Справа № 520/1352/17
Провадження № 2/520/6502/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Луняченка В.О.
при секретарі Нефедової Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гвалди Дарюса про стягнення грошових коштів,
02 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гвалди Дарюса, у якому посилаючись на неналежне виконання відповідачем його зобовязань з виготовлення та встановлення у квартирі позивача вікна, просив суд стягнути з відповідача сплачений йому аванс за вказані послуги, а також передбачені положеннями ст. 625 ЦК України грошові санкції за прострочення відповідачем обовязку по поверненню авансу.
Позивач до судового засідання надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що у своїх вимогах посилається на укладений 24 лютого 2016 року договір за яким сторони домовились про те, що відповідач виготовить та передасть позивачу вікно, його умови та обставини виконання сторонами.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 511 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Таким чином вбачається, що договір створює взаємні зобовязання між його сторонами.
Відповідно до наданих суду пояснень, відповідач своїх зобовязань, що витікають з вказаного договору, не виконав, та на направлені на адресу відповідача претензії не реагує, чим ухиляється від повернення сплаченого позивачем авансу. (копія претензії та доказів її направлення долучені до матеріалів справи, а.с.5-7)
Відповідно до системного аналізу положень ст. 570 ЦК України, аванс це сума, що сплачується до укладання основного договору на виконання його умов, та не є завдатком.
Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Тобто строк виконання зобовязання є його умовою.
Відповідно до положень ст. 610, 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Якщо в результаті прострочення боржника кредитор втратив інтерес до виконання зобов'язання, він може відмовитися від прийняття виконання й вимагати відшкодування збитків (ч. 3 ст. 612 ЦК).
У результаті односторонньої відмови від зобов'язання воно припиняється (ч. 3 ст. 615 ЦКУ), а сам договір вважається з розірваним (ч. 3 ст. 651 ЦКУ).
За наданими позивачем поясненнями, після невиконання відповідачем його зобовязань 28.02.2016 року, ОСОБА_1 одразу втратив інтерес до виконання такого зобовязання, а тому обовязок відповідача з повернення авансу виник одразу, з моменту прострочення основного зобовязання.
Обовязок відповідача з повернення авансу є грошовим.
Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат в розмірі 640,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. 11, 530, 570, 610-612, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 213-215, 294 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до Гвалди Дарюса про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з Гвалди Дарюса, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, компенсацію судових витрат в розмірі 640,00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Суддя Луняченко В. О.