Ухвала

іменем україни

24 травня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Євграфової Є.П., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що наказом філії Учбового-оздоровчого комплексу «Червона Рута» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування») від 18 березня 2014 року № 32-к її призначено на посаду заступника директора цієї філії з 18 березня 2014 року за переведенням з апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», з посадовим окладом згідно з штатним розкладом.

Відповідно до наказу ПАТ «Укргазвидобування» від 26 лютого 2016 pоку № 111 «Про затвердження організаційної структури філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» та змін до штатного розкладу» затверджено організаційну структуру УОК «Червона Рута», виключено зі штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців УОК «Червона Рута» наступні посади: заступник директора, помічник директора; затверджено зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців УОК «Червона Рута».

29 лютого 2016 року вона була попереджена про наступне звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України та одночасно, як і в подальшому, їй було запропоновано переведення на вакантні посади, проте вона відмовилася від такого переведення, оскільки вважала, що директор філії УОК «Червона рута» ПАТ «Укргазвидобування» не був уповноважений на те, щоб пропонувати їй вакантні посади.

Зазначала, що наказом виконуючого обов'язки директора філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» від 29 квітня 2016 року № 60-к її було звільнено з посади заступника директора філії у зв'язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки її було звільнено раніше встановленого трудовим законодавством строку, крім того вакантні посади для переведення їй були запропоновані не уповноваженою особою.

Посилаючись на наведене, просила скасувати наказ виконуючого обов'язки директора філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» від 29 квітня 2016 року № 60-к про звільнення її з посади заступника директора філії у зв'язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити її на посаді заступника директора філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 29 квітня 2016 року до дня поновлення на роботі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 -

ОСОБА_4 - посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що наказом філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» від 18 березня 2014 року № 32-к ОСОБА_3 призначено на посаду заступника директора філії з 18 березня 2014 року за переведенням з апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», з посадовим окладом відповідно до штатного розкладу.

Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 26 лютого 2016 pоку № 111 «Про затвердження організаційної структури філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» та змін до штатного розкладу» затверджено організаційну структуру УОК «Червона Рута» та виключено зі штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців УОК «Червона Рута» наступні посади: заступник директора, помічник директора; затверджено зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців УОК «Червона Рута».

29 лютого 2016 року позивач під підпис була попереджена про наступне звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України та одночасно їй було запропоновано переведення на одну із вакантних посад, проте вона відмовилася від такого переведення, що підтверджується її особистим підписом.

У подальшому позивачу неодноразово було запропоновано переведення на одну із вакантних посад, проте вона також відмовилася від іншої роботи.

29 квітня 2016 року на підставі наказу виконуючого обов'язки директора філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» № 60-к ОСОБА_3 було звільнено з посади заступника директора філії у зв'язку зі скороченням штату працівників та відмовою від переведення на іншу роботу згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що відповідач запропонував ОСОБА_3 наявну на підприємстві вакансію і остання відмовилася від переведення на цю роботу, а отже звільнення позивача було проведено з дотриманням вимог ст. 49-2 КЗпП України.

При цьому судами зазначено, що посилання ОСОБА_3 на те, що у відповідача фактично не відбулося змін в організації виробництва, а виконуюча обов'язки голови правління підприємства не уповноважена особа на затвердження змін в організаційній структурі ПАТ «Укргазвидобування» є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам справи.

Крім того, судами відхилено доводи ОСОБА_3 щодо її переважного права на залишення на роботі, з посиланням на те, що посаду, яка виключалася зі штатного розкладу, займала лише одна особа - позивач, а тому не було перед ким визначати її переважне право.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитись з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони є неправильними, не відповідають фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до положень п. 1. ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у п. п. 1-2, 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За правилами ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п'яти років, з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій не враховано, що ОСОБА_3 має двох малолітніх дітей, 2008 року народження, з травня 2010 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, має стаж та досвід роботи, а також звання «Заслужений економіст України».

Крім того, як роз'яснено у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

За приписами ст. ст. 10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

У порушення вищевказаних норм процесуального закону, судами не надано оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи, а саме: введення додаткової посади - заступника директора з економічних питань філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» з майже тотожними обов'язками заступника директора філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування», які були передбачені наказом «Про внесення змін до наказу про розподіл обов'язків між директором і заступником директора УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування» від 16 травня 2014 року № 73» від 28 грудня 2015 року.

Посадова інструкція, з якою позивач була ознайомлена 10 березня 2016 року, тобто після повідомлення про наступне звільнення, передбачає скорочений обсяг обов'язків, які відрізняються від тих, що були затвердженні вищевказаним наказом, про що ОСОБА_3 було зроблено запис на зворотному боці інструкції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, судами попередніх інстанцій не враховано, що відповідачем не надано доказів щодо змін в організації виробництва і праці філії УОК «Червона Рута», та не було враховано досвід роботи позивача, не взято до уваги її переважне право на залишення на роботі при введенні додаткової посади заступника директора з економічних питань.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 492 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади за відповідною професією чи спеціальністю які існують на даному підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільняється, працював.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-491цс16, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій на вищевказане уваги не звернули, не встановили фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірили, чи були на той час наявні вакантні посади, які відповідали кваліфікації, освіті, досвіду роботи позивача не тільки в філії УОК «Червона Рута» ПАТ «Укргазвидобування», а й всі вакантні посади на підприємстві, чи було їх запропоновано позивачу, що є обов'язком роботодавця відповідно до вимог ст. 492 КЗпП України.

За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Враховуючи, що судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: О.В. Кафідова

Є.П.Євграфова

О.В.Умнова

І.М.Фаловська