Справа № 682/1961/17
Провадження № 2/682/837/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Шевчука В.В.
за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л.,
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Славута цивільну справу за позовом Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором про забезпечення протезно-ортопедичним виробом підвищеної функціональності,-
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив умови договору про забезпечення його протезно-ортопедичним виробом підвищеної функціональності від 17.11.2015 №8 (далі - Договір), укладеного з позивачем та закордонним надавачем спеціалізованої допомоги - німецьким підприємством "Otto Bock HealthСare GmbH, в частині невиконання грошового зобов`язання.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання з`явився, проти задоволення позову заперечує, пояснюючи що існує розбіжність між сумою коштів, наданою відповідачем та отриманою ним згідно виписки згідно карткового рахунку. Окрім того, відповідач стверджує, що справа не підсудна Славутському міськрайонному суду Хмельницької області, оскільки відповідно до Договору усі спори та розбіжності, які виникають з нього підлягають вирішенню в Арбітражному суді міста Дудерштадт.
Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, здійснивши системний аналіз правових норм, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.11.2015 року укладено тристоронній договір № 8 між Державною службою України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (надалі-Служба), підприємством "Otto Bock HealthСare GmbH (надалі-закордонний надавач спеціалізованої допомоги) та ОСОБА_2 про забезпечення протезно-ортопедичним виробом підвищеної функціональності.
Відповідно до Пункту 1.1. Договору від 17.11.2015 року встановлено, що з урахуванням вимог Порядку №518 закордонний надавач спеціалізованої допомоги зобов`язується здійснити протезування Учасника антитерористичної операції протезно-ортопедичним виробом підвищеної функціональності, а Служба надати останньому для цього грошову допомогу відповідно до умов цього договору.
Пункту 1.2. Договору від 17.11.2015 року Службою надається грошова допомога шляхом безготівкового перерахування коштів закордонному надавачу спеціалізованої допомоги для протезування Учасника антитерористичної операції, протезно-ортопедичним виробом підвищеної функціональності за технологіями виготовлення, які відсутні в Україні, згідно технічного опису конструкції та комплектації виробу, зазначених в специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору.
Пункт 3.9. Договору від для оплати вартості проїзду, проживання і харчування учасника антитерористичної операції за кордоном Служба перераховує кошти, зазначені у пунктах 2.2.2. та 2.2.3. Договору на рахунок учасника антитерористичної операції.
23.11.2015 Позивачем перераховано ОСОБА_2 кошти на суму 117297,40 гривень для оплати проїзду та проживання закордоном, що підтверджено копією платіжного доручення від 23.11.2015 року №596 (а.с.19).
Згідно виписки по картковому рахунку 27.11.2015 року Відповідач отримав 116710,91 гривень для оплати проїзду та проживання закордоном (а.с.21)
Виходячи з акта приймання-передачі від 24.12.2015 р., протезно-ортопедичний виріб, котрим забезпечено відповідача повністю відповідає технічному опису конструкції та комплектації, зазначеними у специфікації. Сторони претензій стосовно протезно-ортопедичного виробу не мають.
Згідно п. 4.2.6 Договору від 17.11.2015 року, протягом 10 (десяти) робочих днів після повернення із-за кордону Відповідач був зобов`язаний надати Службі документи, які підтверджують вартість його проїзду і проживання за кордоном. У разі необхідності учасник антитерористичної операції був зобов`язаний провести зі Службою остаточний розрахунок.
Відповідно до поданих позивачем документів, загальна сума витрат понесених ОСОБА_2 на проїзд, проживання і харчування за кордоном становить 86 165,79 грн.
Листами від 30.12.15 року та від 24.03.2016 року позивач звертався до відповідача з клопотанням про повернення невикористаного залишку перерахованих коштів. Однак вказані листи залишились без реагування, кошти на рахунок Служби не повернуто.
Відповідач фактично визнав у судовому засіданні те, що ним не повернуто не потрачені кошти на проїзд проживання та харчування, проте вказано на розбіжність у сумі яка перерахована у розмірі 117297,40 грн та сумі, яка ним отримана на картковий рахунок у розмірі 116710,91 грн.
Судом встановлено, що позивачем перераховано відповідачу кошти на суму 117297,40 грн. для оплати харчування, проживання та проїзду, тоді як згідно виписки з карткового рахунку відповідач отримав 116710,91 грн.
Згідно пояснень представників позивача різниця між недоотриманими відповідачем коштами на суму 586,49 грн. є комісією, утриманою банком за надання банківських послуг.
Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 518 «Деякі питання протезування та ортезування виробами підвищеної функціональності за новітніми технологіями та технологіями виготовлення, які відсутні в Україні, окремих категорій громадян, які брали участь в антитерористичній операції та/або забезпеченні її проведення і втратили функціональні можливості кінцівки або кінцівок» цей Порядок визначає механізм безоплатного забезпечення військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) та працівників Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового і начальницького складу, військовослужбовців, працівників МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до закону військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення та перебували безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції; працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у порядку, встановленому законодавством, та осіб, які безпосередньо брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районі її проведення у складі добровольчих формувань, що утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, втратили функціональні можливості кінцівки або кінцівок (далі - учасники антитерористичної операції, які втратили функціональні можливості кінцівок), за бюджетною програмою Заходи із соціальної, трудової та професійної реабілітації інвалідів протезуванням та/або ортезуванням виробами підвищеної функціональності за новітніми технологіями та технологіями виготовлення, які відсутні в Україні, заміни приймальної гільзи (куксоприймача) та післягарантійного ремонту протезно-ортопедичного виробу підвищеної функціональності шляхом надання їм грошової допомоги та безготівкового перерахування кошті на рахунок учасника антитерористичної операції, який втратив функціональні можливості кінцівок, для оплати вартості проїзду, проживання та харчування його та супроводжуючої особи (у разі потреби) за кордоном.
Згідно п. 24 вказаної Постанови до грошової допомоги, зазначеної в пункті 1 цього Порядку, що надається учасникові антитерористичної операції, який втратив функціональні можливості кінцівок, не включаються витрати на оплату банківських послуг.
Таким чином, суд приходить до висновку, що комісія за оплату банківських послуг підлягає стягненню з відповідача, що і було зроблено під час отримання ним коштів на власний рахунок для оплати харчування, проживання та проїзду.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позиція відповідача про те, що справа не підсудна даному суду, виходячи з умов Договору, суд не може взяти до уваги з наступних підстав.
Так, пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі недосягнення Сторонами згоди усі спори та розбіжності, які виникають із договору або у зв`язку із договором, у тому числі відносно його виконання, порушень, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Арбітражному суді міста Дудерштрадт.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародний арбітраж» цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном.
Частиною 1 ст. 8 наведеного вище Закону передбачено, що суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.
Згідно із п.6 ч. 1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо між сторонами укладено договір про передачу спору на вирішення до третейського суду і від відповідача надійшло до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами заперечення проти вирішення спору в суді.
Враховуючи те, що таке клопотання про передачу справи на розгляд Арбітражному суді міста Дудерштрадт заявлено відповідачем під час судового розгляду справи, в суду відсутні процесуальні підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Інших правових підстав для передачі справи зі стадії судового розгляду на розгляд Арбітражному суді міста Дудерштрадт процесуальне чи матеріальне законодавство не передбачає.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Отже, виходячи з того, що відповідачем не надано доказів того, що ним було повернуто позивачу суму заборгованості та не надано доказів котрі могли свідчити, що останнім було понесені більші витрати на проїзд, проживання і харчування за кордоном ніж ті, що підтверджуються матеріалами справи в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем, а саме судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України; ст.ст. 526, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, суд,-
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної служби України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шевчук В. В.