Справа №592/6696/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/973/17 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання»

на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 квітня 2017 року

у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання», заінтересована особа - Закрите акціонерне товариство «Уралстройэнергомонтаж», про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

11.04.2017 року ПАТ «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» (далі Товариство) звернулося до суду із заявою, у якій просило визнати виконавчий лист, виданий Ковпаківським районним судом м.Суми № 592/6696/15-ц від 08.08.2016 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення збитків у розмірі 877 638,17 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21.06.2016 року становить 334 064,19 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 25.09.2012 року по 04.04.2014 року у розмірі 742 793,69 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21.06.2016 року становить 282 763,99 грн., витрат по сплаті арбітражного збору в розмірі 162 878,87 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21.06.2016 року становить 61 998,21 грн.

Свої вимоги мотивувало тим, що ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.06.2016 року у справі №592/6696/15-ц задоволено заяву Закритого акціонерного товариства «Уралстройэнергомонтаж» (російська назва - Закрытое акционерное общество «Уралстройэнергомонтаж») про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті РФ ( далі МКАС при ТПП РФ) від 18.12.2014 року про стягнення коштів з ПАТ «Сумське НВО» вказаних сум. На виконання ухвали місцевого суду від 21.06.2016 рок, Ковпаківським районним судом м.Суми був виданий 08.08.2016 року виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Тимофєєвою Т.І. від 20.01.2017 року за цим виконавчим листом було відкрите виконавче провадження №53254499 по його примусовому виконанню. Станом на дату звернення до суду з даною заявою, вважає, що зобов'язання Товариства за виконавчим листом частково відсутні, а саме на суму 1783310,73 руб. РФ у зв'язку з їх добровільним виконанням Товариством шляхом заліку зустрічних однорідних вимог у відповідності до вимог ст.601 ЦК України, оскільки рішенням МКАС від 18.12.2014 року. із ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» на користь ПАТ «Сумське НВО» одночасно було стягнуто 1 783 310,73 руб. РФ. Згідно п.1 ст. 44 Регламенту МКАС при ТПП РФ його є остаточним та обов'язковим з дати його винесення. Таким чином, дане рішення набрало законної сили 18.12.2014 року, відповідно, і строк виконання вимог за цим рішенням 18.12.2014 року. А тому, з урахуванням викладеного та відповідно до ст. 601 ЦК України, 03.04.2017 року Товариство своєю заявою №18-7/434 здійснило зарахування зустрічних однорідних вимог із ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» на загальну суму 1 783 310,73 руб. РФ. Вважає, що у випадку визнання судом виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, повернення надмірно стягнених грошових коштів на рахунки Товариства, у разі їх перерахування стягувачу, буде пов'язано зі значною кількістю адміністративних та економічних ускладнень.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 28.04.2017 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства про визнання виконавчого листа від 08.08.2016 року таким, що частково не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник Товариства, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, по суті заяви.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що як на одну з підстав відмови в задоволенні заяви, суд першої інстанції посилався на відсутність у копії поштової квитанції, наданої заявником у якості доказу направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, адреси адресата у м. Москва РФ і позначення лист якого саме змісту направлявся адресату, що є на його думку помилковим, оскільки чинне законодавство, зокрема ст.601 ЦК України взагалі не пов'язує дійсність одностороннього правочину з фактом надіслання, або не надіслання документу, яким оформлено відповідний правочин, іншій особі. Законодавство пов'язує факт проведення заліку зустрічних однорідних вимог виключно зі складанням відповідної заяви. Більше того, вказане поштове відправлення було отримане адресатом ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» 26.04.2017 року (а.с.69), тобто станом на дату судового розгляду заяви (28.04.2017 року). До того ж, представник стягувача в Україні надавав свої пояснення та заперечення щодо визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, а отже стягувач станом на дату проведення судового засідання у справі був ознайомлений як з фактом існування заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, так і з її змістом. Крім того. вказує, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не було враховано положення ст.392 ЦПК України, ст.1 Закону «Про виконавче провадження» та помилково застосовано Конвенцію ООН «Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень» від 10.06.1958 року. Стягувач має своє місцезнаходження на території Російської Федерації, а тому місцезнаходженням боржника за рішенням МКАС є Російська Федерація, а отже жоден український суд у відповідності до ст.392 ЦПК України не уповноважений розглядати питання поширення законної сили рішення МКАС на територію іншої країни. Твердження суду про необхідність отримання виконавчого листа за рішенням МКАС для проведення заліку зустрічних однорідних вимог, на його думку, також не ґрунтується на жодних вимогах законодавства. Оскільки для проведення добровільного виконання рішення МКАС взагалі непотрібна процедура визнання законної сили судового рішення іноземного суду на території України чи будь-якої іншої країни. Також наголошує, що питання відображення проведеного заліку зустрічних однорідних вимог в даних бухгалтерського і податкового обліку Товариства взагалі не розглядалося в рамках справи, судом не запитувався жоден бухгалтерський чи податковий документ, однак зазначене питання слугувало ще одним з мотивів відмови у задоволенні заяви.

В судому засіданні представник заявника доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але про час та місце розгляду справи був повідомлений належними чином. Від нього до суду надійшли заперечення, де вони просили відхилити апеляційну скаргу, оскільки докази з приводу погашення Товариством грошової суми стягнутою за рішенням МКАС на їх користь в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала - залишенню без змін за наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ «Сумське НВО» про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, виходив з того, що відсутнє судове рішення про приведення у виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 18.12.2014 року про стягнення з ЗАО «Уралстройэнергомонтаж» на користь Товариства та його поширення на територію України, не виданий виконавчий лист на примусове виконання цього рішення щодо стягнення коштів на користь Товариства, а відтак правові підстави для визнання на території України обов'язку ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» виплатити на користь Товариства 1 783 310,73 рублів РФ відсутні.

З такими висновками колегія суддів погоджується за таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що рішення МКАС при ТПП РФ від 18.12.2014 року стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» збитків у розмірі 5 899 998,82 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21.06. 2016 року становить 2 245 775,55грн., процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 25.09. 2012 року по 04.04. 2014 року у розмірі 742 793,69 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21.06.2016 року становить 282 736, 99 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованими на суму 5 899 988,82 руб. РФ по ставці 8,25% річних, за період з 05.04.2014 року по день її фактичної виплати, а також витрати по сплаті арбітражного збору в розмірі 481 258,32 руб. РФ, що за курсом НБУ станом на 21.06. 2016 року становить 183 186,17 грн. Одночасно вказаним рішенням іноземного суду був задоволений зустрічний позов ПАТ «Сумське НВО» до ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж», з якого на користь товариства стягнуто кошти на загальну суму 1 783 310,73рублів (а.с.7-32).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.06.2016 року, яка набрала законної сили 27.07.2016 року, задоволено клопотання ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» про визнання та надання дозволу на примусове виконання цього рішення іноземного суду.

На підставі ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.06.2016 року цим же судом був виданий виконавчий лист 08.08.2016 року, примусове виконання якого здійснює відділ примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с.6).

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області Тимофєєвою Т.І. від 20.01.2017 року за цим виконавчим листом було відкрите виконавче провадження №53254499 по його примусовому виконанню.

Товариством представлено копію заяви про залік зустрічних однорідних вимог, відправлено ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж», де вони просили в рахунок виконання рішення МКАС від 18.12.2014р. щодо стягнення з Товариства на їх користь 7 124 050, 83 російських рублів, провести залік присудженої цим рішенням іноземного суду грошової суми у розмірі 1 783 310,73 російських рублів, яка стягнута з ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» на їх користь.

У якості доказу ПАТ «Сумське НВО», окрім копії заяви від 03.04.2017 року адресованої ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж», представили касову квитанції поштового відправлення.

Як підтвердив представник Товариства протокол зарахування зустрічних однорідних вимог сторонами не укладався, а питання про видачу виконавчого листа для примусового виконання рішення МКАС на території РФ в частині стягнення на їх користь грошової суми на даний час перебуває на розгляді в Арбітражному суді міста Москви.

Згідно з ч.4 ст.369 ЦПК України виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, у таких випадках: виконавчий документ було видано помилково; обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; з інших причин.

Відповідно до ст.3 ЦК України одними із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборона законом.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За приписами ч.5 ст.3 та ч.1 ст.5 ГК України господарсько - виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності. Правовий господарський порядок в Україні формується на основі оптимального поєднання ринкового саморегулювання економічних відносин суб'єктів господарювання та державного регулювання макроекономічних процесів, виходячи з конституційної вимоги відповідальності держави перед людиною за свою діяльність та визначення України як суверенної і незалежної, демократичної, соціальної, правової держави.

В Законі України «Про міжнародне приватне право» міститься окремий розділ ХІІІ «Визнання та виконання рішень іноземних судів». Згідно з ст.82 цього Закону визнання та виконання рішень, визначених у ст.81 цього закону (рішень іноземних судів), здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Як визначено у пункті 9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року N 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що питання зарахування зустрічних однорідних вимог у порядку визначеному ст. 601 ЦК України відноситься до господарсько - виробничої діяльності суб'єктів господарювання.

Дана стаття допускає зарахування зустрічних вимог за заявою однієї із сторін, а тому у разі відсутності між суб'єктами господарювання домовленості з приводу добровільного виконання боржником свого зобов'язання шляхом заліку однорідних вимог, цей спір може бути вирішено в судовому порядку за правилами Господарського процесуального кодексу, оскільки вирішення спору між суб'єктами господарювання у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав належить до юрисдикції господарських суддів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ «Сумське НВО» про визнання виконавчого листа таким, що частково не підлягає виконанню, оскільки сам факт відправлення Товариством заяви до стягувача ЗАТ «Уралстройэнергомонтаж» про зарахування однорідних вимог не є належним доказом частково виконання Товариством рішення суду в порядку його примусового виконання, оскільки як в суді першої інстанції, так і в запереченнях на апеляційну скаргу, стягувач не підтвердив домовленості про зарахування грошової суми присудженої на користь заявника в рахунок примусового виконання рішення МКАС.

Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, ґрунтується на законі, а у доводах апеляційної скарги не наведені обставини та докази, які б ставили під сумнів законність ухвали суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

У відповідності до п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

У відповідності до ст. 312 ЦПК України розглядаючи скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об'єднання» відхилити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: