УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія», про стягнення суми заподіяних збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_5 на свою користь суму матеріального збитку у розмірі 61 753 грн 52 коп.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що 03 жовтня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_2, який належить ОСОБА_7, під його керуванням.

Позивач зазначав, що постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн.

Посилаючись на те, що згідно з актом виконаних робіт № від 23 березня 2015 року, виданого ФОП ОСОБА_8, вартість ремонту автомобіля «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_2, склала 61 753 грн 52 коп., і вказана сума була виплачена власником пошкодженого автомобіля, позивач просив стягнути вартість заподіяних збитків з відповідача на його користь, як особи, яка уповноважена довіреністю від 11 листопада 2014 року від імені ОСОБА_7 на отримання такого відшкодування.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 збитки внаслідок ДТП в розмірі 61 753 грн 52 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 січня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, а також акт виконаних робіт № від 23 березня 2015 року, відповідно до якого вартість ремонту автомобіля «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_2, склала 61 753 грн 52 коп., та виходили з того, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ««Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, яким керувала відповідачка, під час ДТП застрахована не була, що підтверджується й відповіддю МТСБУ від 22 січня 2016 року №7/2-28/1817 (а. с. 100, 101, 100), проте у будь-якому випадку потерпілий вільно, на власний розсуд, обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав, у зв'язку із чим суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_5, як особи, винної у скоєнні ДТП, матеріальної шкоди у розмірі 61 753 грн 52 коп.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

Т.О. Писана