АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

23 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року про відмову в забезпеченні позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсон ради, про визначення способу участі у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визначення способу участі у вихованні дитини - малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

10 квітня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову та просив заборонити ОСОБА_4 (дід дитини) та ОСОБА_5 (баба дитини) чинити дії, які перешкоджають йому спілкуватися з донькою, а також надавати можливість спілкуватися по телефону.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановлена з грубим порушенням норм матеріального права, порушує права та інтереси позивача. Судом неповно та неправильно встановлено обставини, які мають значення для правильного вирішення питання про забезпечення позову, що мало наслідком позбавлення заявника права на ефективний доступ до малолітньої дитини, що може ускладнити майбутнє виконання рішення суду.

Просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Позивач та його представники ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали з підстав, наведених в ній та просили задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_30 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Треті особі - Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації та Служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсон ради, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили. Надіслали на адресу суду листи, в яких просили проводити судове засідання без участі їхніх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялись у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову позивачем заявлено до осіб, які не приймають участь у розгляді справи та є фактичним вирішенням справи по суті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Частина 2 статті 151 ЦПК України зобов'язує позивача обґрунтовувати заяву про забезпечення позову, а ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України зобов'язує суд мотивувати свій висновок.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова) - розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що згідно роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 7 Постанови ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України мотивував своє судове рішення та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову.

Більш того судом першої інстанції вірно зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є сторонами у справі, спір між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_5 не є предметом позову заявленого до ОСОБА_2, а тому у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про забезпечення позову відносно осіб, які не беруть участь у справі.

Так, заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що батьки відповідачки ОСОБА_4, ОСОБА_5 чинять перешкоди батьку в спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому позивач просив у справі заявленій до ОСОБА_2 забезпечити позов шляхом заборони особам, які не приймають участі у розгляді справи, чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що у справі, предметом якої є визначення способу участі у вихованні дитини, заходи забезпечення можуть вживатися відносно осіб, які не приймають участі у справі.

Дійсно, у п. 4 ч. 1 ст. 152 ЦПК України законодавцем передбачено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти певні дії. Але ці дії чітко визначено та стосується здійснення платежів або передачі майна відповідачеві чи виконання щодо нього інших зобов'язань.

Що стосується забезпечення позову у спосіб заборони вчиняти певні дії, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, то метою цього виду забезпечення є збереження наявного становища до вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 заявив позовні вимоги до ОСОБА_2, оскільки між ними виник спір з приводу участі у вихованні дитини. Позивач не заявляв позовних вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому у суду були відсутні правові підстави для забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_4 та ОСОБА_5 чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Ураховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову вирішено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі таких висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу судової колегії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/13470/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6721/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Войтенко Ю.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.