Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2017 Справа №607/10982/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого - судді Стельмащука П.Я.

за участю секретаря - Бойко І.І.,

позивача та його представника,

представника відповідачів,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства померлого 06.11.2015р. ОСОБА_4 стосовно позивача.

В обґрунтування позову посилається на те, що його мама ОСОБА_5 не перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4 під час навчання в Бучацькому сільськогосподарському технікумі, зачала, і згодом народила позивача, батьком записавши з її слів лише імя «Семен». ОСОБА_4 за життя визнавав своє батьківство щодо позивача. Позивач часто приїжджав з матірю, а згодом після досягнення 16 років, сам до ОСОБА_4, в якого залишався на вихідні, а під час канікул і на все літо. ОСОБА_4 називав позивача сином, утримував, виховував його, а останній називав ОСОБА_4 батьком. На час смерті ОСОБА_4 не був одружений, не мав інших дітей. Даний факт позивачу необхідно встановити для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та наданих суду усних поясненнях.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову. Надали суду усні пояснення, суть яких зводиться до того, що у померлого ОСОБА_4 не було дітей, а відповідачі є племінницями ОСОБА_4 Ким є позивач їм не відомо, однак звернувся він до суду лише для того щоб заволодіти спадковим майном квартирою померлого ОСОБА_4 у м. Тернополі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ИД №435620 від 06.03.1985р., батьками позивача ОСОБА_1, який народився 03 грудня 1968р. в с. Буряківка Заліщицького району Тернопільської області є: мама ОСОБА_5, у графі «батько» вказано лише імя ОСОБА_6.

Рішенням народного суду Заліщицького району Тернопільської області від 14.02.1969р. визнано неправильним запис батьківства органами загсу, де ОСОБА_6 записаний батьком дитини ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого 17.12.1968 року Буряківським виконкомом сільської ради депутатів Заліщицького району Тернопільської області. Цим же рішенням суду розірвано шлюб між ОСОБА_6 і ОСОБА_8, в який вони вступили 06.10.1986р. Присвоєно ОСОБА_8 дошлюбне прізвище «Ільків».

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 1965 по 1968 роки навчались в Бучацькому радгоспі-технікумі, на що вказують архівна довідка Бучацького коледжу Подільського ДАТУ №77 від 08.12.2016р. і диплом серії Р №304009 про освіту ОСОБА_5.

17.11.2015р. Відділом ДРАЦС Заліщицького РУЮ у Тернопільській області видано повторно свідоцтво серії І-ИД №047801 про розірвання шлюбу між ОСОБА_6 і ОСОБА_8.

06.11.2015р. у віці 67 років у с. Новосілка Підгаєцького району Тернопільської області помер ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ИД №207649 видане повторно 19.05.2016р. Тернопільським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Тернопільській області.

ОСОБА_4 на праві власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1, у якій він і був зареєстрований з 06.03.1991р. до дня смерті. Крім нього інші особи в даній квартирі на день смерті зареєстровані не були. Про ці обставини свідчить довідка ТзОВ «Коменерго Тернопіль» №820 від 20.05.2016р.

12.06.1986р. ОСОБА_5 одружилась із ОСОБА_9, після чого змінила прізвище на «Бєлоцька» (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ИД №436453 видане 12.06.1986р. Буряківською сільською радою Заліщицького р-ну Тернопільської області.

Свідок ОСОБА_10 (мама позивача) повідомила суду, що дійсно її син ОСОБА_1 (позивач) народився від батька ОСОБА_4. За життя ОСОБА_4 визнавав ОСОБА_1 своїм сином, допомагав їй його утримувати.

Свідок ОСОБА_11, яка є двоюрідною сестрою матері ОСОБА_4, стверджує, що чула від ОСОБА_4 про те, що у нього є син ОСОБА_12. Вперше побачила позивача на похороні у ОСОБА_4

Свідки ОСОБА_13 (двоюрідна сестра ОСОБА_4В.), ОСОБА_14 (дружина позивача), ОСОБА_15 (вчилась в технікумі з ОСОБА_4В.), ОСОБА_16 (тітка ОСОБА_4В.), ОСОБА_17 (сусідка ОСОБА_4 в с. Новосілка), а також позивач, допитаний як свідок, дали пояснення, що ОСОБА_4 за життя визнавав позивача своїм сином.

Позивач разом із своїм сином відвідував ОСОБА_4, про що свідчать фотографії, надані до матеріалів справи позивачем, а також підтверджується показами позивача та його дружини ОСОБА_14, допитаних як свідків.

Свідок ОСОБА_18 (з 1990р. по 2003р. працювала у ВТК «ПрикВО» із ОСОБА_4В.) також надала покази, що ОСОБА_4 за життя визнавав позивача своїм сином. Свідок також родом із с. Буряківка. В селі бачила позивача, знала його маму, передавала вітання позивачу від ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_19 (подруга мами позивача) повідомила, що знала від ОСОБА_5 про те, що у неї народився син ОСОБА_12 від ОСОБА_4. З 1974 по 1978 роки передавала подарунки від ОСОБА_4 для сина ОСОБА_12. ОСОБА_4 називав ОСОБА_1 сином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог, підтвердження їх матеріалами справи та необхідність задовольнити позов з наступних мотивів.

Згідно статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання , а також має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу (тобто, в тому числі й самою дитиною, яка досягла повноліття).

Разом з тим, в пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Так як позивач народився до 2004 року, суд при вирішенні даного позову застосовує норми кодексу про шлюб та сімю (КпШС).

Згідно ч. 2, 3 статті 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

З аналізу даної норми, вбачається, що відповідач це батько дитини.

Судом встановлено, що запис про батька у свідоцтві про народження дитини, а саме зазначено лише імя «Семен», є формальним, тобто без вказівки на конкретну особу.

Із показів вищевказаних свідків, у тому числі матері дитини (позивача), фотографій, спільного навчання матері позивача та ОСОБА_4, в сукупності, судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя визнавав своє батьківство щодо позивача.

Твердження свідків ОСОБА_20 (мама відповідачів), яка заперечила те, що у ОСОБА_4 був син, ОСОБА_21 (сусід ОСОБА_4 у с. Новосілка), який повідомив, що зі слів ОСОБА_4 у нього не було дітей, позивача на похороні він не бачив, ОСОБА_22 (знайома ОСОБА_4 з 2002 року), яка також заперечила, що позивач є сином ОСОБА_4, суд відхиляє, так як вони спростовуються допитом усіх інших вищевказаних свідків.

При цьому, суд зауважує, що та обставина, що померлий за свого життя не повідомив свідкам ОСОБА_20, ОСОБА_21 і ОСОБА_22 про те, що він є батьком і визнає своє батьківство щодо дитини, не спростовує того, що він повідомив про ці обставини інших осіб, а саме свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_19

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову шляхом встановлення факту батьківства ОСОБА_4, померлого 06.11.2015р., який проживав у м. Тернополі по. АДРЕСА_2, стосовно ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, так як позов задоволено, з відповідачів у рівних частках на користь позивача слід стягнути 551,20 грн. сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, по 275,60 грн. з кожної.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60-64, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільно-процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, померлого 06.11.2015р., який проживав у м. Тернополі по. АДРЕСА_2, стосовно ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 275,60 грн. судового збору з кожної.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_23