Справа № 500/6054/16-ц
Провадження № 2/500/379/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.

при секретарі - Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт сумісного проживання ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, дружиною ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1. А також, просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/7 частину у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та грошовий вклад в територіальному відокремленому безбалансовому відділені № 10015/0456 Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рахунку НОМЕР_2 на суму 7264 грн. 30 коп., відкритому на ім'я ОСОБА_5, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що неможливо встановити факт сумісного проживання (факт прийняття спадщини) після смерті матері спадкодавця - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, дружини спадкодавця - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 і сина спадкодавця - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 пояснив, що родину ОСОБА_3 знав добре і підтверджує факт того, що ОСОБА_7 проживав з матір'ю ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, дружиною ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_3 він знав з 1968 року і підтверджує факт того, що ОСОБА_7 проживав з матір'ю ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, дружиною ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житло від 02.12.1994 року за НОМЕР_8, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належали в рівних частках кожному квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до розпорядження Ізмаїльського міського голови «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в АДРЕСА_1 перейменовано у АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26.08.2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43941659 від 24.05.2016 року, відповідно до якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Згідно із ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_7, що підтверджено записом акту про народження від 03.04.1944 року за № 97, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Статтею 548 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як було з'ясовано судом, ОСОБА_7 будучи спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_4 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та актом затвердженим директором комунального підприємства «Житсервіс-2» від 05.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 1944 року народження дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 на протязі сорока п'яти років без реєстрації.

Крім цього, вищезазначений факт також підтверджений листом директора комунального підприємства «Житсервіс-2» від 14.02.2017 року за № П-32, згідно якого ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 був зареєстрований, але фактично не проживав. Фактичним місцем проживання ОСОБА_7 та членів його родини є квартира за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений факт був встановлений перевірками паспортного режиму від 05.02.2009 року, 14.02.2009 року, 12.06.2015 року, 24.09.2015 року, 24.12.2015 року та 05.02.2017 року.

Внаслідок того, що ОСОБА_7 на час відкриття спадщини проживав разом із матір'ю ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року).

У зв'язку із чим, у ОСОБА_7 виникло право власності на 1/2 частина вищевказаної квартири.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 21.03.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Після смерті ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Крім цього, після смерті ОСОБА_5 відкрилвсь спадщина на право на грошовий вклад на рахунку НОМЕР_2 на суму 7264 грн. 30 коп., відкритому в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10015/0456 АТ «Ощадбанк», що підтверджено довідкою наданою в.о. начальника управління Державного ощадного банку України публічного акціонерного товариства філії - Одеського обласного управління України від 23.02.2017 року за № 113.29-24/67-2212.

За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 31754116 від 21.09.2012 року, згідно якого інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_5 відсутня.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 є:

- чоловік ОСОБА_7, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 27.07.1974 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу;

- син ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 18.08.1975 року виданого Ізмаїльським відділом рАЦСу.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, ОСОБА_7 будучи спадкоємцем за законом після смерті дружини ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, що підтверджено показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та актом затвердженим директором комунального підприємства «Житсервіс-2» від 05.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_7 1944 року народження дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 на протязі сорока п'яти років без реєстрації.

В свою чергу, ОСОБА_6 будучи спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5 на час відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем, що підтверджено записом в будинковій книзі на спадкову квартиру, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Внаслідок цього, ОСОБА_7 стало належати 5/8 частин (1/2+1/8=5/8 частин) вищевказаної спадкової квартири, а ОСОБА_6 стало належати 3/8 частини (1/4+1/8=3/8 частини) вищевказаної спадкової квартири.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 06.11.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Після смерті ОСОБА_6 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить 3/8 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з якої 1/4 частина належала йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло від 02.12.1994 року за НОМЕР_8, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», а 1/8 частину він фактично прийняв після смерті матері ОСОБА_5, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є його батько ОСОБА_7, що підтверджено показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 18.08.1975 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_7 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 від 07.05.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Після смерті ОСОБА_7 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина до якої входить 1/7 частина домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з яких 1/4 частина належала йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло від 02.12.1994 року за НОМЕР_8, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», 1/4 частину якої він фактично прийняв після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, 1/8 частину якої він фактично прийняв після смерті дружини ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 та 3/8 частини якої він фактично прийняв після смерті сина ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, але юридично не встиг оформити свої спадкових прав.

Також, після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина до якої входить вклад на рахунку НОМЕР_2 на суму 7264 грн. 30 коп., який відкрито в територіально відокремленому безбалансовому відділенні № 10015/0456 АТ «Ощадбанк», який він фактично прийняв після смерті дружини ОСОБА_5 та після смерті сина ОСОБА_6, але юридично не встиг оформити своїх спадкових прав.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 43941792 від 24.05.2016 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_7 відсутня.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1258 цього Кодексу.

Спадкоємців за законом першої, другої, третьої та четвертої черги після смерті ОСОБА_7 нікого не має.

Частиною 4 ст. 1266 ЦК України передбачено, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як було встановлено судом батько позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_12 був рідним дядьком спадкодавця ОСОБА_7, що підтверджено архівною довідкою про народження ОСОБА_12 наданою в.о. директора Держархіву Одеської області від 19.10.2016 року за № П-2717 та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (матері спадкодавця ОСОБА_7) серії НОМЕР_11 від 26.04.1949 року виданим Ізмаїльським обласним архівом РАЦСу, а також, записом акту про народження ОСОБА_7 від 03.04.1944 року за № 97, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 від 20.05.2015 року, повторно виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

В наслідок чого, згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за правом представлення після смерті ОСОБА_7, що підтверджено наступними документами:

- записом акту про народження ОСОБА_7 від 03.04.1944 року за № 97, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_13 від 15.05.1958 року виданого Леніським відділом РАЦСу Свердловського району Луганської області, архівною довідкою про народження ОСОБА_12 наданою в.о. директора Держархіву Одеської області від 19.10.2016 року за № П-2717 та свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (матері спадкодавця ОСОБА_7) серії НОМЕР_11 від 26.04.1949 року виданим Ізмаїльським обласним архівом РАЦСу; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_14 від 12.03.1960 року і свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_15 від 08.12.1979 року виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого ОСОБА_14 змінила прізвище на «ОСОБА_14».

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Арнаут О.В. із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 24.05.2016 року за № 980, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст.1269 ЦК України.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_7 не проживала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, крім цього надала суду заяву якою не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 за позивачем ОСОБА_1.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за можливе встановити факт сумісного проживання ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, дружиною ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 та сином ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 також визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/7 частину у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та грошовий вклад в територіальному відокремленому безбалансовому відділені № 10015/0456, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рахунку НОМЕР_2 на суму 7264 грн. 30 коп., відкритому на ім'я ОСОБА_5.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3, дружиною ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4, та сином ОСОБА_6, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на 1/7 частину у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 та грошовий вклад в територіальному відокремленому безбалансовому відділені № 10015/0456, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рахунку НОМЕР_2 на суму 7264 грн. 30 коп., відкритому на ім'я ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус