Номер провадження: 22-ц/785/673/17
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» па ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав і за кредитним договором. Згідно з вищезазначеним договором відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 1501/0408/71-043 від 10.04.2008 року, укладеним між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4 10.04.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № 1501/0408/71-043. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, Банк надав ОСОБА_4 кредитні кошти у розмірі 77400 доларів, а ОСОБА_4 зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за його користування у сумі, строки та умовах Кредитного договору та Додатком №1 до нього. Банк виконав зобов'язання по даному договору.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 10.04.2008 року ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 уклали Договір Поруки № 1501/0408/71-043-Р-1.

Також в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 10.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений Договір Поруки №1501/0408/71-043-Р-2.

В порушення умов Кредитного договору ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконував, в результаті чого станом на 01.08.2014 року має прострочену заборгованість за кредитом - 54920,87 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає - 657033,75 грн., за відсотками - 2341,95 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає 28017,40 грн. Крім того, у зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту йому була нарахована неустойка, розмір якої - 59,09 дол. США, що складає - 706,91 грн.

На виконання умов Договору відповідачам була направлена Вимога про дострокове повернення кредиту, однак Вимога не виконана.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_3 заборгованість по кредиту, за відсотками, пеню за невиконання умов договору в солідарному порядку.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі - 685758,06 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 657033,75 грн.; заборгованість за відсотками - 28017,40 грн.; пеня - 706,91 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, представник ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове по суті позовних вимог, яким відмовити в стягненні заборгованості за кредитом, заборгованості по сплаті комісії, пені з ОСОБА_3, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Інші сторони рішення суду не оскаржують.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Задовольняючи позов ПАТ «Альфа-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 належним чином свої обов'язки за кредитним договором не виконують, на підставі чого станом на 01.08.2014 року мають прострочену заборгованість за кредитом - 54920,87 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає - 657033,75 грн., за відсотками - 2341,95 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає 28017,40 грн., також, у зв'язку з систематичними порушеннями боржниками своїх обов'язків зі сплати кредиту була нарахована неустойка, в розмірі - 59,09 дол. США, що складає - 706,91 грн., а тому на підставі ст.ст. 533, 553, 554, 1046-1054 ЦК України, відповідачі повинні солідарно відшкодувати позивачу заборгованість за кредитним договором.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції погоджується не в повній мірі з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10.04.2008 року, між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 1501/0408/71-043, відповідно до умов якого, Банк надав ОСОБА_4 кредитні кошти у розмірі 77400 доларів, а ОСОБА_4 зобов'язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за його користування у сумі, строки та умовах Кредитного договору та Додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту (а.с.18-23 т. 1).

Банк виконав зобов'язання по даному договору.

Однак, відповідачем ОСОБА_4 встановлені Договором терміни повернення наданого йому кредиту та терміни сплати відсотків за кредит не дотримуються.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком та ОСОБА_4 10.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 1501/0408/71-043-Р-1 (а.с.24 т. 1).

Також в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 10.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки №1501/0408/71-043-Р-2 (а.с.25 т. 1).

Згідно з договорами поруки поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_3 відповідають перед Кредитором (Позивачем) у тому ж обсязі, що й позичальник ОСОБА_4

Через неналежне виконання відповідачів своїх зобов'язань за договорами загальна грошова сума, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача складає 54920,87 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає 657033,75 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк», та стягуючи солідарно суму боргу з боржника - ОСОБА_4 та поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_3, суд першої інстанції прийшов до такого висновку помилково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це.

Згідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не було встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь кого з них окремо.

Тому колегія суддів прийшла до висновку, що оскільки з поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_3 були укладені окремі договори поруки, між ними не виникло солідарної відповідальності, у кожного з поручителів виникла солідарна відповідальність тільки з боржником.

З наведених підстав колегія суддів, дійшла висновку про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі суми заборгованості за кредитом - 54920,87 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає - 657033,75 грн., за відсотками - 2341,95 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає 28017,40 грн., а також неустойка у розмірі - 59,09 дол. США, що складає - 706,91 грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання договору кредиту та договору поруки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно, а також внаслідок неналежного виконання договору кредиту та договору поруки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 солідарно.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що відповідно до укладеного між Банком та ОСОБА_3 договору поруки, вона зобов'язалася відповідати перед Банком за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком ОСОБА_4 у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 1501/0408/71-043 від 10.04.2008 року у сумі 77400 доларів, який за своєю правовою природою є споживчим кредитом, так як кошти були надані споживачеві на придбання продукції, тобто на вказаний кредитний договір розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів», а також і на договір поруки, укладений між Банком та ОСОБА_3, яка в свою чергу не була повідомлена Банком щодо можливих валютних ризиків, що фактично спричинило отримання нею недостовірної інформації про отриманий ОСОБА_4 споживчий кредит, а тому не підлягає стягненню з ОСОБА_3 заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті комісії, пені, судовою колегією до уваги не приймається з тих підстав, що спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що ОСОБА_3, особисто, 10.08.2008 року уклала з ВАТ «Сведбанк» договір поруки, та згідно з п. 2, 3 договору поруки ОСОБА_3, як поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за виконання позичальником умов Основного зобов'язань усім належним йому майном та грошовими коштами, також відповідальність поручителя за договором поруки обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з Основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими Основним зобов'язанням, згідно п. 6 поручитель здійснює погашення заборгованості за Основним зобов'язанням у валюті кредиту, також згідно з п.15 поручитель підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами кредитного договору та повністю погоджується з цими умовами, тобто ОСОБА_3 підписуючи особисто та погоджуючись з умовами договору поруки також погодилася і зі всіма умовами кредитного договору, який був укладений між Банком та ОСОБА_4 у розмірі 77400 доларів США. Також наданий Банком розрахунок заборгованості, судом був перевірений та встановлено, що він відповідає дійсній заборгованості ОСОБА_4 перед Банком та складає загальний розмір 54920,87 доларів США, що за курсом НБУ на 01.08.2014 року складає 657033,75 грн., а оскільки ОСОБА_3 є поручителем ОСОБА_4 вона несе солідарну відповідальність за невиконання зобов'язань ОСОБА_4 перед Банком та повинна сплачувати заборгованість за кредитом, заборгованість за відсотками та пеню, що передбачено договорами.

Більш того, сам ОСОБА_4 не оскаржує рішення суду.

За таких обставин, інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення підлягає скасуванню, в іншій частині залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3- відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2014 року в частині стягнення кредитної заборгованості - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» ( м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № 0004) заборгованість за кредитним договором №501/0408/71-043 від 10.04.2008 року в сумі 685758 гривень 06 копійок, у тому числі заборгованість за кредитом - 657033 гривень 75 копійок; заборгованість за відсотками - 28017 гривень 40 копійок; пеня - 706 гривень 91 копійка.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, зареєстрована: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (м. Київ, вулиця Десятинна, 4/6, МФО 300346, п/р № 0004) заборгованість за кредитним договором №501/0408/71-043 від 10.04.2008 року в сумі 685758 гривень 06 копійок, у тому числі заборгованість за кредитом - 657033 гривень 75 копійок; заборгованість за відсотками - 28017 гривень 40 копійок; пеня - 706 гривень 91 копійка.

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець