Справа №265/3803/16-ц
Провадження №6/265/100/17
У Х В А Л А

25 травня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

при секретарі Куксенко А.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення заяви про відстрочку виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя знаходиться заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 24.11.2016 року № 265/3803/16-ц про усунення перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

25 травня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення заяви про відстрочку виконання рішення суду шляхом зупинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/265/1551/16 від 23.12.2016 року, виданого на викоання рішення суду від 24.11.2016 року по справі № 265/3803/16-ц, посилаючись на те, що на даний час між нею та ОСОБА_2 існує спір, предметом якого є неправомірність вимог щодо усунення перешкод у користуванні квартирою, та уразі ймовірного задоволення її заяви про відстрочку виконання рішення проведення виконавчих дій щодо її виселення, які заплановано на 26.05.2017 року, може потягти за собою певні як оборотні та необоротні наслідки.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд розглянув дану заяву без виклику сторін.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення заяви підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до ч.1ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.06 «Про практику застосування судом цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 8 статті 8 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

З аналізу вищенаведених норм права суд приходить до висновку, що діючим ЦПК України не передбачено вживання заходів забезпечення позову під час вирішення питання про відстрочку виконання рішення. Однак з урахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, забезпечуючи право на справедливий судовий розгляд, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону) при вирішенні даної заяви, а саме ст.ст. 151-152 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Лівобережному відділі державної виконавчої служби м. Маріуполя знаходиться виконавчий лист № 2/265/1551/16 від 23.12.2016 року, виданий на виконання рішення суду від 24.11.2016 року по справі № 265/3803/16-ц (провадження № 2/265/1551/16) про усунення перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1. Проведення виконавчих дій заплановано на 26.05.2017 року.

Аналізуючи вищевикладене суд вважає, що невжиття заходів забезпечення заяви шляхом зупинення виконавчих дій до розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду від 24.11.2016 року та фактичного виселення ОСОБА_1 несе реальну загроза невиконання чи утруднення виконання ймовірного рішення суду про можливе задоволення заяви про відстрочку виконання рішення, а відтак суд вважає доцільним задовольнити заяву ОСОБА_1 про зупинення виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/265/1551/16, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя 23.12.2016 року, до вирішення питання про відстрочку виконання вироку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення заяви задовольнити.

Зупинити виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/265/1551/16, виданого Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя від 23.12.2016 року, про усунення перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 до розгляду заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 24.11.2016 року по справі № 265/3803/16-ц (провадження № 2/265/1551/16).

Копію ухвали направити до Лівобережного відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 5-дений строк з дня проголошення ухвали.

Суддя О.О. Костромітіна