Провадження № 2/127/5086/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2017 Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Антонюка В.В.

при секретарі Гончаруку І.О,

за участю представник позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи Коваленка В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Вінницька міська рада, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Вінницька міська рада, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_4, на земельну ділянку площею 0,0500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, на земельну ділянку площею 0,0500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, на земельну ділянку площею 0,0500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_5, в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач та його сестра ОСОБА_4, яка є рідною донькою померлого, як спадкоємці померлого першої черги звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька в строки, передбачені законом. Їх сестра ОСОБА_7 подала до нотаріальної контори заяву про відмову в прийнятті спадщини після батька на користь ОСОБА_3 та на користь ОСОБА_4 Інших спадкоємців померлий не мав, заповіту на випадок його смерті не залишив. На підставі заяв спадкоємців державним нотаріусом було заведено спадкову справу. Відповідно до державних актів про право власності на земельну ділянку НОМЕР_8 та НОМЕР_9 власником земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_7 (АДРЕСА_2) та НОМЕР_6 (АДРЕСА_1) був ОСОБА_6 Головним управлінням держгеокадастру у Вінницькій області було надано нотаріусу відповідь на запити щодо надання витягів з Державного земельного кадастру, згідно яких земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6 були поділені на підставі нотаріальних заяв про поділ земельних ділянок ОСОБА_6 НОМЕР_10, НОМЕР_11 від 09.12.2013 року, була розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6 надати не можливо. 09.10.2015 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір про поділ спадкового майна, який посвідчено державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. 09.10.2015 року за реєстром №2-2235. Згідно зазначеного договору між позивачем та ОСОБА_4 поділено майно, яке залишилося після смерті їх батька ОСОБА_6 Земельні ділянки, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та АДРЕСА_1, та власником яких за життя був батько позивача, в зазначеному договорі не було включено до складу спадкового майна можливо. З метою встановлення інформації щодо того чи було за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельні ділянки, які утворилися в результаті поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6 позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора з заявами про надання відповідних витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Державним кадастровим реєстратором 20.05.2016 року було видано витяги, з яких вбачається, що зазначені земельні ділянки перебувають в приватній власності. Однак державних актів на новостворені земельні ділянки померлим отримано не було, тому позивач не зміг подати до нотаріальної контори право установчі документи на належні батьку земельні ділянки, державними нотаріусами винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 25.08.2015 року власником земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ОСОБА_6, користувачем - ОСОБА_3. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на успадковані земельні ділянки, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали, не заперечили проти задоволення позову, просили суд справу розглядати за їх відсутності.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення позову не заперечив, у вирішенні спору поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що батьком позивача ОСОБА_3 є ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_12, виданого 28.08.1997 року (а.с.5).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_13, виданого 15.11.2014 року (а.с. 41).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Позивач як спадкоємець першої черги звернувся до Першої Вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_6.(а.с.105).

Крім позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася донька померлого - сестра позивача ОСОБА_4 (а.с.104).

Спадкоємиця померлого ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, про що надала до нотаріальної контори відповідну заяву (а.с.114).

Державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В. було заведено спадкову справу №189/2015 до майна померлого ОСОБА_6

Між спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір про поділ спадкового майна, на підставі якого державним нотаріусом було видано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.116). Згідно зазначених свідоцтв у власність спадкоємців померлого перейшло все майно, належне йому за життя, крім земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, 48.

Відповідно до державних актів про право власності на земельну ділянку НОМЕР_8 та НОМЕР_9 власником земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_7 (АДРЕСА_2) та НОМЕР_6 (АДРЕСА_1) був ОСОБА_6 (а.с.13-14).

Головним управлінням держгеокадастру у Вінницькій області було надано нотаріусу відповідь на запити щодо надання витягів з Державного земельного кадастру, згідно яких земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6 були поділені на підставі нотаріальних заяв про поділ земельних ділянок ОСОБА_6 НОМЕР_10, НОМЕР_11 від 09.12.2013 року, була розроблена технічна документація із землеустрою щодо поділу земельних ділянок, витяги з Державного земельного кадастру на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6 надати не можливо (а.с.10-12).

Державним кадастровим реєстратором 20.05.2016 року на запит представника ОСОБА_3 було видано: витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_15 та НОМЕР_16, з яких вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 розташовані земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_4 та НОМЕР_2 кожна площею по 0,0500 га, форма власності - приватна, державну реєстрацію земельної ділянки було проведено 23.12.2013 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об'єднанні земельних ділянок 19.12.2013 року ДП «Поділлягеодезкартографія»; витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_14 та НОМЕР_17, з яких вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 розташовані земельні ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 та НОМЕР_5 кожна площею по 0,0500 га, форма власності - приватна, державну реєстрацію земельної ділянки було проведено 23.12.2013 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в тому числі при поділі чи об'єднанні земельних ділянок 19.12.2013 року ДП «Поділлягеодезкартографія» (а.с.18-25).

На запит суду начальник відділу в м. Вінниці Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 22.09.2017 року надав відповідь, з якої вбачається, що в Державному земельному кадастрі наявні відомості про реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_5, інформація щодо власників земельних ділянок відсутня (а.с.59).

Згідно витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель від 25.08.2015 року власником земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 ОСОБА_6, користувачем - ОСОБА_3 (а.с.26-27).

Оскільки спадкоємцями померлого не було надано до нотаріальної контори оригінали правоустановчих документів на земельні ділянки, власником яких за життя був померлий ОСОБА_6, державним нотаріусом Шарко О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3461/02-31 від 15.09.2015 року, якою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на частки земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, державним нотаріусом Дишкант М.В. було винесено постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1047/02-31 від 29.04.2017 року, якою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на 0,0500 га земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16-17).

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, визначені нормами спадкового права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.

Враховуючи викладені вище обставини, зокрема, що позивач є спадкоємцем першої черги, суд дійшов висновку, що позивач є належним позивачем, який не може юридично закріпити своє право на спадщину.

Згідно ч.2 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 126 цього Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр», в редакції чинній на час внесення відомостей до Державного земельного кадастру 23.12.2013 року, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив'язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Однак, як вбачається з відповідних витягів з Державного земельного кадастру, інформацію про власника земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_5, утворених внаслідок поділу земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_7 та НОМЕР_6 до Державного земельного кадастру не внесено, як наслідок, позивач як спадкоємець померлого власника позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права щодо земельних ділянок. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. З роз'яснень в Постанові Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу розумності і справедливості, а також диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи повне визнання позивачами позову та з метою захисту прав позивача суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати позивач у позовній заяві просив залишити за ним. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1255, 1261 ЦК України, ст.ст.78,126 ст.ст. 3, 10,11, 58-60, 61, 174, 209, 212-215, ЦПК України, Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3, право власності на земельну ділянку площею 0,0500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_4, на земельну ділянку площею 0,0500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, на земельну ділянку площею 0,0500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_3, на земельну ділянку площею 0,0500 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_5, в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: