КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1127/17
Провадження № 2/552/662/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2017 року Київський районний суд м. Полтава в складі судді - Миронець О.К., за участю секретаря судового засідання Ваніної Ю.А. позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення та встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення його до квартири №4, що розташована по вулиці Петлюри Симона,24б в м. Полтава та передачі йому ключів від квартири. Виділити йому в даній квартирі у користування житлову кімнату площею 16.9 кв.м., відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлові кімнати 20.9 кв.м., 9 кв.м і лоджію площею 2,8 кв.м., допоміжні приміщення коридор площею 5,3 кв.м., кухню площею 9,6 кв.м., кладову площею 0,5 кв.м., ванну кімнату площею 2,8 кв.м., вбиральню площею 1,3 кв.м., коридор площею 4,9 кв.м залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнути з відповідачів 1280 гривень судового збору та 3000 гривень витрати на правову допомогу. Свій позов обґрунтував тим, що він є власником 1/3 частини квартири №4 що розташована по вулиці Петлюри Симона,24б в м. Полтава. Його сестри відповідачі по справі також є власниками даної квартири, але чинять йому перешкоди в користуванні власністю. У звязку з цим він звернувся до суду за захистом свої прав.

ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 та просить суд стягнути на її користь 850 гривень матеріальної шкоди, 640 гривень судового збору та 3000 гривень витрати на оплату правової допомоги адвоката. Свій позов обґрунтовує тим, що її брат ОСОБА_1 неодноразово приходив до її квартири у її відсутності та пошкодив замок вхідних дверей. У звязку з цим вона викликала майстра для аварійного відкриття дверей та поліцію для фіксації даного факту.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Зустрічний позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні позов визнали частково та пояснили суду, що ОСОБА_1 не несе витрат по утриманню своєї частини квартири, тому йому не надавали ключі від квартири, оскільки при вселені він не буде сплачувати за квартиру. Крім того, відповідач ОСОБА_4 пояснила, що кімнати площею 20.9 кв.м. та 16.9 кв.м. є прохідними, в одній із них проживає вона, а в іншій її донька з онуком. З цих підстав виділити ОСОБА_1 кімнату площею 16.9 кв.м. не є можливим. Отже, з урахуванням його частки йому можливо виділити кімнату площею 9,00 кв.м. Зустрічний позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала повністю та пояснила, що на даний час вона не є власником квартири №4 що розташована по вулиці Петлюри Симона,24б в м. Полтава, отже вимоги до неї є безпідставними.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 мають у власності по 1/3 частини квартири №4 що розташована по вулиці Петлюри Симона,24б в м. Полтава.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 16.02.2017 року ОСОБА_3 свою 1/3 частину квартири продала ОСОБА_4.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 повідомили суду, що на початку лютого 2017 року ОСОБА_1 попросив їх поїхати до його сестри ОСОБА_4 та бути свідками його розмови з нею. Коли вони приїхали до квартири, то двері ніхто не відчинив, хоча вони бачили світло з вікон.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомили суду, що бачили ОСОБА_1 декілька разів біля будинку, де мешкає його сестра ОСОБА_4

Судом встановлено, що співвласники не дійшли згоди про порядок користування квартирою.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

За правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Як вказано у ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Також, судом встановлено, та не заперечувалося відповідачем ОСОБА_4, що ключі від квартири позивачу ОСОБА_1 вона не давала та заперечувала проти його проживання в квартирі, оскільки він не сплачує за комунальні послуги. Тобто, позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості зайти в спірну квартиру та відповідно нею користуватися.

Отже, враховуючи, що позивач має у власності 1/3 частину квартири за адресою вул. Петлюри Симона,24б в м. Полтава, суд приходить до висновку, що позовна вимога про вселення позивача та передача йому ключів від квартири підлягає до задоволення.

Вимога позивача щодо виділу йому в користування житлової кімнати площею 16,9 кв.м. не підлягає до задоволення з таких підстав. З технічного паспорта вбачається, що квартира №4 в житловому будинку №24б по вулиці Петлюри Симона в м. Полтава складається з 3 кімнат житловою площею 46,8 кв.м. у тому числі 1-а кімната площею 20,9 кв.м 2-а кімната площею 16,9 кв.м., 3-я кімната площею 9 кв.м. коридор площею 5,3 кв.м, кухні площею 9,6 кв.м, кладової площею 0,5 кв.м. кладової площею 0,5 кв.м, ванної площею 2,8 кв.м, вбиральні площею 1,3 кв.м., коридору площею 4,9 кв.м.

Кімнати площею 20,9 кв.м., та 16,9 кв.м. є суміжними та мають один прохід. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_4 має у власності 2/3 частини вищевказаної квартири та проживає в ній з 2011 року. Відповідач ОСОБА_4 займає кімнату площею 20,9 кв.м., в іншій кімнаті площею 16,9 кв.м. проживає її донька з онукою. Отже, враховуючи, що у власності позивача 1/3 частина квартири та той факт, що кімната 16,9 кв.м., яку просить виділити позивач є прохідною, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про виділення йому в користування даної кімнати. Крім того, виділ позивачу кімнати 16,9 кв.м. в користування призведе до порушення права власності відповідача ОСОБА_4, оскільки вона має у власності 2/3 частини спірної квартири.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем ОСОБА_1 при подачі позову сплачено 1280 гривень судового збору за дві позовні вимоги. Позов задоволено частково, отже з відповідача ОСОБА_4 підлягає до стягнення 640 гривень судового збору. Крім того, позивачем сплачено 3000 гривень витрати на правову допомогу, отже 1500 гривень необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4

В частині вимог до ОСОБА_3 необхідно відмовити в повному обсязі, оскільки на день подачі позову вона не є власником вищевказаної квартири, отже вимоги до неї заявлено безпідставно.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Щодо задоволення вимог по зустрічному позову суд приходить до висновку про відмову в їх задоволенні за недоведеністю, оскільки позивач за зустрічним позовом не довела того факту, що саме діями відповідача ОСОБА_1 їй завдано матеріальну шкоду. У звязку з відмовою в задоволенні зустрічного позову вимоги щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 60,88,212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою №4 по вул. Петлюри Симона,24б в м. Полтава шляхом вселення його до квартири та зобовязати ОСОБА_4 передати йому ключі від даної квартири.

Стягнути з ОСОБА_4 640 гривень судового збору та 1500 гривень витрати на правову допомогу на користь ОСОБА_1.

В іншій частині позову відмовити.

В частині вимог до ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Миронець О.К.