Провадження 2-н/127/740/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 із заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги заявник ОСОБА_1 мотивує тим, що 15 квітня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, у справі № 127/4662/14-ц, було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2В аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, 04.12.2009 р. н., у тверді й грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 12.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття, що становить менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали додані до заяви, вважаю, що у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу слід відмовити, виходячи з наступного. Згідно з рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 квітня 2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області, у справі № 127/4662/14-ц з ОСОБА_2 вже стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, 04.12.2009року народження, в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 12.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Дане рішення набрало законної сили 26.04.2014 року. Зі змісту заяви, посилаючись на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, заявник ОСОБА_1 фактично ставить питання про зміну розміру аліментів, які вже стягнуто з ОСОБА_2 рішенням суду від 15.04.2014 року. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, питання збільшення чи зменшення розміру аліментів, який вже визначено рішенням суду вирішується у позовному провадженні шляхом вирішення спору, у межах якого має бути доведено на засадах змагальності підстави для відповідної зміни розміру аліментів: або зміна матеріального, або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та інші обставини, передбачені Сімейним кодексом України. Таким чином із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який підлягає вирішенню шляхом подання позовної заяви до суду. Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право. За таких обставин, у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу слід відмовити. Керуючись вимогами статей 96, 100, 101, 293 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: