У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні за позовом ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатсервіс», треті особи: ОСОБА_4, товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», Надвірнянська районна державна нотаріальна контора Івано-Франківської області, про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації майна, протоколу прилюдних торгів та складеного на його підставі акту про реалізацію предмета іпотеки, визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна недійсним, скасування запису про державну реєстрацію права власності та визнання права власності за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатсервіс» на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2010 року, що набрало законної сили, задоволено позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до неї та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 2 368,7 кв. м по АДРЕСА_1 які належать їй на праві приватної власності. Зазначала, що 30 січня 2015 року відбулися електронні торги і вказане майно було реалізоване з порушеннями норм закону, які суттєво вплинули на її права.

Позивач вважала, що процедура проведення прилюдних торгів була порушена, оскільки її не було повідомлено про час та місце проведення прилюдних торгів; у місцевих друкованих засобах масової інформації у повідомленні про проведення прилюдних трогів містилася недостовірна інформація. Всі ці порушення призвели до того, що ціна, за якою була реалізована квартира, є значно нижчою, за початково встановлену ринкову вартість квартири.

З урахуванням наведеного, позивач просила суд визнати недійсними: публічні торги, проведені 30 січня 2015 року, з реалізації належного їй майна (предмету іпотеки); протокол прилюдних торгів від 30 січня 2015 року та акт державного виконавця відділу державної виконавчої служби Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області (далі - ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області) про реалізацію предмета іпотеки від 13 лютого 2015 року; свідоцтво про придбання вказаного нерухомого майна від 17 лютого 2015 року, видане товариству з обмеженою відповідальністю «Прикарпатсервіс» (далі - ТОВ «Прикарпатсервіс») приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гуменюк Р.В.; скасувати запис про державну реєстрацію права власності, визнати за нею право власності на нерухоме майно (предмет іпотеки), а також стягнути з відповідачів на її користь понесені ним судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано недійсними: прилюдні торги з реалізації майна (предмет іпотеки - нежитлові приміщення, загальною площею 2 368,7 кв. м по АДРЕСА_1, належного ОСОБА_3, проведені ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 30 січня 2015 року; протокол прилюдних торгів від 30 січня 2015 року та акт державного виконавця ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області про реалізацію предмета іпотеки від 13 лютого 2015 року. Визнано недійсним свідоцтво від 17 лютого 2015 року про придбання нерухомого майна - нежитлових приміщень, загальною площею 2 368,7 кв. м, вартістю 927 651 грн 44 коп. по АДРЕСА_1 за результатами проведених 30 січня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України прилюдних торгів, видане ТОВ «Прикарпатсервіс» приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гуменюк Р.В. У решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Прикарпатсервіс», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і порушення судом процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскаржувані прилюдні торги з реалізації арештованого майна були проведені із порушенням ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та положень п. 5 розділу ІІІ, п. 5 розділу VІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що вплинуло на результати торгів та порушило права та законні інтереси позивача.

Проте повністю погодитись із таким висновком судів не можна, оскільки суди дійшли його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що що рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20 грудня 2010 року, що набрало законної сили, позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 січня 2007 року в розмірі 1 950 811 грн 17 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення, загальною площею 2 368,7 кв. м по АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_3 на праві приватної власності.

23 січня 2011 року головним державним виконавцем ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до звіту № 199-ІФ від 17 вересня 2014 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності - підприємцем ОСОБА_6, ринкова вартість нежитлових приміщень, загальною площею 2 368,70 кв. м по АДРЕСА_1

21 листопада 2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, як організатором проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, надіслало ОСОБА_3, ОСОБА_4 та сторонам виконавчого провадження повідомлення за № 01-03/9100, яким проінформовано, що нежитлові приміщення, загальною площею 1 508,7 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_1,будуть реалізовані шляхом проведення електронних торгів, призначених на 15 грудня 2014 року, за початковою ціною продажу майна у розмірі 1 220 594 грн. Зазначене повідомлення було одержано ОСОБА_3 6 грудня 2014 року. Вказані електроні торги, призначені на 15 грудня 2014 року, визнані такими, що не відбулися, з підстав відсутності зареєстрованих учасників.

25 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області, Поповичем С.М. проведено уцінку описаного (арештованого) майна на 24 % від його початкової вартості, про що складено акт уцінки майна. Відповідно до вказаного акту вартість арештованого майна позивача, переданого на реалізацію після його уцінки, становить 927 651 грн 44 коп.

13 січня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України направило повідомлення про проведення повторних торгів з реалізації арештованого майна ОСОБА_3, ОСОБА_4 та сторонам виконавчого провадження та проінформовано про те, що нежитлові приміщення загальною площею 1 508,7 кв. м, що розташовані по АДРЕСА_1 будуть реалізовані шляхом проведення електронних торгів, призначених на 30 січня 2015 року, за початковою ціною 927 651 грн 44 коп.

Повторні електронні торги з реалізації арештованого майна позивача організатором було призначено на 30 січня 2015 року, тобто зі спливом місячного строку з дня проведення уцінки спірного майна, за ціною продажу майна у розмірі 927 651 грн 44 коп.

30 січня 2014 року були проведені електроні торги з реалізації арештованого нерухомого майна позивача (предмета іпотеки) і згідно з протоколом від 30 січня 2015 року № 47898 переможцем стало ТОВ «Прикарпатсервіс», яке придбало вказане майно за ціною 927 651 грн 44 коп.

13 лютого 2015 року державним виконавцем ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області, Поповичем С.М., на підставі протоколу від 30 січня 2015 року № 47898 проведення електронних торгів та документів, що підтверджують розрахунок переможця за придбане майно, складено акт про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області, Жигалюк І.В., 13 лютого 2015 року, а 17 лютого 2015 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Гуменюк Р.В. було видано ТОВ «Прикарпатсервіс» свідоцтво про придбання ним нерухомого майна з прилюдних торгів.

Судом також встановлено, що отримавши 6 грудня 2014 року повідомлення від ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про вартість нежитлових приміщень, загальною площею 1 508,7 кв. м та їх реалізацію на електронних торгах, вона в цей же день звернулася до державного виконавця про незгоду з визначеною оцінкою та просила не проводити електронні торги до часу проведення іншої оцінки.

Разом з тим, жодних дій щодо виконання рішення районного суду та погашення боргу нею не вчинялося.

15 грудня 2014 року державний виконавець повідомив ОСОБА_3, що підстав для задоволення заяви немає, оскільки позивач свою незгоду із експертною оцінкою арештованого майна не заявляла в період з 22 вересня 2014 року по 4 листопада 2014 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2015 року ОСОБА_3 було оскаржено та подано до суду скаргу на дії державного виконавця.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року, залишеною без змін апеляційною та касаційною інстанцією, було визнано незаконними дії державного виконавця ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області,Поповича С.М., щодо визначення ціни продажу та уцінки направленого на реалізацію арештованого майна, скасовано висновок експерта ОСОБА_6 від 17 вересня 2014 року про вартість нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 скасовано акт уцінки описаного майна від 25 грудня 2014 року, складеного державним виконавцем ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області, Поповичем С.М., зобов'язано державного виконавця ВДВС Надвірнянського РУЮ Івано-Франківської області здійснити процедуру визначення ціни продажу арештованого майна у відповідності до вимог ст. ст. 41, 43 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення прилюдних торгів підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Частинами 2-4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

За ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 5 ст. 58 вказаного Закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Прилюдні торги повинні бути проведені в двомісячний строк від дня одержання спеціалізованою організацією заявки державного виконавця на їх проведення (п. 3.3 Тимчасового положення).

Частиною п'ятою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім підпункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших, визначених Тимчасовим положенням, причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки.

За правилами проведення прилюдних торгів, передбачених Тимчасовим положенням, спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості. Визначення стартової ціни лота здійснюється на підставі початкової вартості майна за результатами проведеної оцінки майна незалежним суб'єктом оціночної діяльності.

Тобто на момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об'єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме частини п'ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3.2, 3.4 Тимчасового положення.

Отже, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року № 6-1981цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи вищезазначене, установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, суди не перевірили, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи є дані про іншу ціну предмета іпотеки до торгів, чи воконувала позивач рішення районного суду, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Проте суди в порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України зазначені вище вимоги закону не врахували, не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та дійшли передчасного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прикарпатсервіс» задовольнити частково.

Рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 6 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик.. 5ю статті 62 Закону України ".. 5ю статті 62 Закону України "