Справа № 510/480/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

за участю: секретаря Фурсовой А.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3; копія свідоцтва про укладання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; копії довідок Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 23.02.2017р., 24.03.2017р. № 316, 493; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5; копія довідки відділу Держгеокадастру у Ренійському районі Одеської області від 31.03.2017р. про нормативно грошову оцінку земельної ділянки; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.03.2017р.; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0094697; копія свідоцтва про одруження між ОСОБА_5 та ОСОБА_6; копія технічного паспорту на житловий будинок № 97 по вул. Крайня в с. Долинське Ренійського району; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 29.10.2009р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач є донькою померлого 03.05.2006р. ОСОБА_5, а відповідач його дружиною. За життя йому належав житловий будинок із надвірними спорудами № 97 по вул. Крайня в с. Долинське Ренійського району Одеської області та право на земельну частку (пай) в КСП «Анадол», на підставі сертифікату серії ОД № 0094697.

Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Під час життя ОСОБА_5 заповідального розпорядження не склав, тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги після його смерті є: позивач - ОСОБА_1 (донька), відповідач ОСОБА_2К (дружина) та син ОСОБА_7, який за рішенням суду визнаний недієздатним та його опікуном призначено його матір ОСОБА_2 У встановлений законодавством 6-ти місячний строк, ніхто із спадкоємців не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, позивач прийняла спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки мешкала разом із ОСОБА_5 на час відкриття спадщини. Дружина спадкодавця ОСОБА_2 не вчинила ніяких дій щодо прийняття спадщини, тобто не звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Крім того, відповідач ОСОБА_2 не заперечує щоб спадщину після смерті її чоловіка оформила позивач. Так, позивач по справі як спадкоємець першої черги на момент смерті батька мешкала разом із ним, тобто прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Пізніше, при зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно, про що 28.03.2017р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_5 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельну частку (пай), як на обєкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, що залишилася після померлого ОСОБА_5 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інші спадкоємці на спадщину не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємця за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном. Відповідач ОСОБА_2 за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_5 не зверталась, на неї не претендує, не заперечує, щоб спадщину оформила її донька - позивач ОСОБА_1 В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач не має можливості у звязку із відмовою нотаріуса, тому в даний час позивач вимушена звернутися до суду із відповідним позовом.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1225, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на:

житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями № 97 по вул. Крайня в с. Долинське Ренійського району Одеської області;

земельну частку (пай) розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах в КСП «Анадол» с. Долинське Ренійського району, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0094697.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.І. Дудник