УхвалА

іменем україни

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 травня 2012 року, що набрало законної сили, з ОСОБА_5 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7., ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 січня 2012 року і до досягнення повноліття кожного з дітей. На виконання зазначеного судового рішення 13 червня 2012 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва. Проте відповідач належним чином свої обов'язки щодо утримання дітей не виконує, допустив заборгованість по сплаті аліментів, яка за розрахунком державного виконавця становить 96 767 грн 28 коп.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила суд на підставі ст. 196 СК України стягнути з ОСОБА_5 на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, яка за період з травня 2013 року по квітень 2016 року, за її розрахунком, становить 512 965 грн 27 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 25 409 грн 83 коп. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_5 судові рішення не оскаржував.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що відповідач не платить аліменти на утримання дітей, має заборгованість у розмірі 96 767 грн 28 коп., а тому з нього підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочку сплати аліментів, розмір якої визначається множенням заборгованості зі сплати аліментів за місяць на один відсоток і помножена на кількість днів місяця в якому виникла заборгованість. Отже, загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 1 липня 2015 року № 6-94цс15; від 3 лютого 2016 року № 6-1477цс15; від 16 березня 2016 року № 6-300цс16, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З урахуванням наведеного суди вірно визначили розмір неустойки за прострочення сплати аліментів, навівши у судових рішеннях відповідні розрахунки.

Доводи касаційної скарги про те, що згідно вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України суд може відступити від правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України, і погодитися з раніше існуючою правовою позицією Верховного Суду України, безпідставні, так як немає передбачених законом підстав для відступлення від правового висновку Верховного Суду України, він відповідає вимогам закону.

Отже, судові рішення є законними і обгрунтованими й підстав для їх скасування немає, а доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 2 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик