АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2403/17 Справа № 2/148/11 Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова Т.В. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2013 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2012 року позивачі звернулись з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 18.09.1976 року укладено шлюб, який було розірвано 08 червня 1993 року. За час шлюбу подружжя набуло у власність нерухоме майно - домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. Після розірвання шлюбу позивач довідалась, що відносно зазначеного домоволодіння здійснено самовільне будівництво відповідачем, а саме самовільно добудовано: тамбур А-1 (2,45 м.кв.), тераса А1-1 (2,5м.кв.), літня кухня Б (2,45 м.кв.), літня кухня В (2,4 м.кв.), сарай Г (2,41 м.кв.) сарай И (1,6 м.кв.). Оскільки ОСОБА_2 без відповідних документів, які дають право на виконання будівельних робіт, без затвердженого проекту та згоди ОСОБА_3 здійснила самочинне будівництво, таке майно згідно ч.4 ст.376 ЦК України, підлягає знесенню, про що позивачі і просили суд.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2013 рокупозовні вимоги задоволено повністю.

В жилому будинку під літ. «А-2» у складі домоволодіння у АДРЕСА_1 зобов'язано знести тамбур під літ. «а-1», терасу під літ. «а1-1», добудови літньої кухні під літ. «Б», «В», а також привести у попередній до самочинної забудови стан земельну ділянку зі знесенням збудованих на ній побутових споруд сараїв під літ. «Г», «И» силами ОСОБА_2 чи за її кошт.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що будівництво виконувалось без необхідного дозволу виконкому місцевої ради та проекту, відомості про додержання будівельних, архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил відсутні, як відсутні дані про прийняття до експлуатації закінчених будівництвом добудов, дійсні користувачі земельної ділянки і співвласники домоволодіння заперечують проти визнання права власності на добудовані господарські і побутові будівлі та надвірні споруди за відповідачем, яка здійснила самочинне будівництво на їх земельній ділянці, відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України і п. «б» ч. 3 ст. 152 ЗК України, таке майно підлягає знесенню відповідачем або за її рахунок.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в період шлюбу з позивачем ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виконкомом Бабушкінської районної ради народних депутатів на підставі рішення № 834/7 від 10.10.1986 року було видано свідоцтво про право на особисту власність на жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с.7 т.1).

Згідно технічному паспорту від 16 серпня 1984 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 складалося з жилого будинку під літ. «А-2» загальною площею 100,2 кв.м, жилою площею 45 кв.м та розташоване на земельній ділянці площею 781 кв.м, із них забудовано 64 кв.м (а.с.27-35 т.1).

Після розірвання шлюбу 08.06.1993 року з ОСОБА_3, ОСОБА_6 19.06.1996 року уклав шлюб з відповідачем (а.с.6 т.1).

Відповідно до технічного паспорта від 13 червня 2007 року, домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з: жилого будинку під літ. «А-2» з добудованими жилими і допоміжними приміщеннями тамбуру під літ. «а-1», літніх кухонь під літ. «Б», «В», гаражу під літ. «Г», та з терасою під літ. «а1-1», а також з надвірної господарської будівлі сараю під літ. «И» і побутових споруд вбиральні під літ. «Е», погребу з шийкою під літ. «Д», споруд під № 1/6 і мостіння І. Всі добудови, перебудови та зведені будівлі є самочинним будівництвом, збудованим у 1997 році (а.с. 41-45 т.1).

ОСОБА_6 помер 02 квітня 2004 року.

Як після розірвання шлюбу, так і після смерті ОСОБА_6 позивач ОСОБА_3 питання про розподіл майна подружжя чи визнання за нею права власності на придбане в шлюбі з ОСОБА_6 майно не ставила.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на все вищезазначене майно.

Позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_4, відповідач та малолітня ОСОБА_8 прийняли спадщину, звернувшись з відповідними заявами до сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, про що державним нотаріусом внесені записи до реєстру №№ 1310, 1311, 1173 з відкриттям спадкової справи № 792/04 (а.с. 57-58, 130 т.1).

Відповідно до ч.3 ст.105 ЦК УРСР, господарські і побутові будівлі та споруди, зведені громадянином без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту, чи з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, за рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів зносяться громадянином, який провадив самовільне будівництво, або за його рахунок.

Згідно ч. 4 ст.376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Окрім того, положення ст. 376 ЦК України наголошують на тому, що для застосування наслідків самочинного будівництва судом має бути встановлено, яким чином порушено права позивача у спірних правовідносинах.

Так, відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відтак, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і, залежно від встановленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що будівництво спірних об'єктів: тамбур під літ. «а-1», терасу під літ. «а1-1», добудови літньої кухні під літ. «Б», «В»було здійснено ОСОБА_6 в період шлюбу з ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на домоволодіння, яку позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та відповідач прийняли відповідно до норм ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_2 є таким же спадкоємцем, як і позивачі ОСОБА_9 та ОСОБА_5, в матеріалах справи відсутні відомості про порушення нею прав зазначених позивачів, в зв'язку з чим, вона не може бути зобов'язана щодо вчинення дій відносно цього майна.

Позивач ОСОБА_3 не надала суду доказів наявності у неї права вимоги за даним позовом та щодо порушення відповідачем її прав.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 квітня 2013 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про знесення самочинного будівництва.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В. Лаченкова