Справа № 405/8365/16-ц
Провадження №2/405/1767/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

за участю представника позивача

(представника відповідача за зустрічним

позовом) ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_2 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_2 у будинку №8 по вул.Новосибірська у м.Кіровограді.

До початку розгляду справи по суті відповідачем ОСОБА_3 на підставі ст.ст.119, 120, 123 ЦПК України подана зустрічна позовна заява, яка зареєстрована за вх. № 1119 від 20.01.2017 року до ОСОБА_2, в якій просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьком ОСОБА_3.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07 лютого 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини обєднати в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини.

До початку розгляду справи по суті позивачем ОСОБА_2 подана заява від 23 квітня 2017 року за вх.№9186 від 24 квітня 2017 року про відвід судді на підставі п.п.2, 4 ст.20 ЦПК України, яка мотивована тим, що головуючим по справі суддею Івановою Л.А. 05 квітня 2017 року було ухвалено судове рішення за позовом ОСОБА_3 про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при цьому, судом не були з»ясовані обставини, що мають значення для справи, а обставини, які суд вважав встановленими, судом не доведені та документально не підтверджені, у зв»язку з чим зазначене судове рішення про розірвання шлюбу оскаржено нею (позивачем ОСОБА_2І.) в апеляційному порядку. Крім того, зазначено, що суддею Івановою Л.А. під час розгляду справи про розірвання шлюбу роз»єднано в різні провадження справу про розірвання шлюбу №405/3920/16-ц зі справою про визначення місця проживання дитини №405/8365/16-ц, в той час як зазначені справи були об»єднані в одне провадження іншим суддею Циганаш І.А., і між сторонами не було досягнуто згоди на встановлення місця проживання сина, а так само не було досягнуто згоди і про поділ спільного майна подружжя, про що зазначалося під час судового розгляду справи про розірвання шлюбу та заявлялися клопотання про забезпечення розгляду позовів в одному провадженні позовів про визначення місця проживання дитини, поділ спільного майна подружжя одночасно з позовом про розірвання шлюбу.

Представник позивача зав первісним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_1 підтримав подану позивачем заяву про відвід судді та просив її задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що, по-перше, йдеться про суб»єктивний підхід, для того, щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб»єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосовувати об»єктивний підхід, метою якого є пересвідчитись, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об»єктивної безсторонності тісно пов»язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Дактарас проти Литви»).

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. ОСОБА_1 здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, відповідно до ч.3 ст.23 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявлений до початку з»ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Підстави для відводу судді визначені ст.20 ЦПК України.

Відповідно до п.п.2, 4 ч.1 ст.20 ЦПК України судя не може братии участі в розгляді справи та підлягає відводу (самовідводу), якщо: він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об»єктивності та неупередженості судді.

Вказані позивачем в заяві про відвід від 23 квітня 2017 року підстави для відводу судді (п.п.2, 4 ч.1 ст.20 ЦПК України), суть яких зводиться до прийняття суддею Івановою Л.А. 05 квітня 2017 року рішення по цивільній справі №405/3920/16-ц, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено, та з яким ОСОБА_2 не погоджується, вважаючи, що зазначене рішення прийнято з порушенням судом норм процесуального та матеріального права, у зв"язку з чим, незгода з ухваленням суддею в порядку ч.3 ст.208 ЦПК України судового рішення по справі, яким закінчується розгляд справи, не може свідчити про упередженість судді та відповідно не може бути підставою для відводу, більш того, позивач скористалася наданим їй правом відповідно до ст.13 ЦПК України на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції від 05 квітня 2017 року.

Окремо, як на підстави для відводу судді, позивач посилається на п.2 ч.1 ст.20 ЦПК України, вважаючи, що суддя є заінтересована в розгляді зазначеної справи, в свою чергу, судом відзначається, що особиста безсторонність судді, відсутність заінтересованості судді у результаті розгляду справи не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне, у зв»язку з чим доводи позивача про заінтересованість в розгляді зазначеної справи, які ґрунтуються виключно на припущеннях позивача, не можуть об»єктивно свідчити про заінтересованість судді (прямо чи побічно) в розгляді зазначеної справи.

Окрім того, відзначається, що в судовому засіданні, яке відбулося 05 квітня 2017 року представником позивача ОСОБА_2 за первісним позолвом ОСОБА_1 також заявлялося про відвід судді з аналогічних підстав та за наслідками розгляду заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 судом була винесена ухвала від 05.04.2017 року про відмову в задоволенні заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_1 про відвід судді Іванової Л.А. по справі №405/8365/16-ц.

Також відзначається, що відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Будь-які інші обєктивні та дійсні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості та необ»єктивності судді позивачем в заяві про відвід судді від 23.04.2017 року не наведено, на підставі чого в задоволенні заяви про відвід судді Іванової Л.А. по цивільній справі №405/8365/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -позивачу ОСОБА_2, - слід відмовити.

Керуючись ст.ст.20, 23 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача за первісним позовом ОСОБА_2 про відвід судді Івановій Лілії Андріївні по цивільній справі №405/8365/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, - відмовити.

Судовий розгляд цивільної справи №405/8365/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Кіровоградської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, - продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова