Справа № 134/1781/16-ц Провадження № 22-ц/772/1377/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 55 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Войтка Ю.Б.

За участю секретаря: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою Відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення заборгованості індексації по заробітній платі з компенсацією та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановила:

20 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 липня 2015 року її було звільнено з роботи з посади методиста районного кабінету відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації в зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. При проведенні розрахунку при звільненні, відповідачем не було виплачено індексацію, чим порушено право позивача. Виходячи з чого просила стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за 2014-2015 роки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 16 липня 2015 року по дату ухвалення рішення.

У звязку з тим, що відділом освіти Крижопільської райдержадміністрації 29 грудня 2016 року було виплачено індексацію, позивач уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 16 липня 2015 року по день фактичного розрахунку 29 грудня 2016 року.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_2 48 874 грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стягнуто з відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області на користь держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі відділ освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні представник відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала з підстав, зазначених в ній, просила суд її задовільнити.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечив, просив суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в день звільнення ОСОБА_2 відповідачем не були виплачені останній всі належні до виплати суми, а саме індексація заробітної плати, а тому на підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за весь період затримки розрахунку з 16 липня 2015 року по 29 грудня 2016 року (день виплати індексації).

З таким висновком суду першої інстанції в повній мірі погодитися неможливо.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 16 липня 2015 року ОСОБА_2 була звільнена з посади методиста районного кабінету відділу освіти Крижопільської РДА в зв'язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та з останньою було проведено розрахунок при звільненні (а.с. 11).

Сторонами не заперечується, що при звільненні ОСОБА_2 не була виплачена індексація заробітної плати.

29 грудня 2016 року відповідач здійснив розрахунок з позивачем в частині індексації заробітної плати в розмірі 5921 грн. 55 коп. (а.с. 32).

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині визнання права позивача на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, сума якого має бути визначена за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Судом першої інстанції була надана правильна оцінка доводам відповідача, що відсутність бюджетного фінансування відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації на виплати індексації працівників сама по собі не виключає його відповідальності, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Сук проти України» та з практикою Верховного Суду України (правова позиція, викладена у постанові від 21.01.2015 року).

Водночас, судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ст. 233 КЗпП України, якою передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

Встановлені статтями 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі №6-40цс16.

Тобто для звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні встановлено тримісячний строк, перебіг якого починається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

По справі встановлено, що позивача звільнено з роботи з 16 липня 2015 року та проведено відповідний розрахунок при звільненні.

Тобто з дня проведення розрахунку при звільненні ОСОБА_2 могла дізнатися про порушення свого права на виплату індексації і з цього часу повинен обраховуватися тримісячний строк звернення до суду з відповідним позовом.

З позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_2 звернулася лише 20 грудня 2016 року.

Позивач не довела, що вона була позбавлена можливості дізнатися у день звільнення та проведення розрахунку чи здійснено нарахування та виплата всіх сум, що належать їй від роботодавця -відповідача у справі.

Посилання позивача на відповідь управління північного офісу у Вінницькій області державної аудиторської служби за результатами розгляду звернення, яка надійшла на адресу Вінницької обласної організації Профспілки працівників освіти і науки від 01.12.2016 року, з якої вона дізналася про порушення права, не може бути визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд першої інстанції питання дотримання строку звернення до суду не вирішував, мотивів його поновлення в рішенні не наводив.

Оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом своїх трудових прав, поважних причин пропуску строку не доведено, це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, які підлягають до застосування, неповно зясував обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає до скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.292, 307, 309, 314, 316, 318, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу Відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області задовольнити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення заборгованості індексації по заробітній платі з компенсацією та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: