Справа № 574/152/17
Провадження № 2/574/224/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Буринського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 28.02.1996 року померла її мати ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218088. Вона прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не може, оскільки нотаріус звернув увагу, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті спадкодавця, а також у звязку розбіжностями в написанні імені спадкодавця, які містяться в даному сертифікаті на право на земельну частку (пай) та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть її імя записано «Любов», але у вказаному сертифікаті записано як «Лідія». Просила визнати за нею право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом та встановити факт належності зазначеного сертифікату спадкодавцю ОСОБА_3

Позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала просила справу розглянути без її участі, надавши до суду письмову заяву.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 28 лютого 1996 року померла мати позивачки ОСОБА_3, яка мешкала в с. Хустянка, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Хустянське» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №0218088, яку прийняла її дочка позивачка по справі ОСОБА_1, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвами про народження та шлюб позивачки, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), довідкою ОСОБА_2 сільської ради №294 , паспортом позивачки а.с.(4-10,17-19).

Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки зазначений сертифікат виданий 19.03.1997 року, тобто після смерті ОСОБА_3, що також вбачається з розяснення нотаріуса за №93/01-16 (а.с.20).

Крім того, у вище згаданому сертифікаті серії СМ №0218088 в написанні імені спадкодавця допущена помилка, вказано, що сертифікат видано «Даценко Лідії Омелянівні», тоді як у свідоцтві про смерть останньої, її імя вірно записано «Любов», що вбачається з копії сертифікату, свідоцтва про смерть спадкодавця.

Аналізуючи вказані обставини, у суду не викликає сумнівів право ОСОБА_3 на зазначену земельну частку( пай), так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи колишнім членом КСП пенсіонером, відповідно до розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11.02.1997 №48, була включена до відповідного списку осіб під номером «88», і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті, а також була допущена помилка у написанні її імені «Лідія», замість вірного «Любов», що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю серії СМ №000015 та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.11-16).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає імя «Лідія» та «Любов», в даному випадку, ідентичними, при цьому розбіжності у правовстановлюючому документі виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так як право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог і необхідності захисту її прав шляхом визнання за нею права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії СМ №0218088.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), Указами Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №66/94 від 10.11.1994 року, Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Встановити факт про те, що сертифікат серії СМ №0218088 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Хустянське» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий «Даценко Лідії Омелянівні» Буринською районною державною адміністрацією 19.03.1997 року на підставі рішення №48 від 11.02.1997 року, належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28 лютого 1996 року в селі Червона Слобода, Буринського району, Сумської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), у землі, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Хустянське» розміром 4,40 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій 28 лютого 1996 року ОСОБА_3, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0218088, виданого Буринською районною державною адміністрацією 19 березня 1997 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №88.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: