Справа № 574/292/17 Провадження №2/574/258/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 30.12.1993 року помер його батько ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Піски, Буринського району по вулиці Мічуріна,38, яку прийняла дружина останнього ОСОБА_5 шляхом спільного проживання, але юридично не оформила і померла 11.05.1998 року. Після її смерті також відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного вище будинку. Він являється спадкоємцем за законом і прийняв спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок, оскільки правовстановлюючий документ на нього відсутній. Просив визнати за ним право власності на вказаний будинок з господарськими спорудами.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що житловий будинок разом із господарськими будівлями був збудований у 1977 році. Коли позивач став оформляти спадщину після смерті матері, було встановлено, що правовстановлюючі документи на будинок відсутні.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 грудня 1993 року помер батько позивача ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим відкрилася спадщина на його майно, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с. Піски, Буринського району по вулиці Мічуріна,38, яку прийняла його дружина (мати позивача) ОСОБА_1 фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, але юридично не оформила і померла 11 травня 1998 року, що підтверджується показами представника позивача, свідоцтвами про смерть, рішенням Буринського районного суду (а.с.6,8-9). Після смерті останньої також відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного вище будику, яку прийняв ОСОБА_2 позивач по справі, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується показами представника позивача, паспортом позивача, свідоцтвом про народження позивача, довідкою ОСОБА_3 сільської ради, копією спадкової справи №58/2016 (а.с.4-5,7).

За життя, у 1977 році, ОСОБА_4, на відповідно відведеній земельній ділянці, побудував житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: вулиця Мічуріна,38 с.Піски, Буринського району, Сумської області, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок, рішенням виконкому ОСОБА_3 сільської ради «Про передачу земельних ділянок у приватну власність та користування» відповідно до якого земельна ділянка загальною площею 0,65 га, за вищевказаною адресою, мала цільове призначення для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.10-12,14).

Зазначений житловий будинок з господарськими будівлями був зареєстрований за ОСОБА_4 в погосподарській книзі виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради за особовим рахунком №0105-01 (а.с.7).

При цьому в 1977 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26.08.1948 року), який втратив чинність відповідно до Указу Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 року № 8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Постанова від 26.08.1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26.08.1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином, відповідно до зазначених нормативних актів, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок, на той час, був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Однак будь-які документи щодо прийняття в експлуатацію житлового будинку на теперішній час не збереглися і позивачем не надані, а згідно довідки ТОВ «Буринське БТІ» зазначене домоволодіння зареєстровано не було (а.с.13).

Разом з тим, відповідно до «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних, будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.06.2011 року №91 і зареєстрованого в Мінюсті України 11.07.2011 року за №830/19568 (із змінами від 13.06.2012 ) документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законів, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Даний порядок діяв до 30.01.2013 року.

Крім цього, згідно п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року №868, який діяв на момент відкриття спадщини і з 01.01.2016 року втратив чинність, для проведення державної реєстрації речових прав на обєкт нерухомого майна в разі, коли в документах, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на такий обєкт, відсутні відомості про його технічні характеристики, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Таким чином, документом, який підтверджує технічні характеристики обєкта нерухомого майна є, в тому числі, технічний паспорт.

На замовлення позивача 25.07.2016 року ТОВ «Буринське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами (а.с.10-12), а з довідки Путивльського БТІ вбачається, що спірний житловий будинок збудований відповідно до державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів (а.с.15).

Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що забудовник ОСОБА_4 побудував зазначений будинок на належно відведеній земельній ділянці, за відповідними технічними і санітарними нормами, однак за свого життя не оформив належним чином право власності на нього, не провівши його реєстрацію в органах БТІ та помер.

За таких обставин суд приходить до висновку, що останній побудувавши в 1977 році житловий будинок з господарськими спорудами набув статусу власника житлового будинку та згідно зі ст.86 ЦК Української РСР 1963 року набув право, в межах установлених законом, володіння, користування та розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла.

З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15, 212 ЦПК України, ст.ст. 328,1218,1233,1268,1269 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок за планом літер «А-1» загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 32,7 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: погріб - «ПГ», веранда «а», літня кухня «Б», сарай «В», сарай «Д», сарай «Е», сарай «Ж», гараж «Г», убиральня «У», ворота «1», огорожа «2», огорожа «3», що розташований по вулиці Мічуріна,38 в селі Піски, Буринського району, Сумської області, в порядку спадкування за законом після померлої 11 травня 1998 року його матері ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 22.05.2017 року.