Дата документу 18.05.2017 Справа № 554/9602/16-ц
Провадження № 2/554/533/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року

Октябрський районний суд міста Полтави

у складі: головуючого судді Кулешової Л.В.,

при секретарі судового засідання Ткаченко А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2016 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що згідно зі свідоцтвом про право власності від 22 липня 2004 року вони є власниками по 1/25 частині кожен житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 ( квартира № 3). Відповідач ОСОБА_5 є власником 7/25 частин зазначеного будинку ( квартира №2). Також власниками 3/10 частин будинку були ОСОБА_6 та ОСОБА_8, які даний час згідно з рішенням Октябрського районного суду м.Полтави виділили свою частку будинку в окремий об'єкт нерухомого майна, а тому вони не є співвласниками будинку. Вказаний житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 лютого 2009 року було здійснено розподіл земельної ділянки між співвласниками. У 2016 році з метою поліпшення житлових умов позивачі за погодженням зі співвласником на виділеній земельній ділянці здійснили прибудову до своєї частини будинку. Вказане будівництво здійснювалося із дотримання ДБН, що підтверджується відповідним висновком № 25/10/16 від 01 листопада 2016 року. Враховуючи, що самочинна прибудова здійснена до належної позивачам частини будинку, на земельній ділянці, що була їм виділена після розподілу, не порушує житлових, земельних і інших прав інших осіб позивачі просять визнати за ними право спільної сумісної власності на самочинну прибудову літ. «А4-1» у складі приміщень : санвузол суміщений 3-1 площею 6,6 кв.м., коридор 3-2 площею 8,4 кв.м., кухня 3-3 площею 9,6 кв.м., кімната 3-4 площею 15,4 кв.м., передпокій 3-5 площею 18,1 кв.м., що в цілому складає 58,1 кв.м.

У поданій до суду заяві позивачі вточнили позовні вимоги та просили визнати за ними право власності на реконструйований будинок за рахунок самочинної прибудови літ. «А4-1» у складі приміщень : санвузол суміщений 3-1 площею 6,6 кв.м., коридор 3-2 площею 8,4 кв.м., кухня 3-3 площею 9,6 кв.м., кімната 3-4 площею 15,4 кв.м., передпокій 3-5 площею 18,1 кв.м., що в цілому складає 58,1 кв.м., яка є невід'ємною частиною будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідач ОСОБА_4 з позовом погодилася та зазначила, що вона з позивачами є співвласниками будинку. Позивачі до своє частки здійснили прибудову, яка розташована на виділеній їм земельній ділянці. Прибудова не порушує її права або будь-кого, нікому не заважає, так як розташована на земельній ділянці позивачів.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками по 1/25 частині кожен будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 ( а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право, зокрема, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначений Порядком про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 13 квітня 2011 року № 461.

Зокрема, п.10 Порядку передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним, право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 земельна ділянка площею 1566 кв.м., яка розташована у АДРЕСА_2, з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови ( для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та позивачам ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ( а.с.7).

Згідно з рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17 лютого 2009 року розподілена земельна ділянка по АДРЕСА_2 наступним чином : виділено ОСОБА_5 на 7/25 частин домоволодіння земельну ділянку площею 576,5 кв.м.; виділено ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на 3/25 частин домоволодіння земельну ділянку площею 317,5 кв.м.; виділено ОСОБА_8 та ОСОБА_6, квартира № 4 на 3/5 частин домоволодіння земельну ділянку площею 672 кв.м.; у спільному користуванні залишені земельні ділянки площею 6 кв.м. та 1 кв.м. ( а.с.18-19).

Як вбачається з технічного паспорту на а.с.14 та схематичного плану земельної ділянки станом на 08 червня 2016 року мається застереження щодо наявності самочинно побудованої житлової прибудови літ. «А4-1», яка здійснена до частини домоволодіння, належної позивачам, на земельній ділянці, яка була їм виділена.

Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області своїм листом від 10 листопада 2016 року повідомив позивачам, що прийняття житлового будинку АДРЕСА_2 в експлуатацію можливо лише після вирішення у суді питання щодо права власності на будинок,так як Порядком про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 13 квітня 2011 року № 461, не передбачено введення в експлуатацію будівель, які збідовані самочинно ( а.с.8).

Згідно з висновком № 25/10/16 експертного будівельно-технічного дослідження від 01 листопада 2016 року самовільна прибудова літ.»А4-1» відповідає вимогам нормативних актів, чинним у галузі будівництва, яку виконали ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, до належної їм частини будинку по АДРЕСА_2 ( а.с.9-13).

Як вбачається із зазначеного висновку під час здійснення будівництва позивачами були дотримані архітектурні, будівельні, санітарно-гігієнічні норми та норми з пожежної безпеки, а з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено в судовому засіданні, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.328,331,375,376 ЦК України, ст..ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на об'єкт самочинного будівництва задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на реконструйований будинок за рахунок самочинної прибудови літ. «А4-1» у складі приміщень : санвузол суміщений 3-1 площею 6,6 кв.м., коридор 3-2 площею 8,4 кв.м., кухня 3-3 площею 9,6 кв.м., кімната 3-4 площею 15,4 кв.м., передпокій 3-5 площею 18,1 кв.м., що в цілому складає 58,1 кв.м., яка є невід'ємною частиною будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Л.В.Кулешова

Повне рішення складено 22.05.2017 року.

Суддя : Л.В.Кулешова