Справа № 581/328/17
Провадження № 2/581/143/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів, надання дозволу на виїзд дитини за кордон,

в с т а н о в и в :

12 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Вимоги обгрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Протягом двох років вони мешкали однією сім'ю, однак через вживання відповідачем спиртних напоїв, із січня 2015 року проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходиться лише на її утриманні через відсутність матеріальної допомоги з боку батька.

В даний час вона має бажання та можливість виїхати з дитиною до Російської Федерації на відпочинок до своїх родичів в м.Калуга, але не може цього зробити, оскільки відповідач відмовляє їй в наданні дозволу на виїзд дитини за кордон. Вважає, що відповідач своїми діями порушує законні права дитини на гармонійний розвиток, право на відпочинок та оздоровлення.

У зв'язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації малолітнього сина ОСОБА_3 у її супроводі без згоди батька дитини ОСОБА_2, на період до 31 грудня 2018 року.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності. Від відповідача також надйшла заява про визнання позову та розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 проживає з матір'ю у м.Суми, остання працює на посаді медичної сестри у відділенні сімейної медицини КУ «Сумська міська клінічна лікарня №4». Місце реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_1

Відповідач проживає АДРЕСА_1. Відомості про працевлаштування відповідача та наявність у нього регулярних доходів відсутні.

20 квітня 2017 року ОСОБА_1 зверталася до відповідача поштою з проханням надати нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд ОСОБА_5 за кордон до Російської Федерації.

Встановивши зазначені обставини та оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання, а в силу ст.180 СК України відповідач, як його батько, може і зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років у травні 2017 року становить 1426 грн.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (відсутність у платника аліментів постійного доходу).

Враховуючи, як того вимагають положення ч.1 ст.182 СК України, матеріальне становище дитини, платника аліментів (зокрема відсутність відомостей про наявність у нього сталого регулярного доходу, інших утриманців), та керуючись правилами ст. 184 і 191 вказаного Кодексу, з дня звернення до суду з позовом слід стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 500 грн. щомісячно на дитину до досягнення нею повноліття, допустивши згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Частиною 3 статті 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, та, згідно зі ст.141 СК України, мають стосовно неї рівні права та обов'язки.

Частина 2 статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачає, що оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що позивач, турбуючись про виховання та утримання дитини, має бажання та можливість виїзду за кордон, де може забезпечити відпочинок, оздоровлення дитини.

Із огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки позивач дійсно не отримала згоди відповідача на виїзд дитини за кордон шляхом оформлення її у нотаріуса, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог про надання дозволу на виїзд до Російської Федерації ОСОБА_4 у період до 31 грудня 2018 року з метою відвідання родичів, повноцінного відпочинку та оздоровлення, без згоди батька, в супроводі матері.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд виходить з наступного.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів, від сплати судового збору в розмірі 640 грн. за яку, вона звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а також не майнову вимогу про надання дозволу на виїзд дитини за межі України, яку оплатила у розмірі 640 грн.

Тому, у разі задоволення позову, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в рахунок повернення судового збору на користь позивача слід стягнути 640 грн. судового збору, а також в дохі держави 640 грн.

Керуючись ст. 212-215, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно, з проведенням їх індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 12 травня 2017 року і до досягнення нею повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Російської Федерації малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі його матері ОСОБА_1, без згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на період до 31 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов