Справа№592/3275/17
Провадження №2/592/1160/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючої судді Хитрова Б.В., за участю секретаря Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги і середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини зарплати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, вихідної допомоги у зв'язку з невиконанням власника колективного договору та компенсації моральної шкоди, і в обґрунтування позовних вимог вказав про те, що з 10.10.2002 року він працював у відповідача. 24.01.2017р. був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору. При звільнені з ним не був проведений повний розрахунок, не виплачена заробітна плата з вересня 2016р, також не виплачена вихідна допомога у розмірі 3-х середньомісячних заробітних плат. У зв'язку з тим, що позивачу при розрахунку не була виплачена заробітна плата, він змушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату з вересня 2016 року у сумі 42260 грн., стягнути вихідну допомогу у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат у сумі 25356 грн., стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку у сумі 16904 грн. та моральну шкоду у сумі 5000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги визнала частково у межах суми зазначеної у довідці про заборгованість виданою відповідачем.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 24.01.2017 року був звільнений з займаної посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України. ( а. с.5)

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ч.1ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судом встановлено, що в день звільнення позивачу в порушенняст.116 КЗпП України не виплачені належні суми заробітної плати, що є підставою для стягнення на користь позивача заборгованості по заробітній платі , з урахуванням вимог ст. 117 КЗпП України, є підстави для стягнення середнього заробітку за весь час затримки.

Відповідно до довідки №16-07/367 від 30.05.2017 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» заборгованість по заробітній платі позивачу складає 41669 грн. 96 коп. в тому числі вихідна допомога передбачена ч.3 ст.38 КЗпПУ- 27396 грн.86 коп., компенсація втрати частини доходу у звязку з порушенням строків виплати в сумі 159 грн. 43 коп., без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору, середньоденна заробітна плата складає 415 грн. 10 коп., середньомісячна заробітна плата складає 9132грн. 29коп.(а.с.39)

Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 року про встановлення режиму неповної робочої неділі, з 26.05.2014 року на Публічному акціонерному товаристві «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденну неповну робочу неділю, понеділок, вівторок, середа.(а.с.38)

Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.117КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до п.21постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100 ,середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якої повязана відповідна виплата.

Згідно п.8 Порядку , нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Отже, відповідно до довідки №16-07/218 від 30 травня 2017 року, виданої Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку становить 21585грн. 20 коп. (415,10*52 днів, в т.ч. січень 2017 року -3 робочих дня, лютий 2017 року - 12 робочих днів, березень 2017 року - 11 робочих днів, квітень 2017 року - 11 робочих днів, травень 2017 року - 12 робочих днів, червень 2017 року - 2 робочих дні).

При цьому суд, не вважає обґрунтованими доводи представника позивача стсовно того, що позивач працював за умовами 5 денного робочого тижня всупереч вимог наказу відповідача №75м від 21.03.2014 року, яким встановлювалась неповна робоча неділя ( а.с. 24) оскільки належних та допустимих доказів вказаних обставин позивачем не надано.

За приписами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з наступними змінами та доповненнями) зазначив, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП ( 322-08 ) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або змушує докладати додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкод покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Оскільки ПАТ «СМНВО» завдало моральної шкоди позивачу, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди спричиненої моральними та фізичними стражданнями, ігнорування його прав, та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача моральну шкоду яку суд оцінює у розмірі 100 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в розмірі 41669грн. 96коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 21585 грн. 20 коп. без урахування податків, які підлягають стягненню в обовязковому порядку та 100 грн. моральної шкоди.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640 грн.

Керуючись ст.116,117 Кодексу законів про працю України, ст.ст.3,10,11,60,88,209,212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, вихідної допомоги і середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» ( 40004, м. Суми, вул. Горького,58, ) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 41669грн. 96коп., в тому числі вихідну допомогу відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України а сумі 27396 грн.86 коп., компенсацію втрати частини доходу у звязку з порушенням строків виплати в сумі 159 грн. 43 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в сумі 21585 грн. 20коп., разом 63255грн. 16коп. та завдану моральну шкоду у розмірі 100 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення викладено 08 червня 2017 року.

Суддя Б.В. Хитров