Справа № 161/3209/17 Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С.С.
Провадження № 22-ц/773/741/17 Категорія: 50 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Осіпука В.В., Матвійчук Л.В.,

з участю:

секретаря - Лимаря Р.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначала, що між сторонами по справі 13 вересня 2003 року було укладено шлюб. В шлюбі сторони мають доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2016 року шлюб розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивач вказувала, що з часу припинення шлюбних відносин відповідач ухиляється в добровільному порядку від надання матеріальної допомоги, тому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків та доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 лютого 2017 року і до повноліття дитини. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, позивач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення вимог у повному обсязі, так як вважає, що рішення суду ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів проходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони по справі 13 вересня 2003 року зареєстрували шлюб. Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_5.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.12.2013 року ОСОБА_5 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком (а.с.4).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

При визначенні розміру аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції врахував, що відповідач по справі згідно довідки, виданої Луцьким національним технічним університетом від 18.03.2017 року, працює в даному навчальному закладі на посаді доцента д.н. (к-ра інженерної та комп'ютерної графіки) та за період з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року отримав загальну суму доходу в сумі 45921,02 грн., зокрема в останні місяці зарплата становила суму понад 8 тис. грн., отже розмір аліментів має становити не менше 2 тис. грн. на місяць. Крім того, в судовому засіданні відповідач визнав частково позовні вимоги та не заперечував проти виплати аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку.

При визначенні розміру аліментів судом також враховано надані докази, що дочка сторін ОСОБА_5 має вроджену ваду серця та потребує постійного догляду та лікування і обстеження.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст. 84 та 182 СК України вірно врахував матеріальне положення платника аліментів і зробив висновок про те, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі, визначеному судом.

Отже, врахувавши наведені обставини та зазначені норми матеріального права, суд першої інстанції вірно обрав спосіб стягнення аліментів та визначив їх розмір, присудивши проводити стягнення аліментів на дитину у частці - 1/4 від заробітку відповідача ОСОБА_2

Висновки суду ґрунтуються на повно і всебічно з'ясованих обставинах справи, перевірених належними доказами, на які є покликання в рішенні суду і яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про необхідність збільшення розміру аліментів до ? частки від заробітку відповідача у зв'язку із несенням додаткових витрат, пов'язаних із вихованням та лікуванням дитини, не заслуговують на увагу, оскільки такі витрати можливо компенсувати відповідно до ст.185 СК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу відповідно до ст.308 ЦПК України слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді