Справа №521/7084/17
Провадження №2/521/5111/17
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід судді

28 вересня 2017 року місто Одеса

Малиновський районний суд місто Одеси у складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Дукіній Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» про зобовязання вчинити певні дії.

Від представника позивача по справі ОСОБА_2 до призначеного судового засідання було заявлено про відвід головуючого судді з тих підстав, що ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси Плавича І.В. від 12 травня 2017 року позов ОСОБА_2 був залишений без руху із наданням заявникові строку для усунення недоліків, а ухвалою судді Малиновського районного суду міста Одеси Плавича І.В. від 23 травня 2017 року визнаний неподаним та повернутий заявникові.

Однак ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05 вересня 2017 року ухвалу судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23 травня 2017 року про повернення позову скасовано.

Виходячи з викладеного, у заявника викликають сумніви у обєктивності та неупередженості суду, зокрема виходячи з того, що за ст. 21 ч.1 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Представник ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» у відкрите судове засідання не зявився, товариство повідомлялось судом про розгляд цивільної справи, причини неявки суду не відомі.

Підстави для відводу (самовідводу) головуючого судді чітко регламентовані процесуальним законом та визначенні ст.ст. 20, 21 ЦПК України.

За частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним».

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) від 28 листопада 2002 року зазначив, що, по-перше, йдеться про субєктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен субєктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати обєктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та обєктивної безсторонності тісно повязані між собою (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року, п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «ОСОБА_3 проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Проаналізувавши вказані норми процесуального закону, з огляду на представлену заяву про відвід, суд вбачає посилання заявника надуманими та необґрунтованими. Належних та допустимих доказів субєктивної упередженості судді або обґрунтованого сумніву у безсторонності та незалежності з обєктивної точки зору заявником не надано.

Але при цьому в силу ст. 23 ч.ч.1,3 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, зокрема суддя, зобовязаний заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку зясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Заявлення необґрунтованого відводу свідчить про сумніви сторони у законності дій судді і неупередженості суду.

Відтак, з метою утвердження довіри до суду, суддя приходить до висновку про необхідність заявлення самовідводу та обґрунтованість передачі цієї справи для розгляду іншому складу суду з урахуванням автоматизованої системи документообігу суду, яка визначена ст. 11-1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 20, 23, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Задовольнити самовідвід судді Плавича І.В. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» про зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий: