Справа № 463/6052/15-ц
Провадження № 2/463/149/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Лакомської Ж. І.

при секретарі судових засідань - Скочко А.В.

у розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 товариства з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит-М» про стягнення страхового відшкодування , суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який вподальшому уточнив та остаточно просив стягнути з ОСОБА_3 товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» страхове відшкодування в ромірі 16962,17 грн., інфляційні суми за 2014 рік в розмірі 4223,68 грн., за 2015 рік, пеню в розмірі 14032,53 грн. та 3% річних штрафних санкцій або 1526,59 грн.; просив стягнути з ОСОБА_4 та ТзОВ «Фаворит-М» суму матеральних збитків в розмірі 5241,83 грн. у тому числі 510 грн. франшизи, стягнути з відповідачів понесені по справі судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 27.12.2012 року на автомобільній трасі Київ-Чоп біля с Розвадів, водій вантажного автомобіля марки «ДАФ-2105», відповідальність якого застрахована ТзДВ «СТзДВ «Глобус» здійснив зіткнення із автомобілем позивача марки «Daewoo Sens», завдавши автомобілю технічних пошкоджень. Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2013 року водія вантажного автомобіля марки «ДАФ-2105» ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КпАП України. Позивачем було здійснено відновлювальний ремонт, вартість якого з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, виходячи з даних про автомобіль отриманих під час проведення огляду після ДТП 27.12.2012 року станом на час проведення експертизи, шляхом розрахунку на підставі коефіцієнта співвідношення фактичної вартості виконаних робіт до вартості відновлювального ремонту з врахування амортизаційного зносу - 0,5719, який був визначений експертом (17472,17 грн.: 30550грн.) на даний час складає 28032,11 грн. (49014 грн. * 0,5719). Виконуючи ці арифметичні розрахунки, сторона позивача застосувала цей коефіцієнт фізичного зносу автомобіля до всієї суми фактичної вартості відновлювального ремонту, а не лише до вартості замінених запасних частин, як це виконано експертом. Збільшення вартості відновлювального ремонту пов'язано зі збільшенням вартості запчастин та матеріалів на даний час, виходячи з їх ринкової вартості та претензій і рахунків наданих постачальниками цих запасних частин та матеріалів, яким вчасно не були сплачені відповідні кошти за відпущені запчастини та матеріали, відповідно загальний борг за неоплачені запчастини та матеріали, використані під час відновлювального ремонту автомобіля збільшився. Позивач у встановленому порядку неодноразово звертався до страхової компанії, проте страхова виплата здійсненна не була, відповіді не надано. Оскільки страховиком не було здійснено розрахунку шкоди, за клопотанням позивача було призначено судову експертизу. Після проведення експертизи позивач просить стягнути з СТ «Глобус» страхове відшкодування в ромірі 16962,17 грн., інфляційні суми за 2014 рік в розмірі 4223,68 грн., за 2015 рік, пеню в розмірі 14032,53 грн. та 3% річних штрафних санкцій 1526,59 грн.; стягнути з ОСОБА_4 та ТзОВ «Фаворит-М» суму матеральних збитків в розмірі 5241,83 грн. у тому числі 510 грн. франшизи.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про роззгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги з врахуванням уточнень та змін наданих у заяві від 11.12.2015 року (т. 2 а.с. 16-20).

Від представника відповідача ОСОБА_3 товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить суд розглянути справу з врхуванням письмового заперечення від 22.02.2016 року (т. 2 а.с. 31-34).

Відповідач ОСОБА_4, представник відповідача ТзОВ «Фаворит-М» у судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовуючи Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30.01.2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06.05.2015 року зазначив, що вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, зокрема, наявності підстав для стягнення з відповідача розміру страхового відшкодування, залишив поза увагою положення абзацу 1 п. 36.2 ст. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо за рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Водночас, судом першої інстанції не перевірено чи здійснена позивачем оплата вартості відновленого ремонту та якщо здійснена, чи виконані ці ремонтні роботи платником податку на додану вартість, що в свою чергу також має суттєве значення для визначення розміру страхового відшкодування відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість можливо лише у разі здійснення відновлювального ремонту автомобіля платником цього податку.

Звернувши увагу на положення абзацу 1 п. 36.2 ст. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом встановлено, що така правова норма викладена у новій редакції відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності» від 05.07.2012 № 5090-VI. У прикінцевих та перехідних положеннях даного Закону зазначено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім підпунктів 13-21 пункту 2 розділу I цього Закону, які набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону. Норми цього Закону не застосовуються до договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених до набрання чинності цим Законом.

Так, Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності» від 05.07.2012 № 5090-VI набрав чинності

04.11.2012 року, оскільки був опублікований офіційному виданні № 142 газеті «Голос України» 04.08.2012 року. Зміни, які стосується абзацу 1 п. 36.2 ст. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набирають чинності через шість місяців з дня опублікування цього Закону.

Тому, враховуючи, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений 18.12.2012 року (а.с.40) то нова редакція абзацу 1 п. 36.2 ст. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ще не діяла.

Таким чином, при розгляді даної справи суд застосовує Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла станом на 18.12.2012 року.

27.12.2012 року близько 13 год. 20 хв. на дорозі М-06 Київ-Чоп, 586 км + 70 м. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «DAF FT95XF», державний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Фаворит-М», під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Daewoo-Sens», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2(т. 1 а.с.25-26).

Відповідно до поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1318968 від 18.12.2012 року відповідальність ТОВ «Фаворит М» застрахована ТДВ «СТДВ «Глобус». Забезпечений транспортний засіб «DAF FT95XF», державний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 40).

Згідно постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.11.2013 року (т. 1 а.с.28), водія вантажного автомобіля марки «DAF FT95XF», номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4812 (т. 1 а.с.105-122), вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Daewoo-Sens», державний номер НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП 27.12.2012 року становить 17 472,17 грн.

Відповідно до положень ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається із полісу №АЕ/1318968 від 18.12.2012 року (а.с.40), цивільно-правова відповідальність особи, яка здійснювала керування автомобілем «DAF» 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, застрахована ТзДВ «СТзДВ «Глобус».

Таким чином, оскільки цивільно-правова відповідальність правопорушника ОСОБА_4 була застрахована ТзДВ «СТзДВ «Глобус», з вини останнього відбулась дорожньо-транспортна пригода, тобто мав місце страховий випадок, у зв'язку із чим у ТзДВ «СТзДВ «Глобус» виник обов'язок по відшкодуванню завданої шкоди у відповідності до ліміту відповідальності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 замовив роботи по відновленню автомобіля у ФОП ОСОБА_7, який провів ремонтні роботи, однак станом на 30.12.2013 року фактично такі роботи ні ОСОБА_2 ні ТДВ «СТДВ «Глобус»не були оплачені.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 30/12/1 від 30.12.2013 року та додатку № 3 до зазначеного договору (а.с. 134-135), ФОП ОСОБА_7 передав, а ФОП ОСОБА_8 прийняв на себе право вимоги боргу ТДВ «СТДВ «Глобус» (боржник) за результатами співпраці з таким клієнтом як ОСОБА_2

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 473 від 10.11.2014 року, ОСОБА_2 оплатив ФОП ОСОБА_8 30550 грн. за ремонт автомобіля «Daewoo-Sens», державний номер НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 153).

У відповідності до положень п.22.1 ст.22 вказаного вище закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень п. 35.1 ст.35 вказаного закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає заяву про страхове відшкодування.

Судом встановлено, що позивачем у відповідності до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 28.12.2012 року подано заяву про виплату страхового відшкодування, проте відповідачем ТзДВ «СТзДВ «Глобус» кошти позивачу як потерпілому не виплачені, відповіді не надано, що підтверджується письмовими запереченнями представника відповідача.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до положень п. 34.2 ст. 34 вказаного закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналогічна позиція визначена і у Постанові Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Як вбачається із висновку судової автотоварознавчої експертизи № 4812 ( т. 1 а.с.105-172), вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля «Daewoo Sens» пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 27.12.2012 року становить 17 472,17 грн.

Відповідно до положень п.36.2 закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Враховуючи, що договором страхування передбачено сплату франшизи в розмірі 510 грн. то така сума підлягає компенсації, тому розмір страхової виплати з врахуванням висновку експертизи за виключенням розміру франшизи становить 16 962,17 грн.

Згідно п. 5 ст. 36 вказаного закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 258 ЦПК України, позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦПК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторонни у спорі, зробленою до винесення рішення.

У запереченні на позовну заяву, які просив врахувати представник відповідача від від 22.02.2016 року, зазначено, що обставини ДТП розглядаються судом в цивільній справі , в якій відсутнє остаточне рішення, що вступило в закону силу, тому строк для виплати страхового відшкодування не настав, у зв'язку з чим нарахування та стягнення із відповідача пені, 3%річних та інфляційних нарахувань є передчасним. Не просив застосувати строк позовної давності встановлений ст. 258 ЦК України.

Як вбачається із розрахунку пені, наданого позивачем, останній просить стягнути пеню за період з 28.12.2012 року за 668 днів.

Однак, суд враховує, що відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Згідно з п. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Тому, пеню слід нараховувати за минуванням 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, враховуючи, що така заява була подана 28.12.2012 року то розрахунок слід проводити, саме з 30.03.2013 року, а не з 28.12.2012 року, як зазначено в розрахунку позивача. А тому, з відповідача СТ «Глобус» слід стягнути пеню за 578 днів в розмірі 13741,35 грн.

Окрім цього, у відповідності до положень статті 625 ЦК, при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено безпідставність невиплати страхового відшкодування СТ «Глобус», суд погоджується мотивами позивача щодо стягнення трьох процентів річних від простроченої суми у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тому з СТ «Глобус» на користь позивача підлягає стягненню три проценти річних від простроченої суми, а сааме, 1526,60 грн.

Як встановлено Кабінетом міністрів України та Державним комітетом статистики України, індекс інфляції у 2014 році склав- 124,9 %, а за 6 місяців 2015 року - 140,7 %. Тобто, з врахуванням індексу інфляції, з відповідача підлягає стягненню інфляційні суми, а сааме: за 2014 рік - 4223,68 грн. та 8622,64 за 2015 рік.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_4 та ТзОВ «Фаворит-М» суми матеральних збитків в розмірі 5241,83 грн. у тому числі 510 грн. франшизи то суд таку вимогу задовільняє частково, оскільки відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність є відповідач ТзОВ «Фаворит-М», тому саме з ТзОВ «Фаворит-М» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

При цьому, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Як вбачається з квитанцій про сплату судового збору, квитанції про оплату витрат на проведення судової експертизи, витрат на правову допомогу (т. 1 а.с. 4, 129, 130, 131), позивачем понесені судові витрати в розмірі 4487 грн. (380+1107+3000). Враховуючи граничний розмір компенсації на правову допомогу, що не може перевищувати 40 відсотків мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, компенсації підлягає 2985,20 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат становить 4472,20 грн. (380+1107+2985,20).

Беручи до уваги наведене вище, суд вважає, що судові витрати відшкодовуються пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог, а саме: з СТ «Глобус» підлягає стягненню 84,83 відсотків від загальної суми судових витрат (3795,11 грн.), з ТзОВ «Фаворит-М» підлягає стягненню 15,14 відсотків від загальної суми судових витрат (677,09 грн.)

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 23, 258,625, 979, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 210, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 2, 6, 9, 22, 32, 34, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» в користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 16962,17 грн., пеню в розмірі 13741,35 грн. та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 1526,60 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит-М» в користь ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 5241,83 грн. у тому числі 510 грн. франшизи

Стягнути з ОСОБА_3 товариства з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_2 3795,11 грн. понесених судових витрат

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит-М» на користь ОСОБА_2 677,09 грн. понесених судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: Лакомська Ж. І.