Київський районний суд міста Харкова:
головуючий - суддя Золотарьова Л.І.
за участю секретаря - Бломберус С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Україна», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, -
В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Третя особа ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце судового розгляду неодноразово повідомлявся своєчасно та належним, причини неявки не повідомив.
Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Автомобіль «Renault Duster» д/н НОМЕР_3, 2013 року випуску, зареєстрований та належить позивачу ОСОБА_1
Вказані документи позивачем були направлені відповідачу за адресою вказаному у полісі № НОМЕР_5 страхування ((м. Київ, вул. Ревуцького, 42Г), ця ж адреса є юридичною адресою зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Однак, згідно з довідкою Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 25.11.2016 року, вказані документи були повернуті відправнику у зв'язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, офіс зачинено.
Враховуючи, що вказані документи були направлені відповідачу за адресою, яка була зазначена у полісі № НОМЕР_5 страхування та яка і до теперішнього часу зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, іншої адреси відповідач не довів до позивача, відомості щодо ліквідації відповідача також відсутні, то вважається, що позивач повідомив 10.11.2015 року, тобто в день ДТП, відповідача про настання ДТП за його участі.
Однак, до теперішнього часу виплату страхового відшкодування відповідачем не здійснено.
Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до преамбули ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (далі Закон від 01.07.2004 року), цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно зі ст. 3 Закону від 01.07.2004 року, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
До обов'язків страховика, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», належить здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку.
Згідно зі ст. 29 Закону від 01.07.2004 року, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону від 01.07.2004 року, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону від 01.07.2004 року, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 6 Закону від 01.07.2004 року, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону від 01.07.2004 року, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону від 01.07.2004 року, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
У пункті 35.2 вказаної статті встановлено перелік документів, які додаються до заяви.
Як вбачається з опису вкладення у лист від 10.11.2015, позивач направив на адресу відповідача необхідні документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону від 01.07.2004 року.
Після чого, згідно з п. 36.1 ст. 36 Закону від 01.07.2004 року, страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Разом з тим, відповідачем вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування не приймалось, страхове відшкодування позивачу не виплачено.
На підставі викладеного, позивач набув права стягнення з відповідача на його користь страхового відшкодування у зв'язку з подією ДТП, яка мала місце 10.11.2015 року.
Згідно з п. 32.7 ст. 32 Закону від 01.07.2004 року, відповідно до цього Закону страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.
Відповідно до ч. 18 ст. 9 ЗУ «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону від 01.07.2004 року страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону від 01.07.2004 року якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Враховуючи, що вартість спричиненої шкоди визначена у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №922 від 01.12.2015 р. з урахуванням ПДВ (20%), а відшкодування витрат здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи - позивача, то відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону від 01.07.2004 року ), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, то страхове відшкодування зменшується на суму ПДВ, тобто на 3504 грн. 37 коп., тому сума страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 17 521 грн. 87 коп. (21 026,24 / 1,2 = 17 521,87; 21 026,24 - 17 521,87 = 3504,37).
На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню у розмірі 17 521 грн. 87 коп.
Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст. 979 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 12, 22, 26, 29, 32, 33, 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року, ст.ст. 8,9,20 ЗУ «Про страхування» від 07.03.1996, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі позивачем апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його отримання.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.