АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5448/17 Справа № 191/4593/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить витребувати майно з чужого незаконного володіння відповідача та повернути позивачу безпідставно набутий свиновигодівельний комплекс, розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н., с. Старовишневецьке, вул. Фрунзе, 17б, загальною площею 12750,00 кв. м.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року забезпечено даний позов шляхом накладення арешту на обєкт свиновідгодівельного комплексу (реєстраційний номер обєкта 48) загальною площею 12749,0 кв. м, розташованого за адресою: Синельниківський район с. Старовишневецьке вул. Фрунзе, 17 б, який належить відповідачеві ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на підставі договорів купівлі-продажу від 20.11.2015 року (а.с. 47-48).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу змінити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст.152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Крім цього, Пленум Верховного Суду України у пункті 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечуючи позов шляхом накладення арешту на свиновигодівельний комплекс, що належить відповідачу ОСОБА_2, загальною площею 12749,00 кв. м. по вул. Фрунзе, 17б в с. Старовишневецьке Синельниківського р-н. Дніпропетровської обл., місцевий суд не перевірив дотримання положень ст. 152 ЦПК України щодо співмірності виду забезпечення позову та заявлених позовних вимог, не обґрунтував доцільність застосування у даному випадку саме зазначеного виду забезпечення позову арешту, зважаючи на те, що обєкт нерухомого майна є обєктом господарської діяльності.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, вважає що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження свиновигодівельного комплексу, загальною площею 12749,00 кв. м. по вул. Фрунзе, 17б в с. Старовишневецьке Синельниківського р-н. Дніпропетровської обл., що належить відповідачу ОСОБА_2 Заборона відчуження спірного нерухомого майна не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном та не перешкоджатиме господарській діяльності комплексу.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне змінити застосований судом першої інстанції засіб забезпечення позову з арешту на заборону відчуження вищевказаного нерухомого майна. Саме такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення, у випадку задоволення позовних вимог і, в той же час, відповідач не позбавляється можливості володіти та користуватися спірним майном.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2017 року змінити в частині виду забезпечення позову з накладення арешту на заборону відчуження обєкту свиновідгодівельного комплексу (реєстраційний номер обєкта 48), загальною площею 12749,00 кв.м, розташованого по вул. Фрунзе, 17б в с. Старовишневецьке Синельниківського району Дніпропетровської області.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає провадженню у справі.

Головуючий

Судді