Справа № 285/2026/17
провадження № 2/0285/1264/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.09.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Помогаєва А.В., при секретарі - Кравець І.А., за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори, третя особа - Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області, про визнання незаконною постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2017 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати незаконними постанови державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицького Олександра Дмитровича про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 23.05.2017 року та зобов'язати відповідача видати свідоцтва про право на спадщину.

В обґрунтування своїх позовних вимог, ОСОБА_2 зазначає, що він єдиний спадкоємець ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Представник позивача звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак останній відмовив у вчиненні нотаріальних дій з підстав відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які розташовані на території Суховільської сільської ради Новоград-Волинського району. Позивач вважає, що копії державних актів та витяги з Державного земельного кадастру є достатніми правовстановлюючими документами для оформлення спадщини.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Проти позову заперечував посилаючись на вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що встановлює обов'язок спадкоємця надати оригінали правовстановлюючих документів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 23.05.2017 року державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицьким О.Д. було винесено постанову №1139/02-31про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 31)

Того ж дня державним нотаріусом Ружицьким О.Д. винесено постанову №1140/02-31 про відмову у видачі свідоцтв про право власності на спадщину, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 32)

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України представник позивача в строки визначені ч. 1 ст. 1270 ЦК України звернулася до державного нотаріуса з відповідними заявами про прийняття спадщини після спадкодавців, зазначивши спадкове майно, але не надавши при цьому оригіналів відповідних правовстановлюючих документів на таке майно.

Згідно ст. 68 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4,14, 4.15, п. 4 гл. 10 розділ 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, далі по тексту - Порядок) при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, лише у разі коли державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, нотаріальна дія щодо такого майна вчиняється на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. (п. 3 гл. 7 розділу І зазначеного Порядку).

Наданими доказами підтверджується, що право власності спадкодавців оформлено з видачею державних актів на землю.

Процедура вилучення нотаріусом оригіналу правовстановлюючого документу є не лише перевіркою факту існування права власності, а також заходом унеможливлення повторного використання такого документу для інших правочинів.

Згідно п.п. 4.12, п.4 гл. 10 розділу 2 Порядку свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Пунктом 4.18 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, вказані норми визначають необхідним при видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину витребування нотаріусом у спадкоємців, серед іншого, документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно та отримання нотаріусом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Тобто, вчинення нотаріусом одночасно двох дій по встановленню складу нерухомого спадкового майна. У разі відсутності у спадкоємця необхідних документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

В даному випадку спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

За наявних обставин, суд дійшов висновку, що оскарження постанови нотаріуса є неналежним способом захисту прав та інтересів спадкоємця, оскільки нотаріус, який зобов'язаний діяти в межах своїх повноважень у чіткій відповідності до Закону та Порядку, що регулюють такі повноваження, не має підстав для оформлення спадщини на майно за відсутності правовстановлюючих документів.

Оскільки представник позивача не подала державному нотаріусу документів, що посвідчують право власності спадкодавців на спадкове майно, відмова нотаріуса у видачі відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом є правомірною.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про законність дій нотаріуса та відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 10, 11, 15, 60, 208,209 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 28.09.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв