Справа № 475/660/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.05.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Єгорової Н.І.,

при секретареві: Маковецькій Л.А.,

за участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка справу за позовом

ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Ротор», ОСОБА_4, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_5 про визнання недійсними договору оренди землі від 01.01.2006р., нотаріальної довіреності від 27.12.2004р., зобовязання повернення земельної ділянки власниці,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Ротор», ОСОБА_4, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_5 про визнання недійсними договору оренди землі від 01.01.2006р., нотаріальної довіреності від 27.12.2004р., зобовязання повернення земельної ділянки власниці, посилаючись на те , що 14.07.2004р. вона отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером № :03:000:0116, що зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53, серії МК 016624. В грудні 2015р., під час розгляду справи в адміністративному суді, позивачці стало відомо, що 01.01.2006р. начебто між нею та ТОВ НТЦ «Ротор» був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 50 років. Крім того, їй також стало відомо, що 27 грудня 2004р. начебто нею була надана довіреність на імя ОСОБА_4 та малого колективного підприємства НТЦ «Ротор», якою позивачка уповноважила зазначених осіб на певні дії та повноваження. ОСОБА_3 нотаріальну довіреність не підписувала, ніяких повноважень на виконання певних дій нікому не надавала. В 2006р. між позивачкою та малим колективним підприємством НТЦ «Ротор» була розмова щодо передачі земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 в оренду строком на 5-7 років, однак письмового договору вона не підписувала, орендну плату не отримувала. Земельну ділянку в оренду малому колективному підприємству НТЦ «Ротор» строком на 50 років вона не передавала, так як це суперечить її волевиявленню. Позивач вважає, так як нотаріальна довіреність та договір оренди земельної ділянки суперечить її волевиявленню, просить визнати їх недійсними і зобовязати відповідача повернути земельну ділянку власниці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та її представник до довіреністю ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі.Позивач ОСОБА_3 суду пояснила, що в 2006р. між нею та ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 відбулася усна домовленість про передачу нею земельної ділянки в оренди строком на 5-7 років. Вона погодилася про передачу землі в оренду, підписала якісь чисті папери і отримала кошти в сумі 5000 грн. Вважаючи, що договір укладений на 7 років, позивачка до 2013р. нікуди не зверталася з приводу не отримання орендної плати. Нотаріальну довіреність на імя ОСОБА_4 вона не підписувала, але підпис в довіреності схожий з її підписом. Вважає, що договір оренди землі, укладений між нею та малим колективним підприємством НТЦ «Ротор» суперечить її інтересам і тому просить визнати його та нотаріальну довіреність недійсними.

Представник відповідача ТОВ НТЦ «Ротор» ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав і просив в задоволені позовних вимог відмовити у звязку з тим, що нотаріальна довіреність та договір оренди земельної ділянки укладені відповідно до вимог чинного законодавства і підстав для визнання їх недійсними не має. Крім того, просить застосувати до даного спору наслідки пропуску строку позовної давності, у звязку з тим, позивачем пропущений строк позовної давності для захисту своїх прав у суді без поважної причини.

Третя особа- Альошин В.О. в судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення пояснивши суду, що він дійсно був запрошений ОСОБА_4 на посаду директора малого колективного підприємства НТЦ «Ротор»( правонаступником якого є ТОВ НТЦ «Ротор») в 2006р. з метою укладення договорів оренди земельних ділянок з мешканцями села, однак наказу про призначення його на посаду директора підприємства та звільнення його з посади він не бачив і не знайомився. Грошової винагороди за час виконання повноважень директора підприємства він не отримував. Відповідно до відомостей фіскальної служби та ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, він не був зареєстрований на посаді керівника підприємства. Крім того, ОСОБА_5 стверджує, що договори оренди земельних ділянок укладалися на 5-7 років. Договорів оренди землі строком на 50 років він не укладав і не підписував.

Третя особа- Головне територіальне управління юстиції в Миколаївській області надали на адресу суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, в задоволені позовних вимог до управління юстиції просять відмовити.

Третя особа- Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання представника не надіслали, про час та місце розгляду справи двічі були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судової повістки.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2004р. ОСОБА_3, на підставі усного договору доручення, довіреністю уповноважила ОСОБА_4 або ОСОБА_2 колективне підприємство науково-технічний центр «Ротор» (правонаступником якого, є товариство з обмеженою відповідальністю «науково-технічний центр «Ротор») користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,23 гектарів, що розташована в межах території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, що належить позивачці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 016624. Для виконання даних повноважень, ОСОБА_3 надала право здійснювати нагляд за належною їй землею, мати вільний доступ до ділянки, при настанні сезону- вживати заходів щодо обробки землі, вносити необхідні платежі, які стосуватимуться реалізації її права власності на земельну ділянку; вчиняти всі дозволені законодавством правочини по розпорядженню і користуванню земельною ділянко (продавати, міняти, здавати в оренду, заставляти, вносити до статутного фонду товариств тощо), визначати у кожному випадку суттєві умови договору, подавати від її імені заяви, розписуватися за неї, отримувати гроші, майно по укладеним договорам, та інше. Дана довіреність 27 грудня 2004р. була посвідчена приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області та внесена в реєстр за №8095.

Згідно з реєстром для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 за 2004р., том№5 є запис про посвідчення довіреності на розпорядження земельною ділянкою від імені ОСОБА_3 за реєстровим № 8095 від 27.12.2004р., про що свідчить відповідь Державного нотаріального архіву № 35/01-21-2 від 13.01.2017р.

На підставі зазначеної довіреності, 01 січня 2006р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 колективним підприємством НТЦ «Ротор»( правонаступником якого є ТОВ НТЦ «Ротор»), в особі генерального директора ОСОБА_7, був укладений договір оренди земельної ділянки площею 7,23 га з кадастровим номером :03:000:0116 строком на 50 років. Даний договір був підписаний від імені ОСОБА_3 за нотаріальною довіреністю ОСОБА_4 та керівником підприємства ОСОБА_7 Договір зареєстрований у Доманівському районному відділі Миколаївської філії ДП «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 1 грудня 2006р.за № 22.

Позивач вважає, що даний договір оренди земельної ділянки необхідно визнати недійсним, так як вона не давала згоду на оренду землі строком на 50 років, а погодилася передати землю в оренду лише на 5-7 років. Довіреність на імя ОСОБА_4 або Малого колективного підприємства науково-технічний центр «Ротор» на розпорядження земельною ділянкою вона теж не надавала і не підписувала, а тому її теж необхідно визнати недійсною.

Відповідно до ч1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу.

Частиною 4 даної статті зазначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч 1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ст..203 ЦК України частини 1- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 2 передбачено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Частина 3 передбачає, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частина 5 передбачає, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Представник позивача вважає, що договір оренди земельної ділянки та нотаріальна довіреність, видана від імені позивачки на розпорядження земельною ділянкою, необхідно визнати недійсними на підставі ч 1 ст.215, чч1-3,5 ст.203 ЦК України, але не конкретизував, в чому саме зміст правочинів суперечить чинному законодавству, в чому полягає відсутність обсягу цивільної дієздатності осіб, в чому полягає не спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків.

Підставою недійсності правочинів, представник позивача зазначив - відсутність волевиявлення у позивача , яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Аналізуючи пояснення сторін та письмові докази по справі, судом встановлено, що позивач погодилася на укладення договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_2 колективним підприємством НТЦ «Ротор»( правонаступником якого є ТОВ НТЦ «Ротор»), про що свідчить пояснення ОСОБА_3 в судовому засіданні. На підтвердження свого волевиявлення ОСОБА_3, як вона пояснила суду, підписала папери, які не читала та отримала кошти в сумі 5000грн.за передачу землі в оренду. Тиску при цьому на неї ніхто не чинив. Вона мала можливість ознайомитися з текстом документів, які вона підписувала, але цього не зробила з власної ініціативи.

Доказів на підтвердження того, що позивач не підписувала довіреність на розпорядження земельною ділянкою, суду надано не було. Позивач ОСОБА_3 не виключає можливості, що підпис, поставлений в довіреності, зроблено саме нею, але доказів на підтвердження того, що підпис поставлений не позивачем, а іншою особою, суду не надано.

Третя особа- Альошин В.О. в судовому засіданні стверджував, що підписуючи договори оренди земельних ділянок, він не мав повноважень директора підприємства на законних підставах, так як офіційно на посаду його не приймали та з посади не звільняли, що підтверджується відсутністю запису в трудовій книжці, Витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та повідомленням податкової інспекції.

Однак, при зверненні до суду позивач не зазначив однією з підстав визнання правочину недійсним- відсутність повноважень на здійснення правочину у керівника підприємства на момент укладення договору, а суд відповідно до вимог ч 1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, позивач не довів наявність недодержання відповідачами в момент вчинення правочинів у виді договору оренди земельної ділянки та нотаріальної довіреності вимог, передбачених ч 1-3,5 ЦК України, а тому в задоволені позовних вимог належить відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав заяву про застосування до даного спору наслідків пропуску позивачем строків позовної давності, так як вважає, що позивач була обізнала про те, що її земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ НТЦ «Ротор», надала довіреність ОСОБА_4 на розпорядження земельною ділянкою, але протягом 10 років не цікавилася долею спірної земельної ділянкою.

Відповідно до ст..256 ЦК України- позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч 3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч4 ст.267 ЦК України).

Враховуючи, що підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено, суд вважає недоцільним застосовувати наслідки пропуску строку позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.5,6,8,11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-технічний центр «Ротор», ОСОБА_4, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_5 про визнання недійсними договору оренди землі від 01.01.2006р., нотаріальної довіреності від 27.12.2004р., зобовязання повернення земельної ділянки власниці- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Апеляційне оскарження проводиться відповідно до ст..ст.294,295 ЦПК України,

Суддя : ОСОБА_8