АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1495/17 Головуючий 1 інст. Короткий І.П.
Категорія: спори, що виникають із договорів
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2

за участю секретаря Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2016 року та додаткове рішення Московського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2014 року публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» (далі по тексту ПАТ «ФІДОБАНК») звернулось з позовом, який в подальшому уточнило та просило:

- стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № 014/0999/74/03528 від 24.07.2007 року у сумі 858 475 грн. 90 коп.;

- стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 601070 від 16.12.2014 року у сумі 23 717 грн. 33 коп.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «ФІДОБАНК» посилалось на те, що 24.07.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого ВАТ «Ерсте Банк» надав відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 76000 доларів США строком до 23.07.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом.

24.07.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 зобовязалася нести відповідальність як солідарний боржник за виконання ОСОБА_3 зазначеного кредитного договору. Зобовязання за кредитним договором ОСОБА_3 не виконав.

24.07.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого ВАТ «Ерсте Банк» надав відповідачу ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 76000 доларів США строком до 23.07.2027 року зі сплатою відсотків за користування кредитом. 24.07.2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» та відповідачами був укладений договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 зобовязалася нести відповідальність як солідарний боржник за виконання ОСОБА_3 зазначеного кредитного договору.

16.12.2014 року між ОСОБА_3 та ПуАТ «ФІДОБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК» укладено договір про надання споживчого кредиту № 601070, згідно якого надано кредит у сумі 20 000 грн., з метою кредитування на задоволення поточних потреб, оплата послуг банка та супутніх послуг.

У звязку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_3 зобовязань за вищевказаними договорами, утворилась заборгованість, яка станом на 05.07.2016 року становила 882193 грн. 23 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2016 року позовні вимоги ПАТ «ФІДОБАНК» задоволені.

Суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» заборгованість у розмірі 858475 грн. 90 коп. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.12.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 23 717 грн. 33 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить скасувати рішення та додаткове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «ФІДОБАНК» задовольнити частково, з урахуванням дійсної та підтвердженої документально суми заборгованості.

Вважає рішення суду необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 посилався на те, що рішення суду не містить норм права, які регулюють спірні правовідносини, також не містить розрахунку стягнутих сум, з яких суд виходив при задоволенні грошових вимог та не містить даних щодо перевірки і зясування суми заборгованості відповідача по сплаті кредитних коштів та відсотків за їх користування. Стверджує, що розмір заборгованості не відповідає дійсності.

Крім того, апелянт просив призначити у справі судово-економічну експертизу з метою встановлення дійсної заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства, умов договору та фактично сплачених ним коштів, стверджуючи, що 30.12.2009 року ним поза графіком погашення тіла кредиту та процентів по ньому було внесено відповідачу 12000 доларів США, на момент здійснення даної операції заборгованості він не мав, однак відповідач безпідставно зарахував ці кошти у якості дострокового погашення ним процентів за користування кредитними коштами.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник клопотання підтримали і просили задовольнити, погодившись оплатити витрати за проведення експертизи.

Представник позивача проти апеляційної скарги та клопотання заперечувала, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, а клопотання відповідача безпідставним та спрямованим на затягування у часі вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання відповідач про призначення судово-економічної експертизи підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а суд зобовязаний сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Згідно ч.1 ст.143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції розглянув справу без участі відповідачів, в мотивувальній частині рішення відсутня правова оцінка вказаних відповідачем обставин.

Клопотання відповідача ОСОБА_3 про призначення судово-економічної експертизи спрямовані на зясування обставин, що мають значення для справи та потребують спеціальних знань.

Керуючись ст.ст. 143, 168, 202, 303, 304, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_3 задовольнити.

Призначити по справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім.Засл.проф ОСОБА_5.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обовязків.

На вирішення експертам поставити такі питання:

1. Чи підтверджено документально сума заборгованості ОСОБА_3 ?

2. Чи у відповідності з порядком розрахунків, передбачених умовами кредитного договору між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_3, позивач зарахував позачерговий платіж позичальника 30.09.2009 року у розмірі 12 000 доларів США на дострокове погашення процентів за користування кредитними коштами?

3. Чи відповідає вимогам діючого законодавства України розрахована позивачем сума боргу ОСОБА_3, зважуючи на здійснений ним 30.09.2009р. позачерговий платіж у розмірі 12000 доларів США?

4. Яка документально підтверджена сума заборгованості за кредитним договором № 014/0999/74/03528 від 27.07.2007 року (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 16.12.2014 року) станом на 08.07.2016 року?

Для дослідження експертам надати матеріали справи.

Покласти на відповідача ОСОБА_3 обовязок з оплати витрат за проведення експертизи.

Попередити сторони про наслідки ухилення від участі в експертизі, передбачені ст.146 ЦПК України.

Зупинити провадження у справі у звязку з призначенням експертизи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена в частині зупинення провадження безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів лише в частині зупинення провадження.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

ОСОБА_2