Справа № 456/1737/15 Головуючий у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Провадження № 22-ц/783/585/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Іванова О.І.

З участю: представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» на заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 липня 2016 року та додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення із зняттям з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного товариства Державний ощадний банк України в особі філії Львівського управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №418/1 від 01.06.2007р., розмір якої станом на 17.03.2016 року становить 32581,93дол. США, з яких: залишок основного боргу - 19441,04 дол. США.; залишок прострочених платежів по кредиту - 2620,04 дол. США; залишок прострочених платежів по відсотках 5952,09 дол. США; сума нарахованої пені по кредиту - 1289,54 дол. США; сума нарахованої пені по відсотках - 2948,88 дол. США, три проценти річних від простроченої суми по тілу 99,24 дол. США, три проценти річних від простроченої суми по відсотках 231,10 дол.США, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.06.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7, а саме на нерухоме майно: квартиру №1, в будинку № 29-а, яка складається з однієї житлової кімнати житловою площею 16,10 та кухні. Загальна площа квартири становить 32,17 м. кв., і розташована по вулиці Незалежності в м. Стрий, Львівської області та належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстрований в електронному реєстрі під №632 прав власності на нерухоме майно 21.06.2007 року) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що виданий Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 21.06.2007 року за номером 14990684, встановивши початкову оцінку реалізації предмета іпотеки 535 700,00 грн., що визначена на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна, затвердженого 30.12.2015 р. субєктом оціночної діяльності ТзОВ «ПРОФОЦІНКА» (оцінювачем ОСОБА_8); визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 5441,28 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Додатковим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року заяву задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №418/1 від 01.06.2007 р. розмір якої станом на 17.03.2016 року становить 32581,93 (тридцять дві тисячі пятсот вісімдесят один) долар США 93 центи, з яких: залишок основного боргу - 19441,04доларів США.; залишок прострочених платежів по кредиту - 2620,04 доларів США;залишок прострочених платежів по відсотках - 5952,09 доларів США; сума нарахованої пені по кредиту - 1289,54 доларів США; сума нарахованої пені по відсотках - 2948,88 доларів США, три проценти річних від простроченої суми по тілу - 99,24 доларів США, три проценти річних від простроченої суми по відсотках -231,10 доларів США.

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 перед публічним акціонерним товариством «Державний ощадний бак України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 418/1 від 01.06.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.06.2007року, що посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7, а саме на нерухоме майно: квартиру №1, в будинку № 29-а, яка складається з однієї житлової кімнати житловою площею 16,10 та кухні. Загальна площа квартири становить 32,17 м. кв., і розташована по вулиці Незалежності в м.Стрий, Львівської області та належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2007 р, який посвідчений приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу ОСОБА_7 (зареєстрований в реєстрі під №632 в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що видане Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 21.06.2007 року за № 149 за номером 14990684, встановивши початкову ціну реалізації предмета іпотеки 535 700,00 грн., що визначена на підставі звіту про оцінку нерухомого майна, затвердженого 30.12.2015 р. субєктом оціночної діяльності ТзОВ «ПРОФОЦІНКА» (оцінювачем ОСОБА_8); визначити спосіб реалізацїї предмета іпотеки шляхом продажу публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філїї-Львівського обласного управління як іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Надано публічному акціонерному товариству «Державний ощадний бак України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» право на подання та отримання в будь-яких установах, підприємствах, організаціях, а також державних

реєстраторів та нотаріусів, будь-яких документів (їх копій, дублікати, витягів з державних

реєстрів, довідки) необхідних для продажу предмета іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 5441 (пять тисяч чотириста сорок один) грн. 28 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариством „Державний ощадний банк України в особі філії -

Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок

три) гривні 60 копійок.

В решті позовних вимог відмовлено за недоведеністю.

Заочне та додаткове рішення суду оскаржив позивач ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі начальника філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» ОСОБА_9

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду в частині відмови у позові про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Стверджує, що в цій частині рішення ухвалене без врахування вимог ч.3 ст.47 Конституції України, ст.39, ч.1 ст.40 Закону України «Про іпотеку» , ст.109 ЖК України та роз»ясень наданих у п.43 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин». Судом досліджено, що згідно довідки №1145 від 17.05.2007 року, виданої КП «Світанок» у квартирі, що є предметом іпотеки, були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_10, яка змінила прізвище на ОСОБА_5 до моменту придбання квартири ОСОБА_3 і за умовами п.4.9 договору купівлі-продажу від 04.07.2007 року зобовязувались звільнити іпотечне майно до 01.07.2007 року, однак вказаних зобовязань не виконали. З умов договору вбачається, що в іпотеку Банку передано квартиру, яка придбана відповідачем-1 за рахунок отриманих кредитних коштів, а відтак наявні підстави передбачені ст.ст.39-40 Закону України «Про іпотеку», ч.4 ст.109 ЖК України щодо ухвалення рішення про виселення зареєстрованих осіб без надання їм іншого житла. Зазначена позиція підтверджується практикою Верховного суду України. За таких обставин просить рішення суду в частині відмови в позові скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким виселити відповідачів з квартири з зняттям їх з реєстраційного обліку.

Відповідачі по справі в судове засідання не з»явилися, незважаючи на те, що відповідно до статті 74 ч.9 Цивільного процесуального кодексу України викликалися в суд через оголошення у пресі, а саме газету Львівська пошта №23 (1933) від 25 березня 2017 року. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до статті 305 ч.2 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що згідно Кредитного договору №418/1 від 01.06.2007 року, укладеного між ПАТ «ДОБ» (далі Банк) та відповідачем ОСОБА_3 Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 27 200,00 доларів США зі сплатою процентів 12% річних з терміном погашення до 01.06.2027 року на купівлю житла.

З метою забезпечення належного виконання зобов»язання Позичальника, що випливає з Кредитного договору, між Банком та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір від 04.06.2007 року, де предметом іпотеки виступає нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, яка придбана за кредитні кошти.

Позичальник ОСОБА_3, не виконавши зобов»язання по умовах кредитного договору, станом на 17.03.2016 року допустив заборгованість перед Банком в сумі 32 581,93 долари США.

Вирішуючи спір по суті, суд задовольнив позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 заборгованості за Кредитним договором № 418/1 від 01.06.2007 року розмір якої на 17.03.2016 року становить 32 581,93 долари США шляхом стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 04.06.2007 року, а саме на квартиру №1 в будинку №29-а на вул. Незалежності у м.Стрий Львівської області, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі- продажу від 04.06.2007 року, встановивши початкову ціну предмета іпотеки 535 700,00 грн.

Додатковим рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «ДОБ» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» за Кредитним договором №418/1 від 01.06.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 04.06.2007 року, а саме на Іпотечне майно квартиру АДРЕСА_2.

У позовних вимогах ПАТ «ДОБ» в частині зняття з реєстрації та виселенні відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_10 відмовлено у зв»язку з тим, що останні там не проживають.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя ухвалює рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно положень ч.2 статті 109 Житлового кодексу України, громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено у рішенні суду.

Порядок виселення із займаного жилого приміщення прописаний ч.3 статті 109 Житлового кодексу України, яка регулює порядок виселення громадян із жилого приміщення, переданого в іпотеку, у разі звернення стягнення на таке жиле приміщення.

Частиною четвертою вказаної статті визначено, що виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення, є підставою для надання цим громадянам жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання відповідно до статті 132-2 цього Кодексу. Відсутність жилих приміщень з фондів житла для тимчасового проживання або відмова у їх наданні з підстав, встановлених статтею 132-2 цього Кодексу, не тягне припинення виселення громадянина з жилого приміщення, яке є предметом іпотеки у порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п.43 постанови №5 Вищого Спеціалізованого суду України від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки має враховувати таке.

Згідно з частиною четвертою статті 109 ЖК України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому, суд за заявою іпотекодржателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

Вирішуючи спір, суд на підставі довідки №1145 від 17.05.2007 року, виданої КП «Світанок» встановив, що у квартирі, яка є предметом іпотеки, були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_10 ( прізвище змінила на ОСОБА_5), що також підтверджується відомостями адресно-довідкового бюро, отриманими судом перед відкриттям провадження у справі.

Суд зазначив, що дані особи були зареєстровані у спірному приміщенні до моменту придбання його ОСОБА_3 і за умовами п.4.9 договору купівлі-продажу від 04.07.2007 року зобов»язувалися звільнити це приміщення до 01.07.2007 року, однак вказаних зобов»яань не виконали, однак на даний час не проживають у спірному приміщенні.

Згідно умов Кредитного договору та встановлених судом доказів, в іпотеку було передано квартиру, яка придбана відповідачем ОСОБА_3 за рахунок отриманих кредитних коштів, що передбачено підставами задоволення позову повністю, а саме: ст..ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку», ч.4 ст.109 ЖК України. Зазначена позиція банку підтверджується практикою Верховного суду України, визначеною у постановах № 6-39цс/15 від 18.03.2015 року та від 24.06.2015 року у справі № 6-447 цс/15.

Згідно положень чинного законодавства, зокрема, статті 3 абз.11 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» правовою підставою для проживання особи в іпотечному майні є перебування даної особи на реєстраційному обліку, то висновки суду в частині відмови у виселенні з причин не проживання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (ОСОБА_5А.) із спірної квартири є необґрунтованими та не відповідають діючому законодавству. Будучи зареєстрованими у спірній квартирі, відповідачі зберігають за собою право на проживання у ній у будь-який момент, а відтак висновок суду, що такі там не проживають не відповідає чинному законодавству.

В силу положень статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Крім цього, рішення суду про виселення є остаточним рішенням на підставі якого відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України зобов»язаний зняти відповідачів з реєстраційного обліку, що узгоджується з вимогами статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що із врахуванням вимог ст..309 ч.1 п.4 ЦПК України підставами для скасування оскаржуваного рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України,-колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Заочне рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 липня 2016 року та додаткове рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року скасувати в частині відмови в позові.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Виселити ОСОБА_4, ОСОБА_10 із квартири №1 у будинку №29-а що на вул..Незалежності у м.Стрий Львівської області.Стрийському міському відділу ДМС України у Львівській області зняти з реєстрації місця проживання із квартири №1 у будинку №29-а шо на вул..Незалежності у м.Стрий Львівської області ОСОБА_4, ОСОБА_10.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10 в користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» 300 грн. за публікацію оголошення в газеті.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді О.Ф.Павлишин

ОСОБА_11