Справа № 585/1158/17
Номер провадження 4-с/585/8/17
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді: Машини І.М.,

при секретарі: Салій О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_3, заінтересовані особи: Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду з вказаною скаргою, яку обгрунтовує тим, що 17.02.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 23818389 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що вказана постанова є неправомірною, оскільки державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків та не в повному обсязі здійснив заходи щодо розшуку майна боржника у відповідності до вимог закону. Просив визнати дії державного виконавця неправомірними, скасувати вказану постанову, та зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, просив справу слухати без його участі, в письмовому відзиві на скаргу просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки його дії відповідають чинному законодавству, адже ним вжиті всі необхідні заходи для примусового виконання рішення.

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні Роменського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебувало виконавче провадження ВП № 23818389 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3101, виданого 17.01.2011 року Роменським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» боргу в сумі 12077,53 грн.

17.02.2017 року державним виконавцем Роменського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_3 винесено постанову, якою виконавчий документ повернуто стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 23818389 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців…) (ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Представник заявника вважає неправомірною постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 23818389 на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на його думку вказаним державним виконавцем не в повному обсязі здійснено заходи щодо розшуку майна та коштів боржника у відповідності до вимог закону.

При цьому, представником заявника, який був стороною виконавчого провадження, а саме стягувачем, а тому має можливість знайомитися з виконавчим провадженням та отримувати копії документів, які в ньому містяться, будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

Разом з тим, зі змісту відзиву державного виконавця на скаргу та доданих до нього документів, вбачається, що державним виконавцем з метою розшуку майна боржника були зроблені запити до органів ДФС України, Пенсійного фонду України, а також до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, згідно акту державного виконавця, належного боржнику майна, на яке можна було б звернути стягнення, не виявлено. Внаслідок здійснених державним виконавцем заходів майно боржника, на яке може бути звернено стягнення не розшукано, а тому державним виконавцем на п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернуто стягувачу.

Таким чином, судом встановлено, що державним виконавцем Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_3 заходи щодо розшуку майна боржника були здійснені у відповідності до вимог закону, однак виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови від 17.02.2017 року в межах виконавчого провадження ВП № 23818389, державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, доказів на спростування вказаних у оскаржуваній постанові обставин, суду надано не було, тому суд вважає, що з боку державного виконавця права чи свободи заявника вказаною постановою порушені не були, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 210, 223, 293, 294, 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженого представника ОСОБА_2 в задоволенні скарги на дії державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області, ОСОБА_4

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - підпис-

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_5