УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ГулькаБ.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він займає посаду машиніста тепловоза у структурному підрозділі «Мелітопольське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - СП «Мелітопольського локомотивного депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»).

Наказом від 8 липня 2016 року № 86/с йому оголошено догану за невиконання ним обов'язків з раціонального використання потужності локомотива, порушення вимог 3.12 Інструкції ЦТ-0106. Крім того, з нього було стягнуто 398 грн 89 коп. за пряму дійсну шкоду, завдану підприємству.

Підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності стало виявлення 8-9 червня 2016 року завищення ним витрат дизпалива на локомотиві ЧМЕЗ № 2661.

Зазначав, що при виконанні трудових обов'язків перевитрат пального не допускав.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати вказаний наказ незаконним і скасувати його.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Скасовано наказ в.о. начальника СП «Мелітопольського локомотивного депо» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 8 липня 2016 року № 86/с «Про притягнення до відповідальності» в частині оголошення догани машиністу тепловоза ОСОБА_4 та стягнення із заробітної плати ОСОБА_4 398 грн 89 коп., визнавши його незаконним.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Українська залізниця», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 29, 130, 132, 133, 138 КЗпП України, врахувавши роз'яснення п. 3 постанови пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (зі змінами), надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що притягнення позивача до дисциплінарної і матеріальної відповідальності є незаконним, оскільки відповідач не довів порушення ОСОБА_4 обов'язку з раціонального використання потужностей локомотива і неекономного використання палива.

Згідно із п. 5.17 Інструкції з експлуатації локомотивних швидкостемірів 3СЛ2М, приводів до них і по розшифруванню швидкостемірних стрічок», затверджених наказом Укрзалізниці від 18 січня 2002 року № 19-ц, технік з розшифрування швидкостемірних стрічок зобов'язаний записувати в журнал ф. ТУ-133 №№ 1, 2, 3 результати розшифрування, в т.ч. і всі виявлені порушення, допущені машиністами, які можуть впливати на перевитрати пального (а.с. 89).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до розшифрування швидкостемірної стрічки від 8/9 червня 2016 року не зафіксовано порушень локомотивною бригадою у складі машиніста ОСОБА_4 (а.с. 63).

Колегія погоджується з висновком судів про недоведеність відповідачем винних протиправних дій ОСОБА_4, які призвели до заподіяння шкоди підприємству.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта