згідно графіку, при цьому підпадав під вплив шкідливих речовин та коксового пилу, котрі знаходились в повітрі робочої зони і показники їх перевищували ГДР через недосконалість робочого місця. В пункті 17 Акту…встановлено, що причина виникнення професійного захворювання, - запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу коксу): 9,15-18,221мг/м3 при ГДК 6,0мг/м3, загазованість повітря робочої зони шкідливими речовинами (концентрація речовин та їх гранично допустима концентрація): водню ціанід 0,652-1мг/м3 при ГДК 0,3мг/м3, фенол 0,489-1,459мг/м3 при ГДК 0,3мг/м3, сірководень 27,51-33,941мг/м3 при ГДК 10,0мг/м3, діоксид азоту 3,0мг/м3 при ГДК 5,0мг/м3, оксид вуглецю 28,8-42,904 мг/м3 при ГДК 20,0мг/м3, а також працюючи в цеху вловлювання: з 15 червня 1981 року по 10 листопада 1981 року, - машиністом насосних установок; в коксовому цеху №1, - з 09 серпня 1982 року 24 квітня 1989 року; в коксовому цеху №2, - з 25 грудня 1997 року по 20 січня 2009 року, де підпадав під дію пилу та хімічних речовин, що перевищували гранично допустиму концентрацію.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з професійним захворюванням був встановлений. Він отримав професійні захворювання, втратив працездатність у розмірі 15%.

Позивач переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання, змушений приймати ліки, оскільки хворий на патологію органів дихання, має постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання.

При цьому, неможливість встановити конкретних посадових осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, гігієнічних регламентів і нормативів, не знімає з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» обовязку виконувати вимоги ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність в законом вставленому порядку за їх невиконання. Тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що відповідач є винним в отриманні позивачем професійного захворювання, оскільки в акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 35 від 30.10.2014 не вказано конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання позивача.

У звязку з чим, висновок суду щодо спричинення позивачу неправомірними діями відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» моральної шкоди, є правильним.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди жодними доказами, зокрема висновками відповідних медичних установ, так як матеріали справи містять достатньо належних та допустимих доказів щодо спричинення позивачеві ОСОБА_2 в результаті ушкодження здоровя, моральної шкоди.

Однак, колегія суддів вважає, що при визначенні суми моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2, судом не в повній мірі враховані положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Тому, враховуючи період роботи ОСОБА_2 на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», характер і тривалість страждань позивача, стан його здоровя, тяжкість професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, колегія суддів вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПАТ «АрселорМІттал Кривий Ріг» на користь позивача, повинна бути зменшена з 30000 грн. до 20000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України зміні в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 та зменшенню його розміру з 30000 грн. до 20000 грн.

В іншій частині рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2017 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2, зменшивши цей розмір з 30000 грн. до 20000 (двадцять тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: