Справа № 308/7019/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, в якій він просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом передачі автомобіля «ВАЗ-21074», 2003 року випуску, шассі (кузов, рама, коляска) № ХТА 9617, тип ТЗ-легковий седан_В, реєстраційний номерний знак «92203РЕ» на зберігання позивачу ОСОБА_3.

Заяву мотивовано тим, що у звязку із спрацюванням системи «РУБІЖ», автомобіль «ВАЗ-21074», реєстраційний номерний знак «92203РЕ» був 07.07.2017 року на підставі Акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу затриманий та поміщений на штраф майданчик. Позивач вважає, що автомобіль у нього забрали незаконно, оскільки він придбав його у 2007 році і отримав від власника нотаріально посвідчену довіреність, техпаспорт та ключі. Оскільки, автомобіль, вже три місяці перебуває на штраф майданчику під відкритим небом, існує реальна загроза погіршення його стану. У звязку з наведеним, позивач просить задовольнити його заяву та передати вищезазначений автомобіль на зберігання до вирішення справи по суті та набуття рішенням законної сили.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову з наведених в ній підстав.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду).

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Розглядаючи та вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Як встановлено судом, позивач просить вжити заходів забезпечення позову, шляхом передачі автомобіля «ВАЗ-21074», 2003 року випуску, шассі (кузов, рама, коляска) № ХТА 9617, тип ТЗ-легковий седан_В, реєстраційний номерний знак «92203РЕ» на зберігання позивачу ОСОБА_3.

Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Таким чином, норма статті вказує, що річ яка є предметом спору може передаватися на зберігання іншим особам, які не є сторонами у справі та не зацікавлені у ній. Оскільки, ОСОБА_3 є позивачем, а отже і стороною по справі, автомобіль не може бути переданий йому на зберігання.

Враховуючи вищезазначене, оскільки позивачем не доведено реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, можуть бути порушені права й інших осіб у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову, а також те, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які фактично є вирішенням справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208-210, 293, 294, 296 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Ужгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5