РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 жовтня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_2 з 21.04.1958р. отримує пенсію по інвалідності, з 01.07.2003р. взята на облік в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, правонаступником якого є Правобережне обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя. 01.01.2004р. пенсія по інвалідності відповідачки перерахована за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та була обчислена із загального страхового стажу - 07р.03міс.15дн. та додатково стажу - 28р.04міс.07дн. З 01.10.2009р. пенсія відповідачки була перерахована та обчислена із загального страхового стажу 11р.08міс.15дн та додаткового стажу 28р.09міс.16дн. В грудні 2016р. Управлінням була проведена перевірка пенсійної справи відповідачки і виявлено, що останній при перерахунку пенсії у жовтні 2009р. було некоректно обчислено загальний страховий стаж в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення. Після приведення у відповідність розрахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи, загальний страховий стаж ОСОБА_2 зменшився та склав станом на 01.10.2009р. 06р.03міс.09дн. Внаслідок такого коригування розмір пенсії відповідачки також зменшився, у звязку з чим за період з 01.10.2009р. по 31.12.2016р. розмір переплати пенсії склав 1608,58грн., про що Управління письмово повідомило відповідачку, однак остання до теперішнього часу заборгованість з переплати пенсії самостійно не сплатила.

Просить стягнути з відповідачки суму надміру виплаченої їй пенсії за період з 01.10.2009р. по 31.12.2016р. в розмірі 1608,58грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачки.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню через таке.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями визначається Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 (далі Порядок №6-4).

Відповідно до п.3 Порядку №6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до ст.50 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд встановив, що відповідачка ОСОБА_2 з 21.04.1958р. є отримувачем пенсії по інвалідності довічно і з 01.07.2003р. перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя.

З 01.01.2004р. пенсія по інвалідності відповідачки ОСОБА_2 розрахована за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Згідно з розпорядженням УПФУ №107465 від 04.11.2009р. розмір пенсії по інвалідності з 01.10.2009р. обчислений ОСОБА_2 виходячи, зокрема, із загального страхового стажу 11р.08міс.15дн. згідно з відповідним розрахунком (арк.9).

Згідно з розпорядженням УПФУ №107465 від 07.12.2016р. здійснено перерахунок пенсії по інвалідності ОСОБА_2, згідно з яким розмір її пенсії обчислено, виходячи із загального страхового стажу 06р.03міс.09дн. (арк.10-11).

Згідно даних протоколу-розрахунку від 14.12.2016р., управлінням проведено індивідуальний перерахунок призначеної та виплаченої ОСОБА_2 пенсії по інвалідності за період з 01.10.2009р. по 31.12.2016р. за новим розрахунком. Розмір переплати пенсії за цей період становить 1608,58грн. (арк.12-13).

Згідно рішення комісії УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя №49 від 16.12.2016р., комісія, розглянувши документи пенсійної справи ОСОБА_2, взяла на облік переплату в сумі 1608,58грн. за період з 01.10.2009р. по 31.12.2016р., яка виникла в звязку з тим, що під час виконання перерахунку в автоматичному режимі некоректно розрахований страховий стаж (арк.15).

19.12.2016р. позивачем направлено ОСОБА_2 повідомлення про виниклу переплату пенсії в розмірі 1608,58рн. та повідомлено про зменшення розміру пенсії з 01.01.2017р. (арк.16).

До теперішнього часу вказана сума добровільно відповідачкою не повернута.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог.

Так, суд встановив, що між сторонами виник спір щодо повернення надміру виплаченої відповідачці ОСОБА_2 пенсії по інвалідності.

Виходячи із характеру та суті даного спору, вимог діючого законодавства, суд вважає, що обовязковому доказуванню під час розгляду даної справи підлягає наявність факту рахункової помилки УПФУ під час нарахування пенсії та недобросовісності (зловживань) з боку пенсіонера. При цьому, за змістом приведених норм закону як загального, так і спеціального, безпідставно набута пенсія може бути стягнута за одночасної наявності обох вказаних умов.

Приймаючи рішення, суд виходить з того, що позивач в порушення вимог ст.10,60 ЦПК України не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачка ОСОБА_2 під час перебування у нього на обліку, як отримувач пенсії по інвалідності, діяла недобросовісно, допустила будь-які зловживання, зокрема, свідомо, навмисно подала документи, що містять недостовірні відомості про її страховий стаж, що вплинуло на визначення розміру її пенсії по інвалідності і надмірне її перерахування.

Так, з обставин справи та наданих суду доказів вбачається, що відповідачка вже раніше отримувала пенсію по інвалідності і перерахунок пенсії фактично проведений за матеріалами пенсійної справи. Також вбачається, що переплата пенсії по інвалідності в сумі 1608,58грн. виникла через некоректно розрахований в автоматичному режимі загальний страховий стаж відповідачки і саме цими обставинами позивач обґрунтовує свої вимоги про повернення надміру виплачених коштів пенсії, посилаючись на те, що така помилка є розрахунковою.

Однак суд не погоджується з такими доводами позивача.

Поняття «рахункова помилка» в чинному законодавстві дійсно не визначене. Але, у п.24 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено поняття «лічильної помилки», до якої належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Отже, на думку суду, «рахункова помилка» є синонімічним до поняття «лічильна помилка» і є результатом невірного застосування правил арифметики.

За вказаних обставин, суд вважає, що недоопрацьоване програмне забезпечення позивача (в т.ч. збій програми технічного забезпечення, несвоєчасне внесення відповідних змін до програмного забезпечення тощо), внаслідок чого Управлінням було некоректно розраховано страховий стаж, що вплинуло на невірне обчислення розміру пенсії по інвалідності відповідачки, не є рахунковою помилкою.

Крім того, суд враховує, що за змістом ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.44, ч.5 ст.45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України. Саме на останніх покладається обовязок перевірити надані особою документи, прийняти рішення про призначення (перерахунок) пенсії і розрахувати її розмір у відповідності до вимог діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок страхового стажу фактично формується відповідним спеціалістом УПФУ через автоматизовану систему і додається разом з іншими розрахунками до розпорядження про нарахування пенсії, який підписується трьома відповідальними особами. Останні мають можливість перевірити додані документи і своєчасно виправити допущені помилки, що в даному випадку зроблено не було.

Отже, помилка в розрахунку страхового стажу відповідачки стала не лише наслідком некоректної роботи автоматизованої системи Управління, але й наслідком неналежного виконанням спеціалістами Управління, в посадові обовязки яких входить нарахування, перерахунок розміру пенсії шляхом видання відповідного розпорядження, таких обовязків, що не може ставитись у провину пенсіонера у випадку вирішення питання про стягнення надміру виплачених йому сум пенсії.

Таким чином, судом не встановлено факту одночасної наявності рахункової помилки та недобросовісності відповідачки у набутті надміру перерахованих позивачем коштів в сумі 1608,58грн., у звязку з чим підстав для їх стягнення з неї немає.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22.01.2014р. у справі №6-151цс13, яка згідно з ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для застосуваннями усіма судами України.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач при поданні даного позову був звільнений від сплати судового збору та у задоволенні позову відмовлено, підстав для стягнення з відповідачки судового збору немає, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.1212,1215 ЦК України, ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.1 ст.44, ч.5 ст.45, 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.3,4,10,11,57-61,88,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, поданою відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 23.10.2017р.

Суддя Н.А.Мурашова

23.10.2017