Справа № 639/4936/17
Провадження 2/639/2100/17
27 вересня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,
За боржниками, які своєчасно в порушення вимог п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 не сплачували кошти за отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, рахується заборгованість у сумі 5330 грн 80 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.08.2011 по 30.06.2017 у розмірі 2557 грн 67 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.07.2012 по 30.06.2017 у розмірі 1829 грн 13 коп. У звязку з тим, що відповідачі прострочили виконання зобовязання щодо сплати за послуги з централізованого водопостачання, їм відповідно до ст. 625 ЦК України нараховані 818 грн 15 коп. інфляційних витрат за час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 125 грн 85 коп., які позивач просить солідарно стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на свою користь, а також сплачений судовий збір.
Представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи, просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча відповідно до ч. 3 ст. 74 ЦПК України повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідачів повернулася до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.
У звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідачів, виходячи з вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України та рішення Конституційного суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.08.2017 у прийнятті заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відмовлено на підставі п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, оскільки заяву КП «Харківводоканал» подано до суду поза межами строку позовної давності, а тому з вказаної заяви вбачається спір про право (а.с. 5).
Відповідачі зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою з місяця проживання про склад сімї та прописку № 1429 від 03.05.2017, виданою Дільницею № 43 КП «Жилкомсервіс» (а.с. 4).
Згідно договору доручення № 143/12-ДП/11, укладеного 28.12.2011 між Комунальним підприємством «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» і Комунальним підприємством каналізаційного господарства «Харківкомуночиствод» про представництво інтересів в судових та інших державних органах з метою стягнення заборгованості за послуги водопостачання з споживачів фізичних та юридичних осіб, а також додаткової угоди № 1 до договору доручення № 143/12-ДП/11 від 28.12.2011 Комунальне підприємство «Харківводоканал» є представником Комунального підприємства «Виробничо-технологічне підприємство «Вода» у цивільних справах про стягнення заборгованості за послуги водопостачання.
Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов'язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права й обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Так, стаття 68 Житлового кодексу України, Правила користування приміщеннями житлових будинків, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведенню, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, зобов'язують споживача оплачувати житлово-комунальні послуги.
Згідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів споживання.
Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, обов'язок відповідачів по оплаті послуг з водопостачання випливає з наведених вище нормативних актів та ЦК України.
Частиною 2 ст. 205 Цивільного Кодексу України передбачено, що угода, для якої не встановлена обов'язкова письмова форма, враховується вчиненою, якщо поведінка сторін свідчить про їх волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідачі не відмовлялися від послуг водопостачання у письмовій формі. Таким чином, поведінка відповідача свідчить про його волю до настання відповідних правових наслідків, а саме того факту, що послуги водопостачання він отримував.
Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У звязку з простроченням відповідачами виконання зобовязання по оплаті за надані послуги боржникам нараховані інфляційні витрати за час прострочення у сумі 818 грн 15 коп., а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 125 грн 85 коп. (а.с. 11-12).
Аналізуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання у період з 01.08.2011 по 30.06.2017 в розмірі 2557 грн 67 коп., за надані послуги з централізованого водовідведення у період з 01.07.2012 по 30.06.2017 в розмірі 1829 грн 13 коп., інфляційні витрати за час прострочення у сумі 818 грн 15 коп., а також три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 125 грн 85 коп.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1600 грн, що документально підтверджується платіжними дорученнями, долученими до матеріалів цивільної справи (а.с. 2), підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209-210, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального Кодексу України, ст.ст. 205, 256, 257, 264, 322, 360, 509, 625, Цивільного Кодексу України, ст. 20, 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, суд
Позовну заяву задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк