Справа №127/1833/17
Провадження № 2/127/2045/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.05.2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом служби у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах дитини: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на користь та на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась Служба у справах дітей Вінницької міської ради в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на користь та на утримання дитини.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 є матірю малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №5, виданий10.11.2010 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.Згідно з вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від11.10.2011 року, справа № 1-395/11, ОСОБА_2 була засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. Дитина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ще до винесення судом вироку, з 17.01.2011 року, перебувала у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, куди була направлена з притулку «Добро» у звязку з тим, що термін її перебування у даному закладі закінчився. Оскільки місцем набуття обставин за яких дитина залишилась без батьківського піклування (походження дитини) стало місто Вінниця, дитині рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 24.05.2012 року №1259 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. З 10.05.2012 року ОСОБА_1 перебуває в службі у справах дітей Вінницької міської ради на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.12.2013 року № 2810 малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була переведена з Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки до КЗ «Вінницький обласний дитячий будинок «Гніздечко» Вінницької обласної ради» на повне державне утримання. За весь час перебування дитини у дитячих закладах ОСОБА_2 надіслала дитині лише декілька вітальних листівок. З метою забезпечення дитині права на сімейне виховання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була влаштована 14.02.2014 року у прийомну сімю, яка функціонує у м. Вінниці, де перебуває по даний час. За час перебування дитини в інтернатних закладах та прийомній сімї мати не надавала матеріальної допомоги на її утримання, не брала участі у її вихованні, не цікавилась її життям, здоровям, розвитком, нічого не повідомляла про себе. Фактично з 17.01.2011 року родинні звязки матері з дитиною не підтримуються.

Згідно з довідкою Надержинщинської ВК-65 Полтавської області (серія ПОЛ № 16103 Частина «Б») громадянка ОСОБА_2 10.12.2015 року була звільнена за відбуттям строку покарання, вибула до місця проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Після звільнення з місць позбавлення волі гр. ОСОБА_2 до служби у справах дітей Вінницької міської ради не звернулась з питання повернення їй дитини. До закладів, де перебувала дитина до влаштування у прийомну сімю, вона також не звернулась. У звязку з вищевикладеними обставинами, відповідно до вимог чинного законодавства України питання щодо виконання батьківських обовязків гр. ОСОБА_3 та позбавлення її батьківських прав по відношенню до дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово виносилось на розгляд комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради. ОСОБА_2 надсилались запрошення на дані засідання на адресу, вказану у довідці Надержинщинської ВК-65 Полтавської області від 10.12.2015 року про звільнення, однак вони повертались з відміткою «для уточнення адреси». У телефонному режимі представник Надержинщинської ВК-65 Полтавської області повідомив, що адресу свого місця проживання їм повідомила ОСОБА_2, іншою інформацією щодо її можливого проживання вони не володіють. До висновку про необхідність звернення до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та надання суду висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, комісія з питань захисту прав дитини прийшла на засіданні, яке відбулось 20.09.2016 року (питання виносилось на розгляд 19.07.2016 року, 02.08.2016 року, 16.08.2016 року, 06.09.2016 року). На засіданні були заслухані прийомні батьки дитини, попередньо була проведена бесіда з дитиною. Юлія сприймає прийомних батьків своїми батьками, хоче носити їх прізвище, про біологічну матір не згадує. Орган опіки та піклування Вінницької міської ради, враховуючи те, ОСОБА_2 не звернулась до служби у справах дітей Вінницької міської ради з питання повернення їй дитини після звільнення з місць позбавлення волі, невиконання нею обовязків по вихованню та утриманню дитини протягом тривалого періоду та інші фактичні обставини справи, беручи до уваги інтереси дитини надав висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини відкритий у банківській установі.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність із зазначенням, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії 1- ЖД № 081263, виданого 13.07.2007 року першим відділом РАЦС Малиновського районного управління юстиції м. Одеси, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2, актовий запис № 473 (а.с.6). Відомості про батька ОСОБА_1 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7).

Згідно з вироком Ленінського районного суду міста Вінниці від11.10.2011 року, справа №1-395/11, ОСОБА_2 була засуджена за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі (а.с. 13-15).

З інформаційного листа начальника служби у справах дітей Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області №01-18/48 від 09.02.2011 року вбачається, що ОСОБА_2, матір ОСОБА_1, на території району не значиться. Тимчасово перебуваючи в Тиврівському районі вона підкинула дитину невідомій жінці на вулиці, яка принесла дитину в лікарню. Разом з дитиною ОСОБА_2 підкинула сумку, в якій знаходились деякі речі дитини та свідоцтво про народження (а.с. 10).

З 17.01.2011 року ОСОБА_1 перебувала у Вінницькому обласному спеціалізованому будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки, куди була направлена з притулку «Добро» у звязку з тим, що термін її перебування у даному закладі закінчився. Оскільки місцем набуття обставин за яких дитина залишилась без батьківського піклування (походження дитини) стало місто Вінниця, дитині рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 24.05.2012 року №1259 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. (а.с. 8, 9, 11, 12)

Згідно з рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.12.2013 року №2810 малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була переведена з Вінницького обласного спеціалізованого будинку дитини з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки до КЗ «Вінницький обласний дитячий будинок «Гніздечко» Вінницької обласної ради» на повне державне утримання (а.с. 17).

Згідно висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.01.2017 року №01-00-011-3820, визнано доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4-5).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із ч. 1- ч. 4 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є матірю дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження. Відомості про батька ОСОБА_1 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З 10.05.2012 року ОСОБА_1 перебуває в службі у справах дітей Вінницької міської ради на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, як дитина, позбавлена батьківського піклування. За весь час перебування дитини у дитячих закладах ОСОБА_2 надіслала дитині лише декілька вітальних листівок. З метою забезпечення дитині права на сімейне виховання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була влаштована 14.02.2014 року у прийомну сімю у м. Вінниці, де перебуває по даний час. За час перебування дитини в інтернатних закладах та прийомній сімї мати не надавала матеріальної допомоги на її утримання, не брала участі у її вихованні, не цікавилась її життям, здоровям, розвитком, нічого не повідомляла про себе. Фактично з 17.01.2011 року родинні звязки матері з дитиною не підтримуються.Доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав підтверджуються висновком виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.01.2017 року №01-00-011-3820. Суд погоджується з вище зазначеним висновком, оскільки він є достатньо обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Зазначені обставини переконують суд у наявності підстав для задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умови для отриманню нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, судом розцінюється як ухилення від виховання дитини матірю, внаслідок її поведінки та свідомого нехтування нею своїми обовязками.

Зазначені вище обставини переконують суд у наявності підстав для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 166 СК України та обставини, визначені ст. 182 СК України, суд приходить до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду, тобто починаючи з 30.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини відкритий у банківській установі.

При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров'я та матеріальне становище дитини, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Встановлений даним рішенням суду розмір аліментів на утримання дитини, є гарантією прав дитини, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини. Особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Суд вважає за необхідне розяснити відповідачу, що ст.169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про

виклик відповідача.

Позивач при зверненні до суд був звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 280, 00 гривень, враховуючи положення ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Оскільки, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про

виклик відповідача документально не підтверджені, суд не здійснює компенсацію за рахунок відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», керуючись Конвенцією ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р.), ст. 19, ч. 1 ст. 135, ст. 141, ч. 1-4 ст. 150, п. 2 ч. 1 та ч. 5 ст. 164, ст. 165, ч. 2 ст. 166, ст. 169, ст.ст. 180, 181, 182, ч. 1 ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 10, 58-60, п. 6 ч. 3 ст. 79, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 213, 212-215, 218, 224-226, 228, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі заяви до суду, тобто починаючи з 30.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини відкритий у банківській установі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 280, 00 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано апеляційну скаргу.

Суддя О.О. Жмудь