Провадження № 6/127/349/17
У Х В А Л А

Іменем України

01 червня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці подання заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

01 червня 2017 року до суду звернувся заступник начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження №49803236 з виконання виконавчого листа №2-104/10, виданого 17 березня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 111 993,34 дол. США (що еквівалентно за курсом НБУ - 897 066,65 грн.) та судових витрат.

14 січня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника ОСОБА_2 зобов"язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за її неподання або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження. На сьогоднішній день боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконав, декларацію державному виконавцю не надав. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що за боржником зареєстровано майно: автомобіль "ВАЗ 2107", 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, на який накладено арешт постановою від 27.01.2016 року та постановою від 09.03.2016 року оголошено в розшук.

Згідно відповідей ДПС та ПФУ боржником рахунків у банках чи банківських установах не відкрито, боржник отримує пенсію в УПФУ у Вінницькому районі. 21 січня 2016 року державним виконавцем було надіслано постанову про стягнення коштів із пенсійного забезпечення боржника. Згідно повідомлення Управління Держпраці у Вінницькій області за боржником техніка не зареєстрована, також виконавцем було встановлено, що боржнику належить на праві власності домоволодіння за адресою: вул. Шевченка, №53, с. Агрономічне, Вінницького району, Вінницької області, однак відповідно до Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014 року, дане майно примусовій реалізації не підлягає.

10 березня 2017 року на адресу боржника державним виконавцем надсилався лист з бланком декларації щодо надання відомостей про майновий стан, однак ОСОБА_2 проігнорував зазначений лист, про причини невиконання відділ державної виконавчої служби не повідомив.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 15.02.2016 року ОСОБА_2 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕР №807557, виданий 06.03.2013 року, термін дії - 06.03.2023 р.

Враховуючи, що рішення суду на даний час не виконано, боржник ОСОБА_2 ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, а також, що до відділу державної виконавчої служби надійшла заява стягувача про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон, заступник начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся з даним поданням до суду.

У судове засідання представник Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області не з"явився, в поданні просив розглянути дане питання у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

За змістом ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь- яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України, може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 р. № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України". Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань (п. 5).

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Вінницькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження №49803236 з виконання виконавчого листа №2-104/10, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 17 березня 2010 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" в особі Вінницької обласної дирекції суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 111 993,34 дол. США (що еквівалентно за курсом НБУ - 897 066,65 грн.) та судових витрат.

Відповідно до вимог статтей 3, 18, 20, 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 14.01.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, боржнику встановлено строк на добровільне виконання, копію постанови направлено сторонам.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб"єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов"язання. Саме невиконання боржником самостійно зобов"язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов"язків.

Суд вважає, що особа, яка має невиконані зобов"язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов"язань, а за ухилення від їх виконання.

Державним виконавцем не надано доказів, які свідчили б про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом. Крім того, відсутні відомості про обізнаність боржника з наявністю відкритого виконавчого провадження та не надано доказів на підтвердження наміру боржника виїхати за межі України з метою невиконання рішення суду. Не надано суду доказів, що боржника належним чином повідомлено про встановлення строку для добровільного виконання рішення суду, а тому суд не виключає той факт, що останній був позбавлений можливості в добровільному порядку здійснювати платежі по виконанню виконавчого документа.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до змісту ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в"їзду в Україну громадян України», ст.ст. 158, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання заступника начальника Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: