Справа № 362/1616/17
Провадження № 4-с/362/50/17
У Х В А Л А

05.07.2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Грибанової Ю.Л.,

при секретарі Савицькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4, щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просить визнати рішення головного державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 46778940 від 15.12.2016 року неправомірними; скасувати вищевказану постанову та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження № 46778940 щодо примусового виконання виконачого листа № 1008/4362/12 від 24.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» боргу в сумі 8450, 99 грн.

В обґрунтування скарги зазначає, що на підставі рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у Васильківському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження .

Однак, 15.12.2016 року державним виконавцем було на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконачого документа стягувачеві, яку заявник отримав лише 30.01.2017 року., вважає дії державного виконавця неправомірними, тому звернувся до суду з даною скаргою.

Представник заявника в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без його участі.

Представник Васильківського міськрайонного ВДВС Головного ТУЮ у Київській області в судове засідання не з"явився, про розгляд справи був повідомлений, заперечень не надав.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду скарги повідомлена.

Суд, дослідивши наявні в справі письмові докази, прийшов до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон).

Судом встановлено, що в провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 1008/4362/12 за позовом ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області позов було задоволено та на виконання вищевказаного рішення суду 24.10.2013 року було видано виконавчий лист № 2/362/263/13 про стягнення з ОСОБА_4 боргу в сумі 8450,99 гривень, за заявою ПАТ «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» було відкрито виконавче провадження № 46778940.

15.12.2016 року постановою старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» вищевказаний виконавчий лист № 2/362/263/13 було повернуто стягувачу в звязку з тим, що у результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що майно, яке підлягає опису та реалізації у боржника не виявлено, сума, що підлягає стягнення не перевищує 20 розмірів мінімальної заробтної плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 5.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Положеннями ч.1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно зі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", на яку посилався державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови, виконавчий документ повертається стягувачеві якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вирішуючи скаргу по суті, суд враховує факт того, що представником Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в обґрунтування заперечень щодо скарги надано суду витяг з автоматизованої системи виконавчих проваджень, зі змісту якого вбачається, що в ході проведення виконавчих дій було встановлено місце роботи боржника, а тому постановою державного виконавця від 17.03.2015 року було звернено стягнення на заробітну плату останнього.

Проте, вищевказаний витяг не має повної інформації про хід виконання рішення, а саме: жодного належного та допустимого доказу вжиття ДВС заходів щодо розшуку майна боржника, доказів відсутності у боржника майна, яке підлягає опису та реалізації, обставини припинення стягнення з заробітної плати боржника, розмір боргу на момент повернення виконавчого провадження та інші відомості, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити обставини та підстави повернення виконавчого документу.

Крім того, Витяг по виконавчому провадженню № 46779043 має розбіжності в прізвищі державного виконавця який виносив оскаржувану постанову про повернення виконавого документа стягувачеві. Так, з витягу встановлено, що виконавче провадження веде виконавець на прізвищем «Диптан», проте оскаржувану постанову прийнято виконавцем на призвіще «Фурман».

При цьому, суд враховує обставину того, що рішення суду залишається не виконаним, що є порушенням ст. 124 Конституції України.

Таким чином, заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що державним виконавцем, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», не в повному обсязі вжито заходів розшуку майна боржника, на яке може бути звернено стягнення і постанова про повернення виконавчого документа є передчасною, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

За ч. 1 та ч. 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Аналізуючи наведені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини, дослідивши надані документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання дій старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 неправомірними, скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві та відновлення виконавчого провадження, а тому скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, с у д, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві у провадженні № 46778940 від 15.12.2016 року - неправомірними.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 46778940 від 15.12.2016 року.

Зобовязати старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, відновити виконавче провадження № 46778940 з виконання виконавчого листа № 1008/4362/12 від 24.10.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» боргу в сумі 8450, 99 грн.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Грибанова Ю.Л.