Справа № 135/471/17
Провадження № 2/135/180/17
РІШЕННЯ

іменем України

22.05.2017 року Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину зазначивши, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилась донька ОСОБА_3. На даний час дитина є повнолітньою, навчається на першому курсі денного відділення Національного транспортного університету за спеціальністю «міжнародна економіка». Так як вона навчається, ніде не працює, весь час приділяє навчанню, тому потребує матеріальної допомоги. Термін навчання - з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Добровільно батько ОСОБА_2 коштів на її утримання не надає, хоча має можливість їх надавати. Тому позивач звернулася до суду і просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на дочку ОСОБА_3 на період навчання в розмірі 1200 грн. щомісячно - до закінчення навчання, чи до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Доповнила, що відповідач сплачував аліменти до повноліття дочки в розмірі 1/4 частки від заробітку. Донька не може працювати, бо навчається, проживає в гуртожитку. Позивач вказала, що працює, отримує біля 4000 грн. заробітку, однак їй самій важко допомагати дитині, оскільки їй потрібно нести витрати на дорогу, оплату гуртожитку, інші витрати пов'язані з проживанням та навчанням доньки, і хоча донька отримує стипендію, однак вона потребує допомоги також і батька. Також позивач зазначила, що допомагає своїй матері, яка є інвалідом.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заперечення в яких вказав, що цивільний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 про стягнення аліментів не визнає. Зазначив, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй доньці у зв'язку з тим, що не працює, хворіє, постійно перебуває на амбулаторному лікуванні в Ладижинській міській лікарні. На даний час він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Від даного шлюбу у них є неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дружина працює і є єдиним годувальником в сім`ї. Також на його утриманні є непрацездатні батьки: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Батько хворий та перебуває у важкому стані. За таких обставин він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй дитині ОСОБА_3 на період навчання. Тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні, в ході судового розгляду справи, відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на дочку в розмірі 500 грн.. Більше сплачувати не зможе, оскільки він не працює, не може знайти роботу, хворіє. Також у нього є нова сім'я, дружина є єдиним годувальником їх сім'ї, також матеріально допомагає утримувати його хворого батька.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_3 є студентом Національного транспортного університету, факультет «міжнародна економіка», денної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року. Відповідач ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований.

Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про народження дитини, довідкою Національного транспортного університету №473 від 10.04.2017 року.

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вини можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв'язку із навчанням, відповідач зобов'язаний утримувати дочку до закінчення навчання, може надавати матеріальну допомогу, частково визнав позов, тому з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті аліменти.

Визначаючи розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Звернувшись в суд з даним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовує свою вимогу про стягнення аліментів тим, що її донька ОСОБА_3 навчається, тому потребує відповідної матеріальної допомоги на проживання в гуртожитку, харчування, одяг, витрати на проїзд, тощо, а навчання позбавляє її можливості працювати та самостійно заробляти кошти. Зазначивши при цьому, що відповідач працює неофіційно та має можливість надавати допомогу.

У позові не зазначено також інших обставин, які б свідчили про додаткову потребу у коштах для утримання дитини. Тому суд виходить із того, що інші такі додаткові обставини відсутні. Оскільки згідно ст. 10, 11 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 навчається, проживає в гуртожитку, тому потребує матеріальної допомоги.

Згідно положень ч. 1 ст. 199 СК України, обоє батьків зобов'язані утримувати дочку до закінчення нею навчання, оскільки можуть надавати матеріальну допомогу.

Позивач у судовому засіданні вказала, що працює заступником директора Ладижинського МНВЦ «Спадщина», отримує після відрахування податків близько 4000 грн. та матеріально допомагає своїй дочці.

Суд враховує, що відповідач проживає однією сім'єю із ОСОБА_4 Вони мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, якого відповідач повинен також утримувати.

Враховуючи викладене, суд вважає, що аліменти, які слід стягнути з відповідача на повнолітню дочку на час навчання, необхідно визначити в розмірі 650 грн. щомісячно. Стягнення з батька зазначеної суми, яка становить біля 1/5 частини від мінімальної заробітної плати, що встановлена з 01.01.2017 року, не утруднить його матеріальне становище, та за вказаних обставин справи такий розмір аліментів є таким, що враховує інтереси як відповідача так і його повнолітньої дочки, яка потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням, а також те, що утримання дитини віком до 23 років у навчанні є обовязком батьків. При цьому суд враховує, що матір дитини також має її матеріально утримувати.

Щодо посилань відповідача на те, що на його утриманні перебуває хворий батько, та непрацездатна мати, то обставини щодо їх утримання є недоведеними, оскільки жодних доказів на їх підтвердження відповідачем не надано.

При цьому суд враховує й те, що брат відповідача живе з їх батьками, і до того ж останні отримують пенсію за віком. А позивач також має хвору матір, яка є інвалідом першої групи.

Суд враховує стан здоров'я відповідача, зокрема його захворювання. Разом з тим, те, що відповідач офіційно не працевлаштований, не спростовує його можливість заробляти кошти та надавати матеріальну допомогу дочці.

При цьому суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками та повнолітніми дітьми щодо надання їм утримання застосовуються, зокрема, норми статті 192 цього кодексу, яка передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 179, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Клебань Тульчинського району, аліменти на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2017 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення аліментів відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляція протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд.

Суддя: