Номер справи 623/2052/17
Номер провадження 2/623/1086/2017
РІШЕННЯ

іменем України

02 жовтня 2017 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Герцова О.М.

при секретарі судового засідання - Рзаєвої І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Ізюмська міська рада про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Позивач та її представник до суду не з'явилися, надали заяву про розгляду справи без їх участі підтримують позовні вимоги і просять суд позов задовольнити.

Відповідач у справі ОСОБА_2 надав до суду заяву, де просив розглянути справу без його участі. Повідомив, що на спадщину після смерті ОСОБА_3 не претендує, та не заперечує проти визнання права власності за його братом ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Представник третьої особи Ізюмської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, заперечень на позов не надав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Як установлено судом і підтверджується матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 08 травня 2014 року, актовий запис №639.(а.с.8).

Довідкою КП «Ізюмське МБТІ» зазначено, що житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1, зареєстрований за гр.. ОСОБА_3 на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Ізюмською ДНК від 30.05.1989 року №2196.(а.с.9)

При житті померла склала заповіт від 30 листопада 1993 року, яким на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних долях кожному.(а.с.14)

06.02.2017 року завідувачем Ізюмської Державної нотаріальної контори повідомлено, що оформлення спадщини у нотаріуса неможливе (відсутність правовстановлюючого документа на квартиру).(а.с.16)

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Відповідно до ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, право на оформлення спадщини у судовому порядку пов'язане звідмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.(а.с.16)

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Таким чином, незважаючи на те, що у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, враховуючи наявність письмових доказів, а також технічного паспорту, складеного за результатами інвентаризації, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст. 328,ч.1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ,частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, 1297, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Ізюмська міська рада про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав спадкодавцю на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Ізюмською ДНК від 30.05.1989 року №2196, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2;

Житловий будинок загальною площею - 31,5 кв.м. (згідно експлікації загальна площа -38,4 кв.м., -6,9 кв.м.- самочинне будівництво=31,5 кв.м.), житлова площа -18,2 кв.м., господарські будівлі та споруди: сарай «Б» площею -20,1 кв.м., літня кухня «В» площею 19,6 кв.м., сіни до «В» «Г» площею -6,9 кв.м., вбиральня «Д» площею -1,7 кв.м., колодязь №2, площею 5 кв.м.

Правовстановлюючий документ - договір купівлі - продажу житлового будинку, посвідченого Ізюмською державною нотаріальною конторою від 30.05.1989 року №2196 на ім`я ОСОБА_3 вважати таким, що втратив чинність.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в10-денний строк з дня отримання копії рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд.

Головуючий: суддя -