Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Кострицький В.В.
Справа № 415/2704/16-ц
Провадження № 22ц/782/376/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Кострицького В.В.

суддів: Орлова І.В., Стахової Н.В.

за участю секретаря Коротенко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Сєвєродонецьку апеляційні скарги ОСОБА_2, який діє через представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя та майну, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

встановила:

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 03 травня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя та майну, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду в сумі 83 475,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пропорційно судовий збір в сумі 843,75 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судовий збір в сумі 551,20 грн.

Зобовязано ОСОБА_2, після відшкодування йому завданої матеріальної шкоди на відновлення автотранспортного засобу, пошкоджені деталі автомашини, зазначені у висновку № 10 експертного авто товарознавчого дослідження по оцінці шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

У задоволенні позовних вимог щодо ОСОБА_5 відмовлено.

Позивач та відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулися з апеляційними скаргами. Позивач в апеляційній скарзі просить змінити рішення суду першої інстанції стягнувши з відповідачів солідарно на його користь матеріальну та моральну шкоду, завдану ушкодженням здоровя та майну, спричиненої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнути солідарно судовий збір посилаючись на порушення судом норм матеріального права. ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати повністю рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції для нового розгляду, або прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю посилаючись на те, що рішення ухвалене з неповним зясуванням, невідповідністю та недостовірністю обставин, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.213,ст.214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення ,яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд у числі інших вирішує також питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ч.1,ч.3 ст.303 ЦПК України,- під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з матеріалів справи,03 січня 2016 року, близько о 14 години ОСОБА_4, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, на перехресті вулиць ОСОБА_6 (колишня Свердлова) та ім. Сікорського (колишня Постишева) не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України та, скоїв зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_2, власником якого є позивач, в результаті чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів та сталося ДТП, автомобілі отримали механічні ушкодження, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України. Позивач є власником автомобіля Nissan Qashqai, номерний знак НОМЕР_3. Власником автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_5.

В матеріалах справи є постанова суду Лисичанського міського суду Луганської області відповіднодо якої ОСОБА_4 визнаний винним в скоєні ДТП, а саме у тому, що ним було порушено п.13.1 Правил дорожнього руху відповідно до яких, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, що спричинило пошкодження транспортних засобів та на нього був накладений штраф в розмірі 340 гривень (а.с.6). Дана постанова відповідачем ОСОБА_4 не оскаржувалася, набрала законну силу, тому суд вважає, що цей факт достовірно встановлений і не потребує подальшого доказування.

Відповідно до постанови від 28.03.2016 року кримінальне провадження № 0000013 від 03.01.2016 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ч.1 ст. 286 КК України закрите, у звязку з відсутністю в діяннях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення ( а.с.8-8зв)

Відповідно Висновку № 10 експертного авто товарознавчого дослідження по оцінці шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу вартість матеріальної (немайнової) шкоди, з технічної точки зору, спричиненої власнику автомобіля Nissan Qashqai, номерний знак АН 8264НХ, ідентифікаційний номер (VIN) SJNFAAJ0U2553786 на момент ДТП складає 83475грн.04 коп., в т.ч. вартість відновлюваного ремонту 75648грн.36 коп., величина втрати товарної вартості - 7826,68 грн., яку стягує з відповідача на користь позивача. В даному висновку в таблиці № 1 вказано найменування пошкоджених деталей, які підлягають заміні або ремонту , вартість відновлювального ремонту (таблиця № 2), ремонтна калькуляція № 154 від 17.02.2016 року, протокол огляду транспортного засобу, з вказівкою пошкоджених деталей автомашина позивача, складеної експертом , фото таблиця пошкодженого автомобіля(а.с.11-24). У суду відсутні сумніви щодо даного висновку, адже експертиза проводилась експертом ОСОБА_7, яка має вищу технічну освіту (Харківський автодорожній інститут), кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу». Свідоцтво № 5, видане Міністерством юстиції України ( строк дії до 07.11.2017 року), стаж експертної роботи з 1991 року. Підтвердженням вищезазначеного є надані експертом документи, які містяться в матеріалах справи (а.с.26).

Відповідно до п.14 абзацу 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд першої інстанції вважає за необхідне після відшкодування шкоди відповідачами матеріальної шкоди позивачу, пошкоджені та замінені на нові деталі автомашини Nissan Qashqai, номерний знак АН 8264НХ, повинні бути повернуті позивачем відповідачам.Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що між діями відповідача ОСОБА_4, який порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, і наслідками, що наступили з дорожньо-транспортною пригодою, є прямий причинно-наслідковий звязок.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_5 не є належним відповідачем по справі, дійсно було встановлено, що саме він є власником автомашини Volkswagen Passat, номерний знак ВВ 3817СР (а.с.10), але на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди автомобіль вибув з його володіння та ним керував саме ОСОБА_4. Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги представника позивача стосовно неправомірності заволодіння транспортним засобом належного ОСОБА_5Є відповідачем ОСОБА_4, та недбалості ОСОБА_5, та приходить до висновку, що зазначені доводи не підтверджені матеріалами справи та поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 наданими судам першої та апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що ОСОБА_4 на момент скоєння ДТП був повнолітнім (18.06.1989 р.н.) дієздатним, відповідно до діючого порядку використання автомобіля Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1, який належав ОСОБА_5 мав таке право і ОСОБА_5 не забороняв використовувати зазначений автомобіль, крім того власник не мав визначеного законом обовязку по обовязковому страхуванню цивільно правової відповідальності третіх осіб, а тому вважає зазначені доводи необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання.

Судова колегія погодилась з доводами апеляційної скарги відповідача ОСОБА_4 стосовно доцільності проведення судової авто товарознавчої експертизи та призначила таке дослідження (т.1 а.с.252-253), а апелянт погодився сплатити за експертизу та отримав рахунок № 171 від 14.07.2017 року (т.2 а.с.8-10), однак у звязку з несплатою вартості експертизи Донецький науково-дослідний інститут судових експертиз повідомив суд про неможливість надання висновку (т.2 а.с.11). Посилання апелянта на відмову у проведенні експертизи у звязку з відсутністю пошкодженого автомобіля не відповідають матеріалам справи (т.2 а.с.11), так в судовому засіданні представник позивача вказав, що транспортний засіб Nissan Qashqai, номерний знак АН 8264НХ, на цей час знаходиться на території Донецької області яка непідконтрольна Україні, відповідачами в суді як першої так і другої інстанції не надано доказів які б спростовували вказану представником позивача обставину, тому цей факт унеможливив виконання клопотання про витребування транспортного засобу для здійснення експертного дослідження(т.1 а.с. 250) . Доводи апелянта ОСОБА_4 стосовно вартості шкоди спричиненої автомобілю Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 та фактичної вартості відновлювального ремонту не є відносними до справи, так як предметом судового розгляду(т.1 а.с.3-5) був автомобіль Nissan Qashqai, номерний знак АН 8264НХ. Згідно ст. 1188 Цивільного КодексуУкраїни шкода , заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки , відшкодовується на загальних підставах , а саме: «Шкода заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою».

На підставі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. В результаті ДТП пошкоджена автомашина позивача, яка до теперішнього часу не відновлена, що позбавляє його прав користуватися нею. Тому суд апеляційної інстанції вважає, що діями відповідача ОСОБА_4 дійсно завдано моральну шкоду позивачу, та погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення позовних вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте апелянтами не надано доказів на підтвердження заявлених ними вимог, вони є необгрунтованими та не підтверджені жодним доказом. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує, з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак судова колегія у відповідності до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України не вбачає підстав для зміни або ухвалення нового рішення у справі. Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, тому апеляційні скарги не підлягають задоволенню. Рішення суду є законним та обґрунтованим, та на підставі вимог ст.. 308 ЦПК України повинно бути залишено без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 303, 304, 307, 308,315 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 травня 2017 року відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 03 травня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді