Ухвала

іменем україни

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргоюОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилалось на те, що 19 травня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 428/154ФО1, згідно з умовами якого останньому було надано кредит у розмірі 15 000 доларів США.

Проте умови договору належним чином ОСОБА_4 не виконував, внаслідок чого станом на 15 вересня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 246 905 грн 72 коп.

Враховуючи викладене, ПАТ «Укрсоцбанк» просило стягнути на свою користь з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 246 905 грн 72 коп.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2016 року, позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 19 травня 2008 року № 428/154ФО1 у розмірі 246 905 грн 72 коп., що складається: із заборгованості за кредитом - 219 526 грн 95 коп., заборгованості за відсотками - 21 766 грн 22 коп., пені за несвоєчасне повернення кредиту - 1 970 грн 37 коп. та пені за несвоєчасне повернення відсотків 3 642 грн 19 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з доведеності позову ПАТ «Укрсоцбанк» та наявності передбачених ст. ст. 526, 611, 1050, 1054 ЦК України підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки ОСОБА_4 не виконав належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

О.В.Попович