Єдиний унікальний номер 225/4314/17
Номер провадження 2/225/1989/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Геря О.Г.,

за участю секретаря Савченко О.О.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та утримання дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 21.08.2004 року перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18.04.2014 року було розірвано. Від зазначеного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідач разом з неповнолітньою дитиною залишились проживати разом з позивачем. 26.06.2014 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області з ОСОБА_1 стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від доходу, але не менш ніж тридцять відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2014 року, щомісячно, до повноліття дитини. У червні 2016 року відповідач переїхала мешкати за іншою адресою, залишивши сина проживати разом з позивачем, оскільки почала зловживати спиртними напоями, вести аморальний спосіб життя, систематично ухилятись від виконання батьківських обовязків, аліменти використовує не за призначенням, а на власні потреби всупереч інтересам дитини.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Належно повідомлений відповідач через оголошення в газеті «Часопис «Донеччина» від 26.09.2017 року в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що з 21.08.2004 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18.04.2014 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

26.06.2014 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області з ОСОБА_1 стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від доходу, але не менш ніж тридцять відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2014 року, щомісячно, до повноліття дитини.

На підставі вказаного рішення за заявою відповідача, 04.07.2014 року Дзержинським міським судом Донецької області був виданий виконавчий лист за № 2/225/776/2014.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 працює в Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк Приватбанк і з його заробітної стягуються аліменти.

Судом встановлено, що з червня 2016 року відповідач ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обовязків відносно сина ОСОБА_3, проживає окремо від сина, навчальний заклад, де навчається її дитина не відвідує, досягненнями сина не цікавиться, вихованням не займається, що підтверджується актом вуличного комітету від 04.08.2017 року та характеристикою, наданої керівником Спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Торецької міської ради Донецької області.

З висновку Військово-цивільної адміністрації міста Торецька Донецької області від 29.09.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 вбачається, ОСОБА_2 має сина ОСОБА_4, проте дитина проживає з батьком ОСОБА_1 ОСОБА_2 за місцем свого проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням сина, не цікавиться його здоровям, не проводить з дитиною вільний час, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально не утримує сина.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказую на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження.

З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов'язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Статтею 186 СК України передбачено, що за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з червня 2016 року неповнолітня дитина ОСОБА_3 перестав проживати з матірю ОСОБА_2, а став проживати в родині тільки батька ОСОБА_1, тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплаті аліментів, призначених за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26.06.2014 року.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, як доведені та обґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та утримання дитини задовольнити.

Припинити стягнення аліментів за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 26.06.2014 року з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від доходу, але не менш ніж тридцять відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2014 року, щомісячно, до повноліття дитини з моменту набрання дійсним рішенням законної сили.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 26.06.2014 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від доходу, але не менш ніж тридцять відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2014 року, щомісячно, до повноліття дитини відкликати.

Заочне рішення може бути переглянуто Дзержинським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції або Дзержинським міським судом за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

С у д д я: