Справа № 369/568/17
Провадження № 4-с/369/32/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови від 29.12.2016 року про скасування постанови про арешт майна боржника.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що на виконанні у Києво-Святошинському РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області з 11.11.14 р. по 25.09.2015 р. перебувало виконавче провадження № 45407365 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.10.14 № 369/2890/14 стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 28 960,32 грн. В рамках вищезазначеного виконавчого провадження постановою від 11.11.14 р. головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_3 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

25.09.15 року зазначеним державним виконавцем на підставі п.2 ст. 47, ст.50 Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачі у звязку із тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.При цьому арешт з майна заявника знято не було.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речові на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстра Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 10.01.2017 р. 77888738, згідно із якою відносно заявника на підставі постанови № 45407365, виданої 29.12.2016 р. Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинським РВ ДВС де реєстратором зазначеного РВ ДВС ОСОБА_4 зареєстроване обтяження у вигляд всього нерухомого майна (без зазначення конкретного нерухомого майна, на яке арешт та без зазначення меж суми арешту).

Ознайомившись 11.01.17 р. у приміщенні Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області з матеріалами виконавчого провадження № 45407365, представник заявника дізнався, що в рамках даного виконавчого провадження арешт на майно заявника в черговий раз накладено на підставі постанови від 29.12.16 р. про арешт майна боржника, винесеної старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_2

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства заявник просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову від 29.12.16 р. про арешт майна боржника, винесену старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 45407365 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570).

В судовому засіданні представник заявника позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Заінтересовані особи Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином причини неявки суду не повідомляли.

Враховуючи вимоги ст.386 ЦПК України, відповідно до якої скарга розглядається судом у десятиденний строк, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників заявника та заінтересованих осіб.

Cуд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення вимог скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у Києво-Святошинському РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області з 11.11.14 р. по 25.09.2015 р. перебувало виконавче провадження № 45407365 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.10.14 № 369/2890/14 стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 28 960,32 грн. В рамках вищезазначеного виконавчого провадження постановою від 11.11.14 р. головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_3 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

25.09.15 року зазначеним державним виконавцем на підставі п.2 ст. 47, ст.50 Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачі у звязку із тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

При цьому арешт з майна заявника знято не було.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речові на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстра Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 10.01.2017 р. 77888738, згідно із якою відносно заявника на підставі постанови № 45407365, виданої 29.12.2016 р. Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинським РВ ДВС де реєстратором зазначеного РВ ДВС ОСОБА_4 зареєстроване обтяження у вигляд всього нерухомого майна (без зазначення конкретного нерухомого майна, на яке арешт та без зазначення меж суми арешту).

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Враховуючи те, що обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги звернення зі скаргою до суду знайшли своє підтвердження, то суд вважає, що вимоги про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про скасування постанови від 29.12.2016 року про арешт майна боржника підлягають задоволенню шляхом визнання постанови неправомірною та її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", про визнання неправомірною та скасування постанови від 29.12.2016 року про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову від 29.12.16 року про арешт майна боржника, винесену старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУ юстиції у Київській області ОСОБА_2 в рамках виконавчого провадження № 45407365 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» (ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д. Усатов