Справа № 474/386/17
Провадження № 2/474/169/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17.10.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське обласне управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановив:

31.05.2017р. Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі філії - Миколаївське обласне управління акціонерного товариства Ощадбанк (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтований тим, що 09.12.2008р. між ВАТ Державний ощадний банк України, назву якого змінено на ПАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 551 про надання кредиту на споживчі цілі в сумі 83 000 грн. під 17% річних з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12.07.2012р. З метою забезпечення виконання умов вказаного кредитного договору з відповідачем ОСОБА_1, 13.07.2007р. укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим № 812, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням земельної ділянки - обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташований на ній житловий будинок, який знаходиться по вул. Леніна, 25, с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, загальною площею 60,2 м2, житловою площею 30,3 м2 (зазначений на плані під літ. А) та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: саманий сарай (літ. Б), цегляна вбиральня (літ. Г) та побутовий погріб ( літ. Д). Житловий будинок належить ОСОБА_1 на праві власності. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим станом на 21.04.2017р. борг перед банком становить 248 601 грн. 20 коп., з яких: 80 930 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основним боргом, 48 466 грн. 89 коп. - сума заборгованості за процентами, 2 263 грн. 01 коп. - сума заборгованості за комісією, 116 941 грн. 30 коп. - сума заборгованості за пенею. Крім того, сума інфляційних витрат складає 143 575 грн. 38 коп., 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом становить 21 535 грн. 14 коп. Окрім того, в порушення п. 3.3.9. іпотечного договору станом на 21.05.2017р. страхування предмету іпотеки відповідачем не здійснювалось, у зв'язку з чим банком нараховано штраф в розмірі 13 166 грн. Позивач просить для погашення заборгованості за кредитним договором від 13.07.2007 року, яка становить 426 877 грн. 72 коп., укладеного між банком та ОСОБА_2, звернути стягнення на нерухоме майно відповідно до іпотечного договору від 13.07.2007р., укладеного між банком та ОСОБА_1 та стягнути з відповідача ОСОБА_1 судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте 17.10.2017р. звернувся до суду із заявою, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив не застосовувати строк позовної давності, а також просив закінчити розгляд справи за його відсутності. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат пов'язаних з викликом відповідача до суду через пресу.

Відповідач в судове засідання тричі не з'явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст. 74 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду, шляхом направлення поштовим зв'язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, та розміщення оголошення в газетах Урядовий кур'єр випуск № 194/6063, Рідне Прибужжя випуск № 41 (3485). Відповідач про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа в судове засідання не з'явився, однак 08.09.2017р. звернувся до суду із заявою, в якій не визнає позовні вимоги в частині 2 263 грн. 01 коп. - суми заборгованості за комісією, 116 941 грн. 30 коп. - суми заборгованості за пенею, 143 575 грн. 38 коп. - інфляційних втрат та 21 535 грн. 14 коп. - 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_2 13.07.2007р. укладено кредитний договір № 551 про надання кредиту на споживчі цілі, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 83 000 грн. строком на п'ять років, до 08.12.2010р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 17 % річних. Відповідно до п. 1.4.1 виконання зобов'язання за договором забезпечується договором іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою вул. Леніна, 25 с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області.

Згідно п. п. 1.1, 1.2 кредитного договору на період з дня видачі кредиту до 12.07.2012р. включно, проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 17% річних. Нараховані проценти повинні бути сплачені не пізніше 25 числа кожного місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту, шляхом внесення готівки або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 13.07.2007р. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих процентів здійснити не пізніше 12.07.2012р. (п. 1.5.).

У відповідності до п. 1.14. кредитного договору, за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійну винагороду за обслуговування кредиту в розмірі 0,05% від залишку фактичної заборгованості, але не менше 5 гривень. Сплата здійснюється щомісячно.

Пунктом 5.2 кредитного договору передбачено, що у разі порушення зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,05 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.03.2014р. у справі № 474/207/14-ц задоволено частково позовні вимоги ПАТ Державний ощадний банк України та стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку в рахунок відшкодування за кредитним договором № 551 від 13.07.2007р. заборгованість станом на 12.02.2014р. в сумі 184 342 грн., в тому числі: 80 930 грн. 00 коп. - простроченої заборгованості, 52 560 грн. 19 коп. - прострочених відсотків, 50 000 грн. 00 коп. - пені, 852 грн. 47 коп. - несплачених комісійних.

Відповідно до розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 21.04.2017р. становить 248 601 грн. 20 коп., з яких: 80 930 грн. - сума заборгованості за основним боргом, 48 466 грн. 89 коп. - сума заборгованості за процентами, 2 263 грн. 01 коп. - сума заборгованості за комісією, 116 941 грн. 30 коп. - сума заборгованості за пенею.

Позивачем також нараховані інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за кредитом становлять в розмірі 143 575 грн. 38 коп. та 3% річних в розмірі 21 535 грн. 14 коп.

Вказаний розрахунок заборгованості ні відповідачем, ні третьою особою належними та допустимими доказами не спростований.

З метою забезпечення виконання боржником своїх обов'язків за кредитним договором перед банком, 13.07.2007р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3, який зареєстровано в реєстрі за № 813.

Вказаний іпотечний договір 13.07.2017р. зареєстрований в Державному реєстрі іпотек та в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджується витягами з вказаних реєстрів № 13443161 та № 13442983 від 13.07.2013р.

Відповідно до умов п. 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, на якій розташований одноповерховий черепашняний житловий будинок, що знаходиться по вул. Леніна, 25, с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, та належить ОСОБА_1 на праві власності, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15190764 від 11.07.2007р.

Пунктом 1.3 договору іпотеки визначено, що вартість предмета іпотеки визначена сторона шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності і згідно звіту про експертну оцінку від 27.06.2007р., становить 119 020 грн. 00 коп.

Відповідно до витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 15190764 від 11.07.2007р. вартість нерухомого майна становить 49 337 грн. 00 коп.

Іпотекодавець зобов'язаний відшкодувати в повному обсязі збитки, які виникли у банка в зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором (п. 3.3.4. договору іпотеки).

У відповідності до п. 3.3.9. іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний на момент укладення цього договору, за власний рахунок застрахувати предмет іпотеки на суму оцінки вказаної в п. 1.3. цього договору.

Згідно п. 7.2 іпотечного договору за невиконання або неналежне виконання взятих зобов'язань, іпотекодавець сплачує на користь банку штраф у розмірі 10% вартості невиконаного зобов'язання.

Як вбачається з розрахунку, який не спростований відповідачем та третьою особою належними та допустимими доказами, штраф за іпотечним договором становить 13 166 грн. 00 коп.

Пунктом 6.1. іпотечного договору визначено, право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого із своїх обов'язків, передбачених чим договором та/або у випадку невиклонання боржником своїх обов'язків передбачених кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цк України).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст. 1050, 1048, 625 ЦК України.

Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором, при чому ст. 625 ЦК України відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом.

Виходячи зі змісту ст.ст. 546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

Правові наслідки порушення зобов'язання у виді сплати неустойки передбачено і п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з приписами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 590 ЦК України, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека є окремим видом застави.

В ст. 1 Закону України Про іпотеку (далі - Закон) передбачено, що в силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, в тому числі, на підставі рішення суду (ч. 3).

Відповідно до ст. 7 Закону, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною 3 ст. 33 Закону встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч. 6 ст. 38 Закону, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

В правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду України у справі № 6-1239цс16 від 08.06.2016р. за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статей 38, 39 Закону України Про іпотеку, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, зазначено, що виходячи зі змісту поняття ціна, як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України Про іпотеку, у розумінні норми статті 39 Закону України Про іпотеку встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.

Вартість предмету іпотеки при укладенні договору іпотеки визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності і згідно звіту про експертну оцінку від 27.06.2007р. становить 119 020 грн. 00 коп., в свою чергу, згідно висновку з незалежної оцінки майна станом на 16.03.2017р. вартість житлового будинку переданого в іпотеку становить 82 000 грн. 00 коп.

Згідно ст.41 Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, з дотриманням вимог цього Закону.

При вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Оцінивши співмірність суми заборгованості за кредитним договором, що складає 426 877 грн. 72 коп. з вартістю іпотечного майна, яка станом на 16.03.2017р. становить 82 000 грн. 00 коп., суд вважає, що заявлені позивачем вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 902 грн. 86 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, та витрати пов'язані з викликом відповідача до суду через розміщення оголошення у пресі в сумі 420 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 158, 197, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївське обласне управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.07.2007 року, укладеним між ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), посвідченим приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 812, а саме: земельну ділянку, площею 0,25 га з цільовим призначенням - обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та розташований на ній житловий будинок по вул. Леніна, 25, с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, загальною площею 60,2 м2, житловою площею 30,3 м2 (зазначений на плані під літ. А) та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: саманий сарай (літ. Б), цегляна вбиральня (літ. Г) та побутовий погріб ( літ. Д) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 551 від 13.07.2007 року, укладеного між ВАТ Державний ощадний банк України та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), яка станом на 21.04.2017 року становить 248 601 грн. 20 коп., з яких: 80 930 грн. 00 коп. - сума заборгованості за основним боргом, 48 466 грн. 89 коп. - сума заборгованості за процентами, 2 263 грн. 01 коп. - сума заборгованості за комісією, 116 941 грн. 30 коп. - сума заборгованості за пенею, 143 575 грн. 38 коп. - сума інфляційних втрат, 21 535 грн. 14 коп. - сума 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, 13 166 грн. - штраф.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних (електронних) торгів у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки для подальшої реалізації в розмірі не нижчою 82 000 (вісімдесят дві тисячі) грн., але в будь-якому випадку за ціною, що реально склалася на ринку на момент його реалізації та є реальною щодо його відчуження за грошові кошти на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Миколаївського обласного управління АТ Ощадбанк судові витрати у розмірі 2 902 (дві тисячі дев'ятсот дві) грн. 86 коп. сплаченого судового збору та 420 (чотириста двадцять) грн. 00 коп. витрат пов'язаних з викликом відповідача до суду через розміщення оголошення у пресі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ф.Г. Сокол