Справа №2-2489/11
Провадження №4-с/359/58/2017
УХВАЛА

15 червня 2017 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Голо-сіївського районного управління юстиції у м. Києві, що полягає у незнятті арешту з не-рухомого майна боржника під час закриття виконавчого провадження,

встановив:

В червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою: просить визнати неправомірною бездіяльність ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, що полягає у незнятті арешту з нерухомого майна заявника під час закриття виконавчого провад-ження №33289806; а також зобовязати ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві зняти арешт з нерухомого майна заявника. Крім того, ОСОБА_1 просить поновити про-пущений строк для подання скарги.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушен-ня її прав чи свобод.

Згідно з ч.1 ст.72 цього Кодексу документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Встановлено, що в грудні 2013 року ОСОБА_1 отримав копією постанови про закінчення виконавчого провадження. Зі змісту цієї постанови йому було відомо про те, що державний виконавець не вирішував питання про скасування арешту майна. Однак на той час заявнику не було відомо про те, що на його майно був накладений арешт. З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №88951016 вбачається, що лише 7 червня 2017 року ОСОБА_1 вперше стало відомо про те, що на його нерухоме майо був накладений арешт. Аналіз цих обставин свідчить про те, що саме 7 червня 2017 року заявник дізнався про порушення його права.

Знаступного дня розпочався десятиденний строк для подання скарги. Перебіг цього процесуального строку повинен був закінчитись 19 червня 2017 року. Однак зі штампу, розміщеному на конверті, вбачається, що скарга була подана ще12 червня 2017 року. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не пропустив строк, передбачений ч.1 ст.385 ЦПК України.

З огляду на це суддя вважає, що підстави для поновлення цього процесуального строку відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяль-ністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.2 ст.384 ЦПК України скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує бездіяльність, повязану з виконанням рішення суду, ухваленого відповідно до ЦПК України. Це свідчить про те, що скаргу слід розглядати виключно в порядку, передбаченому ст.383 ЦПК України. Крім того, скарга підсудна Бориспільському міськрайонному суду, оскільки виконавчий документ був виданий цим, а не іншим судом.

З огляду на це суддя вважає, що скаргу ОСОБА_1 належить прийняти.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ст.210 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Прийняти скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність відділу дер-жавної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, що полягає у незнятті арешту з нерухомого майна боржника під час закриття виконавчого провадження.

Розгляд скарги призначити на 14 годину 00 хвилин 3 серпня 2017 року.

Ухвала судді є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_2