РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешинської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Хмельницька районна державна адміністрація Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

встановив:

06.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до Олешинської сільської ради, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Хмельницьку районну державну адміністрацію Хмельницької області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 14.01.2013 року померла ОСОБА_2, із якою позивач проживав разом однією сімєю в період з 2007 року по день її смерті за адресою: Хмельницький р-н, с. Олешин, вул. Черемушки, 17. До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП ВАТ «Олешинське», розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах. Дане право ОСОБА_2 успадкувала від свого чоловіка ОСОБА_3, якому належало це право на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай). Однак, ОСОБА_2 за життя не отримала правовстановлюючий документ на вказану земельну частку (пай). Позивач звернувся до нотаріуса та із заявою про прийняття спадщини і було заведено спадкову справу. Однак, у звязку із відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_2, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку через нотаріальну контору оформити спадкові права. У звязку із цим, просить визнати право на земельну частку (пай) площею 3,66 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Олешинське» с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Позивач в судове засідання не зявився, представник позивача через канцелярію суду подав заяву, в якій просив слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяви, в якій вказує, що при вирішенні заявлених вимог покладається на думку суду.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомлено, заяв та клопотань до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює дані правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, судом встановлено, що 14.01.2013 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-БВ № 202753.

Як вбачається із копії рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2015 року (набрало законної сили 28.07.2015 року) судом встановлено факт сумісного проживання однією сімєю позивача ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, в період з 2007 року по день смерті останньої 14 січня 2013 року за адресою: Хмельницький р-н, с. Олешин, вул. Черемушки, 17.

Позивач ОСОБА_1 10.12.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та було заведено спадкову справу № 128-2016, що підтверджується копією спадкової справи та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.09.2017 року.

Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) листом від 15.12.2016 року № 861/02-14 йому було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_2

До складу спадкового майна померлої ОСОБА_2 входить земельна частка (пай), площею 3,66 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Олешинське» с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Як вбачається із повідомлення Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області від 10.06.2016 року вих. № 29-28-99.4-6617/0/15-16, сертифікати на право власності на земельну частку (пай) виготовлялись лише в одному примірнику, які видавались громадянам членам колективних сільськогосподарських підприємств, що мали право на земельну частку (пай) згідно списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, тому надати копію сертифікату неможливо.

Відповідно до копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Хмельницької районною державною адміністрацією по ВАТ «Олешинський» під № 791 вказано запис про видачу 21.03.2001 року ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 3,66 в умовних кадастрових гектарах, серії ХМ № 0400975.

Після смерті ОСОБА_3, який помер 15.03.2008 року, його дружині ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай) площею 3,66 в умовних кадастрових гектарах, із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Олешинське» с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) за № 791.

Відповідно до розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації від 25.06.2009 року № 777/09 р «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) на території Олешинської сільської ради» ОСОБА_2 виділено в натурі (на місцевості) земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього ВАТ «Олешинське» на території Олешинської сільської ради.

Проте, згідно повідомлення Управління Держземагенства у Хмельницькому районі Хмельницької області від 01.09.2015 року станом на 01.01.2013 року державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована на території Олешинської сільської ради на імя ОСОБА_2 не видавався.

Отже, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, проте оформити своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після її смерті не має змоги, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай).

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Окрім того, Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови "Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач є спадкоємцем за законом майна померлої ОСОБА_2, належним чином подав заяву про прийняття спадщини, а також те, що визнання за позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 335, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261-1265 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) із земель бувшого колективного сільськогосподарського підприємства ВАТ «Олешинське» с. Олешин Хмельницького району Хмельницької області, загальний розмір якої 3,66 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), після смерті ОСОБА_2, яка померла 14.01.2013 року.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя