ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/345/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Расуловою А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії та рішення державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2017 р. товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі по тексту - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стягувач) звернулося до суду зі скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Малівської Н.І. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

На обґрунтування скарги стягувач зазначив, що 21 липня 2017 р. було отримано повідомлення державного виконавця Малівської Н.І. від 13 липня 2017 р. про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого за рішенням суду у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Виконавчий лист було повернуто у зв'язку з невідповідністю його змісту вимогам ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначене рішення стягувач вважає незаконним і таким, що порушує його права, посилаючись на те, що державний видавець виніс повідомлення з порушенням встановленого законом терміну на повернення виконавчого документа, а відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для його повернення, оскільки державний виконавець може самостійно витребувати ці дані.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_9 скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Державний виконавець Малівська Н.І. вважала скаргу необґрунтованою посилаючись на те, що оскаржуване повідомлення винесене нею з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Боржники до суду не заявилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду вказаної скарги.

Заслухавши представника стягувача, державного виконавця та дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі обставини.

За рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 травня 2016 р. у цивільній справі № 753/20853/15, яке набрало законної сили 11 липня 2016 р., видано виконавчий лист від 9 вересня 2016 р. про виселення неповнолітньої ОСОБА_6 з квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

7 липня 2017 р. стягувач пред'явив виконавчий лист до примусового виконання, проте 13 липня 2017 р. державний виконавець Малівська Н.І. винесла повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання з підстав відсутності у ньому дати народження боржника (а.с. 5, 6).

Копію оскаржуваного повідомлення стягувач отримав 21 липня 2017 р. (а.с. 7), а відтак десятиденний строк оскарження ним не пропущений.

Даючи оцінку законності оскаржуваного рішення суд керується відповідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016, далі по тексту - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону № 1404-VIII у виконавчому документі зазначається, зокрема, дата народження боржника - фізичної особи (пункт 3).

Пункт 6 частини 4 зазначеної норми містить припис, відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Зі змісту виконавчого листа вбачається, що у ньому не зазначено число та місяць народження боржника ОСОБА_6, а відтак виконавчий лист дійсно не відповідає вимогам, передбаченим статтею 4 Закону № 1404-VIII.

12 липня 2017 р. відповідає третьому робочому дню від дати його пред'явлення, а отже встановлений законом строк повернення виконавчого документа стягувану державним виконавцем не порушений.

Доводи стягувача про те, що державний виконавець може самостійно отримати певні відомості про особу боржника, суд вважає необґрунтованими з тих підстав, що приписи статті 4 Закону № 1404-VIII є імперативними, а відтак державний виконавець не вправі прийняти до виконання виконавчий документ, який не відповідає вимогам закону.

Посилання стягувача на постанови Верховного Суду України від 21 травня 2014 р. у справі № 6-45цс14 та від 25 червня 2014 р. у справі № 6-62цс14 теж не заслуговують на увагу, оскільки зазначені судові рішення були прийняті на підставі Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 606-XIV від 21.04.1999, який втратив свою чинність.

Отже з урахуванням невідповідності виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, що виключало здійснення виконавчого провадження, державний виконавець, діючи в межах своїх повноважень, цілком правомірно повернув виконавчий документ стягувачу.

Більш того положення чинного цивільного процесуального законодавства передбачають можливість виправлення помилки, допущеної при оформленні виконавчого листа (ст. 369 ЦПК України), і з пояснень представника стягувача вбачається, що в матеріалах цивільної справі наявні відомості про повну дату народження боржника, а відтак права стягувача оскаржуваними діями та рішенням державного виконавця не порушені.

Керуючись статтями 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги стягувача товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії та рішення державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: