2/325/211/2017 У Х В А Л А 325/569/17 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді : Апалькової О.М., при секретарях: Цукановій Л.В., Красновій Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Приазовське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
11.04.2017 року позивач ОСОБА_1 виробничий кооператив «Агрофірма «Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів зазначивши,що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.02.2010 року цивільний позов задоволено і з відповідача на його користь стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 28 622,32 гривень. Вирок суду набрав законної сили 05.05.2010 року. На підставі виданого судом виконавчого листа відкрито виконавче провадження, проте кошти з відповідача не стягнуті в повному обсязі. Посилаючись на те, що зобов'язання відповідача перед позивачем не припинились, тому,має місце прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, а тому, відповідно до приписів ст.625 ЦК України,відповідач ОСОБА_2 має сплатити на користь СВК «Агрофірма»Україна» за період з 01.03.2017 року по 11.04.2017 року три проценти річних в сумі 36,33 гривень та інфляційних втрат в сумі 296,59 за прострочення виконання грошового зобовязання, які і просив стягнути з відповідача на свою користь та вирішити питання щодо відшкодування судових витрат. Під час розгляду справи відповідачем у добровільному порядку заявлену суму коштів було оплачено. Згідно квитанції представленої відповідачем нарахована сума коштів оплачена у повному обсязі( а.с.92 ). Отже,в судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 надали заяву в якій не підтримують позивних вимог та відмовляються від позову, у звязку з тим,що предявлення позивачем позову,відповідач задовольнив його вимоги. Крім того, на підставі ст.89 ЦПК України позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 просили стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1600,00 гривень,який був сплачений при подачі позову та витрати на правову допомогу згідно квитанцій та актів приймання-передачі виконаних робіт згідно договору про надання правової допомоги у сумі 4 594,87 гривень. Відповідач в судове засідання не з'явися без поважної причини,хоча про день і час слухання справи був сповіщений належним чином,тому відповідно ст.ст.74,76,77 ЦПК України суд вирішив розглянути справу у відсутність відповідача. Вислухавши представника позивача,вивчивши матеріали справи,суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі,виходячи з наступного: Підставою закриття провадження у справі згідно п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України є та обставина,що позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Позивач та його представник адвокат ОСОБА_3 надали заяву про відмову від позову,наслідками якої є неможливість повторного звернення до суду з приводу тих самих підстав і про той самий предмет,про що наслідки ч.3ст.206 ЦПК України судом розяснені. Позивач та його представник не заперечують того факту, що відповідачем були виконані вимоги ОСОБА_1 виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» щодо сплати коштів після предявлення позову до суду,тому суд дійшов висновку про закриття провадження у справі та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна судового збору у сумі - 1600,00 грн., а також частково витрати на правову допомогу у сумі 3040,00 грн.,виходячи з наступного: Так, позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на отримання правової допомоги в розмірі 4 594,87 грн., що підтверджено актом № 04 від 20.04.2017 року приймання-передачі виконаних робіт(наданих послуг) згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017 року щодо підготовки позовної заяви у сумі 1000,00 грн. і квитанціями до прибуткового касового ордеру № 24,№ 29 як від 13.05.2017 року так і від 16.05.2017 року про сплату СВК »Агрофірма »Україна» вказаної суми ( а.с.57-58). А також актом № 05 від 16.05.2017 року приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017 року щодо участі в судовому засіданні Приазовського районного суду Запорізької області 16.05.2017 року по справі № 325/569/17 у сумі 700 грн. та оплати транспортних витрат адвоката,що повязані з явкою до суду-проїзд 16.05.2017 року на власному автомобілі Honda Accord легковий седан-В з міста Запоріжжя до смт Приазовське Запорізької області для участі в судовому засідання Приазовського районного суду по справі №325/569/17 та у зворотному напрямку(відстань-300 км,мінімальні витрати палива по нормах-6,2л/100км, кількість палива(бензинА-95)-18,6 літри,вартість палива-26,79 за 1 літр( п.3,5 договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017р)-498,29грн.і квитанцією до прибуткового касового ордеру № 30 від 16.05.2017 про сплату СВК »Агрофірма »Україна» вказаної суми( а.с.59-61). Актом № 06 від 19.05.2017 року приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017 року щодо участі в судовому засіданні Приазовського районного суду Запорізької області 19.05.2017 року по справі № 325/569/17 у сумі 700 грн. та оплати транспортних витрат адвоката,що повязані з явкою до суду-проїзд 19.05.2017 року на власному автомобілі Honda Accord легковий седан-В з міста Запоріжжя до смт Приазовське Запорізької області для участі в судовому засідання Приазовського районного суду по справі №325/569/17 та у зворотному напрямку6відстакнь-300 км,мінімальні витрати палива по нормах-6,2л/100км, кількість палива(бензинА-95)-18,6 літри,вартість палива-26,79 за 1 літр( п.3,5 договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017р)-498,29грн.і квитанцією до прибуткового касового ордеру № 31 від 19.05.2017 про сплату СВК »Агрофірма »Україна» вказаної суми ( а.с.78-80). Актом № 04(додатковий) від 30.05.2017 року приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017 року щодо надання правової допомоги,де адвокатом здійснено-юридичні консультації Клієнта з питань,врегульованих Законами України,вивчення практики законодавства, написання та виготовлення позовної зави від 12.04.2017 року ( а.с.93). Актом № 07 від 31.05.2017 року приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017 року щодо участі в судовому засіданні Приазовського районного суду Запорізької області 31.05.2017 року по справі № 325/569/17 у сумі 700 грн. та оплати транспортних витрат адвоката,що повязані з явкою до суду-проїзд 31.05.2017 року на власному автомобілі Honda Accord легковий седан-В з міста Запоріжжя до смт Приазовське Запорізької області для участі в судовому засідання Приазовського районного суду по справі №325/569/17 та у зворотному напрямку(відстакнь-300 км, мінімальні витрати палива по нормах-6,2л/100км, кількість палива(бензинА-95)-18,6 літри, вартість палива-26,79 за 1 літр( п.3,5 договору № 20 про надання правової допомоги від 10.01.2017р)-498,29грн.і квитанцією до прибуткового касового ордеру № 35 від 31.05.2017 про сплату СВК »Агрофірма »Україна» вказаної суми ( а.с.94-95). Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84,88, 89 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Порядок відшкодування витрат сторін,що повязані з явкою до суду передбачено ст. 85 ЦПК України. У ч. 1 ст. 88 ЦПК України зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судових витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У пп. 47,48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що договір про надання правової допомоги від 10.01.2017 року укладений між адвокатом ОСОБА_3 та СВК »Агрофірма »Україна». Відповідно п.1.1. договору, адвокат надає правову допомогу Клієнту в обсязі та порядку,передбаченому в даному Договорі,а Клієнт зобовязується своєчасно сплатити гонорар(винагороду)за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах,визначених договором. У п.2.2. договору сторони визначилися, що цим договором посвідчується право адвоката ОСОБА_3 представляти інтереси Замовника - СВК »Агрофірма »Україна» в усіх органах влади в суді всіх інстанції та захищати його інтереси за його справами. У п.3.1. сторони визначили оплату за цим договором,де формою винагороди Адвоката за здійснення захисту,представництва якого(фіксований розмір,погодинна оплата),підстави для зміни розміру гонорару,порядок його сплати,умови повернення тощо визначаються також в додатковому договорі до цього договору про надання правової допомоги. Згідно ч.1 статті 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Аналогічні положення містить п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах". Пунктом 12 Постанови Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року »Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» розяснено,що визнання позову чи добровільне задоволення задоволених вимог відповідачем після предявлення позову не звільняє його від відшкодування понесених позивачем судових витрат при ухваленні рішення або при закритті провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову мотивів задоволення його вимог відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку позивач та його представник відмовився від позову внаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, тому вимога позивача про відшкодування понесених судових витрат на правову допомогу за рахунок відповідача є правомірною. Відповідно до частин 1,2ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»(із змінами, внесеними згідно із Законом України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII та які набули чинності з 1 січня 2017 року) розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу,у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. До 01 січня 2017 року ст. 1 зазначеного Закону передбачала такий же порядок визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу, але виходячи не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а з мінімальної заробітної плати у місячному розмірі. Судом встановлено, що згідно журналів судового засідання представник позивача адвокат ОСОБА_3,брав участь в судових засіданнях в суді першої інстанції 16 травня 2017 року - 1 година 15 хвилин, 19 травня 2017року - 1 година, 31.05.2017 року - 4 години 15 хвилин (а.с.68-69, а.с.87,а.с. 106) Відповідно до ст. 7 Закону України від 21.12.2016 р.№ 1801-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року встановлено 1600 грн. Тобто, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за участь представника позивача у судових засіданнях складає: за 16.05.2017 800,00 грн. (1600,00 х 40% х 1 год.15 хв.); за 19 травня 2017 року 640,00 грн. (1600,00 х 40% х 1год.) за 31 травня 2017 року 2720,00 грн. (1600,00 х 40% х 4 год.15 хв.). Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу за 3 год.30 хв., участі представника позивача під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням(усна юридична консультація,вивчення законодавства,складання позовної заяви складає 2240,00 грн. (1600,00 х 40% х 3 год.30 хв.). Згідно з ст. 85 ЦПК України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 5 додатку до вказаної постанови витрати повязані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалене судове рішення , її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Тобто, зазначені витрати відшкодовуються за правилами, передбаченими для відшкодування витрат на відрядження. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року №663 „Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон і Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 59 від 13 березня 1998 року, витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту, відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним,залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, повязаних з придбанням проїзних квитків та страхових платежів на транспорті. Відповідно до п.1.7 Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року № 59, передбачає, що витрати на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад відшкодовуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на трансп орті. На підтвердження витрат представником позивача адвокатом ОСОБА_3 в суд надані квитанції на придбання бензину для проїзду автомобільним транспортом з м. Запоріжжя до місця судового засідання Приазовського районного суду (а.с.61, а.с.80,а.с.96). Компенсації витрат на придбання бензину для особистого транспорту за змістом вищевказаних нормативних актів не передбачена. Таким чином,витрати на проїзд представника позивача адвоката ОСОБА_3 до іншого населеного пункту, місця розгляду справи на приватному транспорті не ґрунтується на законі і не підлягають компенсації. До того ж не доведено відсутність можливості дістатися місця розгляду справи громадським транспортом,у звязку з таким й необхідність використати особистий транспортний засіб. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення судових витрат на правову допомогу у сумі 3040,00 гривень у межах,встановлених граничних розмірів компенсації витрат на правову допомогу. Керуючись ст. ст. 79,84-85,88,89,205,206,209,293 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В : Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» до ОСОБА_2 про стягнення коштів, закрити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 виробничого кооперативу «Агрофірма «Україна» судовий збір у сумі 1600,00 гривень і витрати на правову допомогу у сумі 3040,00 гривень. Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом пяти днів з дня її проголошення через Приазовський районний суд.
Суддя Апалькова О.М.