АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа № 752/1800/16-ц Головуючий в 1 інстанції - Колдіна О.О.
апеляційне провадження № 22-ц/796/4163/2017 Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв'язку з несплатою аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені у зв'язку з несплатою аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що сторони у справі перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.04.2005 р. Від даного шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.12.2004 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з листопада 2004 р. і до досягнення донькою повноліття.

Однак, починаючи з грудня 2006 р., відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання по сплаті аліментів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка за період з грудня 2006 р. по червень 2015 р. становить 91995,47 грн.

Враховуючи викладене, а також з урахування змінених позовних вимог, ОСОБА_1 просила задовольнити позов та стягнути з відповідача пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення, починаючи з грудня 2006 р. по липень 2015 в сумі 2 883 138,03 грн. та збитки від інфляції в сумі 1 271,34 грн., а всього 2 884 409,37 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2017р. у задоволені позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 09.08.1997 р.

Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.12.2004 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 19.11.2004 р. і до її повноліття.

Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст.ст.194-197 СК України та ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції закону, що діяв на час подання даного позову.

Відповідно до п.3, 4, 8 ст.74 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що відповідач, починаючи з грудня 2006 р. належним чином не виконував свої зобов'язання щодо сплати аліментів на підставі рішення суду та не вносив щомісяця платежі на утримання неповнолітньої дитини.

За змістом ст.196 СК України відповідальність у вигляді пені за виникнення заборгованості настає у разі винних дій боржника, відтак для застосування такого виду відповідальності необхідно встановити факт наявності у виникненні заборгованості з вини особи, яка за рішенням суду зобов'язана сплачувати аліменти.

З копії виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 28.12.2004 р. про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки, вбачається, що аліменти за місцем роботи ОСОБА_2 були утримані із його заробітної плати по 30.11. 2006 р. З грудня 2006 р. по березень 20011 р. відповідач не працював.

В серпні 2007 р. виконавчий лист був пред'явлений позивачкою до виконавчої служби для примусового виконання рішення і постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві від 16.08.2007 р. відкрито виконавче провадження.

З 14.04.2011 р. відповідач зарахований на роботу в Куренівське тролейбусне ремонтно-експлуатаційне депо на посаду фельдшера з проведення передрейсового огляду водіїв, де працює на даний час. (т.2 а.с.31).

Відповідно до довідки Державного ощадного банку України за №579 від 16.06.2015 р., наданої суду позивачкою, відповідачем та його близькими родичами, починаючи з листопада 2006 року по 09.06.2015 року сплачувались аліменти на рахунок НОМЕР_1, відкритий у ТВБВ №10026/012 на ім'я позивачки в Ощадному банку, надходили кошти: від відповідача - 38 операцій, від ОСОБА_4 (матері відповідача)- 55 операцій, від ОСОБА_5 (батька відповідача)- 6 операцій, та ОСОБА_6 (брата відповідача) -2 операції(т.1 а.с.170).

Факт сплати вказаних аліментів не оспорюється позивачкою.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення пені по аліментам в позовній заяві та уточненій позовній заяві, позивачка, посилається на довідку -розрахунок заборгованості по аліментам №15867 від 06.07.2015 р., видану Відділом ДВВС Голосіївського районного управління юстиції (т.1 а.с.10, а.с.62-64 т.2), згідно з якою заборгованість по аліментах станом на 30.06.2015 р. складає 102 095 грн. 47 коп., просила стягнути на її користь пеню за період з 01.12.2006 р. по 30.06.2015 р. в сумі 2 883 138 грн.03 коп.

Разом з тим, вказана довідка - розрахунок заборгованості по аліментам №15867 від 06.07.2015 р. не містить даних про часткову сплату відповідачем аліментів у зазначений період, і при розрахунку пені позивачкою не враховані аліменти, сплачені на рахунок НОМЕР_1, відкритий у ТВБВ №10026/012.

Окрім того, в довідці - розрахунку заборгованості державним виконавцем заборгованість відповідача з 01 квітня 2011 року по 30 червня 2015 р. помилково визначалась не з одержаної ним заробітної плати, а з розміру середньої заробітної плати по м. Києву, незважаючи на те, що в матеріалах виконавчого провадження наявні дані про те, що в період з квітня 2011 р. він працював і мав постійні доходи, відомості про які не були враховані державним виконавцем, що суперечить положенням ст.195 СК України.

В матеріалах справи міститься інша довідка-розрахунок, видана ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві №1163/15 від 22.01.2016 р., згідно з яким заборгованість по аліментах ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 30 червня 2015 року складає 26 799 грн. 46 коп., при цьому довідка не містить щомісячного розміру заборгованості із сплати аліментів (а.с.114-116 т.2).

Позивачка вважає дану довідку - розрахуноктакою, що не відповідає дійсності в частині розміру сплаченої відповідачем заборгованості.

Відповідно до довідки про сплату аліментів, яка була видана ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві 17 лютого 2016 року, заборгованість ОСОБА_2 по аліментах станом на 17 лютого 2016 року відсутня, так як в матеріалах виконавчого провадження є відомості щодо сплати ОСОБА_2 аліментів у період з 01 липня 2015 року по 31 січня 2016 року.

Отже, між сторонами існує спір щодо розміру заборгованості по сплаті аліментів, який повинен бути вирішений судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом, що позбавляє можливості правильно визначити суму пені за прострочення сплати аліментів.

Крім того, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розрахунок пені, виконаний позивачкою, здійснений із застосуванням помилкового механізму.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-1477цс15, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Враховуючи те, що на даний час існує спір щодо суми заборгованості по аліментам, суд першої та апеляційної інстанції позбавлені можливості самостійно здійснити розрахунок пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань по сплаті аліментів та інфляційних збитків, а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не виконав правильний розрахунок пені, що підлягає стягненню на користь позивачки, не заслуговують на увагу й не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та й прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, обґрунтовано відмовивши у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: