Справа № 194/847/16-ц
Номер провадження 2/194/57/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2017 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Солодовник І.С.,
при секретарі Сафоновій А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернівка Дніпропетровської області у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідач про усунення перешкоди в користуванні квартирою шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, в якій зазначає, що відповідно до договору купівлі-продажу від 26.05.2016 року він є власником квартири № 53, що в будинку № 16 по вул. Лермонтова у м. Тернівка Дніпропетровської області.
В зазначеній квартирі зареєстрована відповідач, яка в квартирі не мешкає, її речей не має. Реєстрація місця проживання відповідача в даній квартирі завдає йому вільно розпоряджатися своїм майном.
Крім того, він сплачує завищені комунальні послуги за кількістю зареєстрований осіб.
Відповідач не бажає знятися з реєстрації місця проживання в квартирі у добровільному порядку, уникає зустрічі, вважає, що має право на користування квартирою на власний розсуд, що завдає його значні незручності, оскільки вони не являються членами сімї та квартира належить йому на праві приватної власності.
Крім того, йому доводиться нести невиправдані витрати по сплаті за рахунки газо-водопосточання та водовідведення.
У звязку з чим, позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні та володінні ним квартирою № 53 в будинку № 16 по вул. Лермонтова, м. Тернівка Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак надав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглянути справу без його участі та не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 52).
Відповідач у судове засідання не з'явилася, в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать матеріали справи (а.с. 27-28, 32-33, 36-37, 41, 44, 46-48), причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надавала, у зв'язку з чим, зі згоди позивача та на підставі ст.ст. 169 ч. 4, 224, 225 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 26.05.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Павлоградського міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі № 734 (а.с. 16-17).
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою від 21.07.2016 року, випискою з адресної картки від 25.07.2016 року, виданих відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, відомостями ОСОБА_3 УДМС України у Дніпропетровській області від 15.08.2016р. (а.с. 13, 18, 25).
За ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
З огляду на викладене, позивач є єдиним власником спірної квартири та може здійснювати своє право на власний розсуд.
На підставі ст. 150 Житлового кодексу УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ст. 155 Житлового кодексу УРСР, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР.
Відповідно до правових позицій, викладених у п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вбачається, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316 - 319 ЦК), то власник на підставі статті 391 ЦК не може бути визнаний таким, що втратив право користування своїм майном, зокрема жилим приміщенням або виселений із нього, оскільки це не відповідає характеру спірних правовідносин, й такі вимоги регулюються, зокрема, статтями 71, 72, 109, 110, 116 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не мешкає в спірній квартирі та не є членом сім'ї позивача, остання добровільно покинула квартиру, в якій до цього часу залишається зареєстрованою, витрати по утриманню житла ніякі не несе, комунальні платежі не сплачує.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
Згідно ч. 3 ст. 41, ч. 2 ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до положень норм ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Крім того, у відповідності до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи вищезазначене та обставини справи, зокрема відсутність відповідача у зазначеному житлі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 41, 47 Конституції України, Протоколом 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 10, 57, 60-61, 169, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 316-317, 319, 321, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 9, 150, 155 Житлового кодексу УРСР, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування квартирою, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання задовольнити.
Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перешкоди в користуванні квартирою № 53, що в будинку № 16 по вул. Лермонтова в м. Тернівка Дніпропетровської області, шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання цього рішення.
Суддя: І.С. Солодовник