Справа № 583/3860/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

при секретареві Вербі Н.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментної заборгованості на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2017 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги, в послідуючому уточнені, мотивує тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2013 № 583/2701/13-ц (2/583/974/13) з відповідача на її користь стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісяця, які підлягають індексації, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи стягнення з 16.07.2013. В звязку з тим, що відповідач добровільно не сплачував аліменти, 16.05.2014 виконавчий лист про стягнення аліментів був предявлений до примусового виконання за місцем перебування боржника до Московського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на підставі якого 20.05.2014 було відкрито виконавче провадження № 43417283. Проте рішення суду про стягнення аліментів не виконувалось. 17.02.2016 вказане виконавче провадження було закінчене у звязку з направленням виконавчого листа за місцем працевлаштування боржника у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба з визначенням заборгованості станом на 01.02.2016 в розмірі 5357,20 грн. Постановою державного виконавця Дзержинського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 24.02.2016 було відкрито виконавче провадження № 50299946. Лише після судового втручання за поданими скаргами на бездіяльність державного виконавця боржник у жовтні, листопаді та грудні 2015 року сплатив по 500 грн аліментів, у 2016 році став більш активно виплачувати аліменти та погашати заборгованість. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.10.2016 № 583/2249/16-ц (2/583/799/16), яке набрало законної сили 08.11.2016, задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зі стягненням аліментів у частці від доходів та заробітку платника аліментів. 18.11.2016 на підставі виконавчого листа по справі № 583/2249/16-ц Дзержинським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області було відкрито виконавче провадження № 52923911. З грудня 2016 року аліменти стягувалися у частці від доходів та заробітку боржника. Вважає, що аліментна заборгованість, яку недоотримала неповнолітня дитина, повинна бути стягнута з відповідача. Тому порушує питання про стягнення з відповідача на свою користь аліментної заборгованості у виді пені за період з 20.05.2014 по 31.03.2017, індексації та неустойки (пені) з розрахунку несплаченої індексації по аліментам у твердій грошовій сумі за період з 21.05.2014 по 31.03.2017 в межах примусового виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2013 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів в розмірі 500 грн щомісяця, які підлягають індексації, на утримання неповнолітнього сина, в розмірі 28713,28 грн та судових витрат.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові, та просив задовольнити.

Позивачка в судове засідання не зявилася.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, пояснивши, що заборгованість по виконавчому листу про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн відсутня, позивачем не надано належних доказів та не доведено наявності боргу по сплаті аліментів, а також наявності винних дій відповідача щодо ухилення від сплати аліментів. Крім того, розрахунок пені по нібито наявній заборгованості по аліментам зроблений з порушенням самого порядку розрахунку. Зазначив, що ОСОБА_4 самостійно сплачував аліменти, також аліменти та індексація по ним утримувалися з заробітку відповідача, несвоєчасна сплата аліментів в декількох місяцях на загальну суму 1857,92 грн відбулася через особливий вид службової діяльності відповідача, а не через його ухилення від сплати. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав заперечення, в яких просив розглянути справу без його участі за участі його представника, проти позову заперечив в повному обсязі, зазначивши, що заборгованість по аліментам відсутня, аліменти сплачував щомісяця шляхом поштового переказу на імя позивачки. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку.

Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України.

Встановлено, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/2701/13-ц від 20.09.2013 з ОСОБА_4 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісяця, які підлягають індексації, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, на користь ОСОБА_3, починаючи стягнення з 16.07.2013.

На примусове виконання зазначеного рішення був виданий виконавчий лист, на підставі якого 21.05.2014 державним виконавцем Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 43417283. 17.02.2016 постановою державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції виконавче провадження № 43417283 закінчено у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ направлений до Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції.

24.02.2016 державним виконавцем Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 50299946 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 Постановою від 24.02.2016 № 810/18 по виконавчому провадженню № 50299946 звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_4, який проходить службу в Харківському університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області № 583/2249/16-ц від 19.10.2016 змінено розмір стягуваних аліментів та стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5 до його повноліття, на користь ОСОБА_3, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. З Дзержинського ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області витребувано виконавчий лист № 583/2701/13-ц (2/583/974/13) по виконанню рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.09.2013.

18.11.2016 на підставі виконавчого листа № 583/2249/16-ц державним виконавцем Дзержинського ВДВС м. Харків відкрито виконавче провадження № 52923911.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до розяснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосуванням судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України

відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, державними виконавцями неодноразово обчислювалася заборгованість по аліментам з відповідними розрахунками та складалися відповідні довідки, які в наступному за скаргами позивачки в судовому порядку були скасовані.

Так, зокрема в постанові про закінчення виконавчого провадження № 43417283 від 17.02.2016 зазначено, що станом на 01.02.2016 заборгованість по сплаті аліментів складає 5357,20 грн. Однак, 18.05.2016 державним виконавцем Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції було здійснено інший розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість станом на 01.08.2015 складає 1857,92 грн., який в наступному було відкликано.

Крім того, на підтвердження відсутності заборгованості відповідачем надані квитанції про добровільну сплату аліментів на утримання сина. Також, з матеріалів справи вбачається, що з заробітної плати відповідача здійснювалося утримання аліментів на утримання дитини.

Згідно ст. 195 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Положеннями ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проте, суду не надано належних та допустимих доказів наявності та розміру заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини, визначеної в порядку, встановленому ст. 195 СК України, а також доказів належного повідомлення відповідача про таку заборгованість та необхідність її сплати. Визначення ж розміру заборгованості судом в межах вирішення заявлених вимог буде протирічити принципу диспозитивності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки задоволенню не підлягають за недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 196 Сімейного кодексу України, ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - в той же строк з часу отримання його копії.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_6