Справа № 594/462/17
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого Зушман Г.І.
з участю секретаря Кушнір Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд
Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором позики у сумі 110000,00 грн. В обгрунтування позову позивачка вказала, що 15 жовтня 2015 року відповідач під розписку позичив у неї грошові кошти в розмірі 110000,00 грн. строком до 15 жовтня 2016 року. До сьогоднішнього дня відповідач не повернув суми боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання, а тому просить позов задовольнити та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Позивачка у судове засідання не з'явилася. Від неї поступила письмова заява, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився повторно.
Справа до судового розгляду призначалася три рази. Судова повістка, направлена відповідачу, повернулася з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання» у звязку з чим, в порядку передбаченому ч. 3 ст.76 ЦПК України, судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 10.05.2017 року вручена виконавчому органу місцевого самоврядування (Борщівській міській раді), за даними якого відповідач ОСОБА_2 утримується в ізоляторі тимчасового тримання.
У звязку із вказаною обставиною судом застосовано ч.6 ст.76 ЦПК України, якою передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду.
В порядку вказаної норми процесуального права судова повістка про виклик відповідача в судове засідання на 30.05.2017 року надіслана адміністрації місця утримання особи (начальнику Львівської установи виконання покарань №19) для вручення відповідачу ОСОБА_2 та запропоновано відібрати у відповідача пояснення по даній справі.
Згідно надісланої на адресу суду Львівською установою виконання покарань №19 розписки відповідача ОСОБА_2, ним 17 травня 2017 року отримано копії матеріалів позовної заяви та судову повістку про виклик в судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, докази, надані позивачкою, суд встановив наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Статтями 526, 610 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
З наявного в матеріалах справи оригіналу розписки, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 15 жовтня 2015 року позичила відповідачу ОСОБА_2 на підставі його розписки (а.с.9) грошові кошти в сумі 110000,00 грн., які відповідач зобовязався повернути до 15 жовтня 2016 року.
Наведене свідчить про те, що між сторонами існують договірні відносини у вигляді договору позики.
Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором позики перед позивачкою ОСОБА_3 не виконав і в строк, який зазначений в розписці, борг не повернув, про що свідчить розписка, яка знаходилася у позивачки як кредитора
Вищенаведене свідчить про невиконання відповідачем умов договору позики.
Відповідач заперечень проти позову не подав.
За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку має місце порушення з вини відповідача прав позивачки щодо повернення позики, та вважає, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивачки заборгованість за договором позики в сумі 110000,00 грн.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають понесені позивачкою судові витрати на сплату судового збору в сумі 1100,00 грн.
На підставі ст.ст.11,15,16,509,526,545,610,1046-1050 ЦК України, керуючись ст.ст.10,11,60,76, 88,212, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою : в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, заборгованість за договором позики в сумі 110000 (сто десять тисяч) грн.00 коп. ,
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1100,00 грн. сплаченого судового збору.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано позивачкою протягом десяти днів з дня отримання його копії через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідачем може бути подано письмову заяву до Борщівського районного суду Тернопільської області про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча: