22-ц/775/900/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Мельник І.Г.
Доповідач: Зайцева С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„26 грудня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря:ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду із вказаним позовом до ОСОБА_4, обгрунтовуючи вимоги тим,що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2000 року. 02 червня 2016 року шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на утримання якого відповідач за рішенням суду від 22 червня 2017 року виплачує аліменти у розмірі 1/6 частини , та неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2,на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає. В свідоцтві про народження дітей батьком зазначений відповідач, який працює та має постійний заробіток. Уточнюючи протягом розгляду справи позовні вимоги , просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі: - 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно за період з 26 квітня 2017 року по 07 липня 2017 року включно, -1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування доводів скарги зазначає, що при вирішенні справи суд першої інстанції ,відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів , не врахував інші обставини , що мають істотне значення ,а саме те, що він не є біологічним батьком дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та у лютому 2017 року він звернувся до суду з позовом до позивача про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини. Крім того зауважує, що позов позивача задоволено частково, проте з нього в дохід держави стягнуто судовий збір в повному обсязі у розмірі 640 грн.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та їх представники не з*явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (а.с.87-92). ОСОБА_5 надала заяву про можливість розгляду справи без її участі (а.с.93).

Відповідно до п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII, який набрав чинність 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. У зв*язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи ,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З урахуванням ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права .

Згідно зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом,звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься і у частині 1 ст.4 ЦПК України.

Здійснюючи правосуддя,суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб,права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб , визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України) .

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини ,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом .

Відповідно ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3- 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3- 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2000 року. Мають неповнолітніх дітей - синів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з матір*ю ОСОБА_5

У свідоцтвах про народження дітей батьком є ОСОБА_4 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 червня 2017 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно,починаючи з 27 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також судом встановлено, що в провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини.

Згідно повідомлення ПрАТ «МК «Азовсталь» від 13 вересня 2017 року № 022-6946, з заробітної плати ОСОБА_4 ,який працює розливником сталі 5 розряду, утримуються аліменти на користь ОСОБА_5:

-з 01 лютого 2016 року по 28 лютого 2017 року по особистій заяві у розмірі 33% заробітку на утримання дітей ІНФОРМАЦІЯ_1, та ІНФОРМАЦІЯ_2,

- з 01 березня 2017 року по 31 липня 2017 року по особистій заяві у розмірі 25% заробітку на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1,

- з 01 серпня 2017 року по теперішній час по виконавчому листу № 265/1374/17 від 31 липня 2017 року у розмірі 16,6% заробітку на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1.

Аналогічні дані містяться у довідках ПрАТ «МК «Азовсталь» від 17 березня 2017 року № 022-5608, від 30 червня 2017 року № 022-6362.

Нарахована заробітна плата ОСОБА_4 за період з 01 березня 2017 року по 31 серпня 2017 року (шість місяців) становить 70 325,58 грн.

З довідки ПрАТ «МК «Азовсталь» від 13 вересня 2017 року № 022/6938 вбачається, що ОСОБА_5 з 15 серпня 2014 року працює у ПрАТ «МК «Азовсталь» на посаді сортувальника-здавача металу 3 розряду ; сукупний дохід позивача за 12 останніх місяців (вересень 2016 року серпень 2017 року) склав 94 500,25 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ,суд першої інстанції виходив з того ,що відповідач не надав доказів підтвердження того,що він не є батьком дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,запис про якого вчинено у свідоцтві про народження. Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Отже, висновки суду щодо наявності у позивача права на отримання аліментів від відповідача ґрунтуються на законі.

Враховуючи те, що батьки зобов*язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а також те, що відповідач такої допомоги позивачу у добровільному порядку не надає, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини .

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_5, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст.181-182,183 СК України виходив з того, що відповідач працює , має стабільний дохід, з урахуванням наявності у платника аліментів іншої дитини та з урахуванням матеріального становища сторін, суд дійшов до висновку, що розумним та справедливим буде розмір аліментів на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно у розмірі 1/6 частини . Розмір аліментів встановлений судом відповідає вимогам діючого законодавства ,оскільки розмір відрахувань рішенням суду не буде перевищувати 50% заробітної плати відповідача ( 1/6 +1/6 = 2/6 або 1/3 або 33,3 % ).

08 липня 2017 року набув чинності Закон України № 2037-VIII від 17.05.2017 року « Про внесення змін до деяких законодавчих актів ,щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів « (надалі-Закон ).

Збільшено мінімальний розмір аліментів , якщо раніше мінімальний розмір аліментів складав 30%,то з моменту набрання чинності вказаного Закону ,мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідача 26 квітня 2017 року та просила стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на її користь у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2).

22 травня 2017 року позивач надав уточнення позовних вимог , відповідно яких просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання сина ОСОБА_8 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття (а.с.18-19) .

Суд першої інстанції при винесені рішення, з урахуванням внесених змін до СК України, які стосуються порядку стягнення аліментів на дитину , правильно виходив з відсутності в Законі зворотної дії в часі , правильно застосував норми СК України та стягнув з ОСОБА_4 на користь позивача на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі: - 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно за період з 26 квітня 2017 року по 07 липня 2017 року включно, -1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 08 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд ,оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дотримався встановлено ст. 212 ЦПК України принципу оцінки доказів,та врахував надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не прийнято до уваги інші обставини ,які мають істотне значення, а саме те, що він не є біологічним батьком дитини, спростовуються матеріалами справи.

Так, з досліджених матеріалів справи вбачається, що дійсно ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 лютого 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Лівобережний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського управління юстиції у Донецькій області про виключення з актового запису про народження відомостей про батька дитини (а.с.42). Проте справу не розглянуто, рішення по суті позовних вимог не ухвалено. Інших доказів на підтвердження зазначеного відповідач ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду не надав.

У спорах про стягнення аліментів питання про батьківство відповідача презюмується, тому не є ні предметом спору, ні предметом доказування. Спір про батьківство це спір між матір*ю дитини і можливим її батьком,а не спір між ним та дитиною. Обставини,які зумовлюють спір про аліменти і спір про батьківство,також не співпадають. Саме на цих засадах побудована стаття 140 СК України , відповідно до норм якої , стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір*ю,аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини. Задоволення судом зазначених вимог може бути підставою для перегляду рішення про стягнення аліментів у зв*язку з нововиявленими обставинами .

Наведене свідчить ,що висновки суду відповідають фактичній стороні справи та узгоджуються із положеннями чинного законодавства.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суд ухвалив з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У рішенні наведені відповідні мотиви, з яких суд його ухвалив, вони не суперечать законодавству та не спростовані доводами скарги.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову не є слушними , оскільки часткове задоволення майнових вимог позивача, стосувалося періоду стягнення аліментів , з урахуванням внесених змін до СК України , тому розмір стягнутого судового збору відповідає вимогам п.1. ч. 2 ст.4 Закону України « Про судовий збір» .

Саме з такого розуміння зазначених норм виходив і суд першої інстанції, ухвалюючи рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При вирішенні даної справи судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом апеляційної інстанції ,в межах доводів та вимог апеляційної скарги ,за наявними в справі доказами ,апеляційний суд визнає ,що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв*язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з обчисленням строку з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції .

Повне судове рішення складено 28 грудня 2017 року .

Судді: