Справа № 686/6414/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 травня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

04 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 7 250 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини, та про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 7 250 грн. щомісячно, а всього 261 000 грн. за попередній період з 01.03.2014 року по 01.03.2017 року включно. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дитини, ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів.

За таких обставин, суд заочно вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, згідно наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.10.2015 року (набрало законної сили 15.12.2015 року) розірвано.

Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 101450, який проживає разом із матірю за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини. її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 184 даного Кодексу, якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може зазначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулює правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати неповнолітню дитину, принципу законності, та враховуючи, що позивач не надала до суду доказів наявності у відповідача постійного доходу, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-184 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 888,50 гривень, починаючи з 04.04.2017 року і до повноліття дитини.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Так, як вбачається із копії повідомлення від 30.07.2012 року ОСОБА_1 зверталась до Генерального управління юстиції Міністерства юстиції Португалії, однак у звязку із тим, що ОСОБА_2 не відповів на повідомлення Генерального управління юстиції Міністерства юстиції Португалії з метою добровільної сплати суми боргу, справу було передано до суду Португальської Республіки.

Генеральне управління юстиції Міністерства юстиції Португалії листом від 06.10.2014 року повідомило ОСОБА_1 про те, що місцезнаходження ОСОБА_2 у Португалії, проте він безробітний, не має доходів або майна, на яке за законом можна накласти стягнення у Португалії.

Таким чином, позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача на утримання їх спільного неповнолітнього сина, однак не змогла їх одержати у звязку із ухиленням відповідача від їх сплати.

Отже, суд приходить до висновку, що в силу ст. 191 СК України з відповідача підлягають стягнення аліменти за минулий час, а саме за період з 01.04.2014 року по 01.04.2017 року в розмірі 24 844 грн. 50 коп. половина прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за 2014-2017 р.р.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 81, 88, 174, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 888 грн. 50 коп. на дитину щомісячно, починаючи з 04.04.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за минулий час, а саме за період з 01.04.2014 року по 01.04.2017 року в розмірі 24 844 грн. 50 коп.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) 320 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: