Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2813/16-ц

Номер провадження: 2/511/187/17

22 вересня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.,

при секретарі Півоварові В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

19.12.2016р. ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до Роздільнянського районного суду Одеської області до ОСОБА_2 та просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. В подальшому уточнила позовні вимоги та просить суд:

1)Визнати батьком ОСОБА_2 стосовно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

2)Вилучити із актового запису №291, зробленого в книзі реєстрації народжень 15.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька ОСОБА_4.

3)Внести такі зміни до актового запису №291, зробленого в книзі реєстрації народжень 15.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши в відомостях про батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, а також змінити по батькові дитини з «Вікторович» на «Ігоревич».

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання жодного разу не зявився, особистих пояснень по суті заявлених вимог не надав, але в особі свого представника адвоката ОСОБА_5 позов не визнав.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що тривалий час мала стосунки з відповідачем, хоч однією сімєю вони з ним ніколи не проживали. З відповідачем вони були знайомі з дитинства, оскільки її мати та його батько майже 10 років жили як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Потім, коли вони виросли, їх шляхи розійшлися, вона вийшла заміж, відповідач одружився, і вони тривалий час не бачились. У 2007 році вони зустрілись і почали зустрічатись як чоловік та жінка, але мешкали окремо. Відпвоідач зареєстрував її та її сина від першого шлюбу ОСОБА_6 в своєму будинку №4 по вул.Садова в с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області, але проживати там не дозволив. Вона на той час проживала зі старшим сином в орендованому житлі в с.Кучургани Роздільнянського району Одеської області, а відповідач часто приїжджав до неї та залишався на декілька тижнів. На той час він був одружений на жінці на імя ОСОБА_1, з якою пізніше розлучився, та проживав в м.Чорноморськ (Іллічівськ) Одеської області. Потім вони з відповідачем посварились і не бачились 5 років. В травні 2012 року відповідач прийшов з рейсу і 19 червня приїхав до неї в с.Кучурган, дав номер свого мобільного телефону та запросив до своєї квартири в м.Роздільна по вул.Леніна на зустріч. Також вони зустрічались і в м.Одесі, де відповідач винаймав квартиру. Завагітніла вона одразу в червні 2012 року і станом на 04 серпня 2012 року строк вагітності складав вже 1,5 місяця. Коли відповідач дізнався, що вона вагітна, він запропонував їй позбавитись дитина, але вона відмовилась. Він хотів дівчинку, а УЗД показало, що народиться хлопчик. Стосунки з цього часу між ними погіршились, але все вірно відповідач надав їй допомогу. Вона переїхала в м.Роздільна на вул..Тираспольску. 04.04.2013р у неї народився хлопчик ОСОБА_3, якого вона зареєструвала на своє прізвище, а відомості про батька були внесені з її слів. Відповідач остаточно стосунки з неї не розірвав, відвідував її в пологовому будинку, допомагав матеріально, обіцяв придбати їй з дитиною житло. Але замість цього через суд зняв її зі старшим сином з реєстрації в своєму будинку. Вона заочне рішення суду про визнання її такою, що втратила право на користування житлом, не оскаржила, так як пропустила строки. Про наявність цього рішення дізналась від самого відповідача. Потім вона орендувала житло в смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, де проживає з дітьми. З моменту народження сина ОСОБА_7 відповідач підтримує з ними стосунки, інколи допомагає грошима, привозить дитині подарунки, хлопчик вважає його батьком. Але спільних фотографій у неї немає, оскільки проти цього заперечував відповідач. Він знов одружився і має дитину в новому шлюбі. Добровільно визнавати своє батьківство відповідач категорично не бажає.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована згідно штампу в паспорті по вул..Садова,4 в с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області з 07 травня 2017 року, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, народжений в с.Милолюбівка Роздільнянського району Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання невідомо.

Дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, народився в м.Роздільна Одеської області. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області складений відповідний актовий запис про народження 15.05.2013 за №291, згідно якого значаться батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_1 (а.с.63).

Актовий запис містить відмітку про внесення відомостей про батька дитини згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного Кодексу України .

Якщо дитина походить від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначають на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини і: 1) за заявою матері та батька дитини, 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком, 3) за рішенням суду.

За правилами частини 1 статті 126 ЦК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Відповідно до положень частини 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно статті 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Отже, щодо підвідомчості позовної заяви про визнання батьківства суду, то однією із обов'язкових умов є наявність запису про батька дитини у Книзі реєстрації народжень, вчиненого відповідно до частини 1 статті 135 СК України, тобто запис про батька зроблений за прізвищем матері, а ім'я та по батькові батька дитини записане за її вказівкою. Умовою розгляду такої справи має бути те, що батьки дитини не перебувають у зареєстрованому шлюбі, а батько у добровільному порядку не хоче записати дитину на своє ім'я або мати відмовляється добровільно записувати саме цю особу батьком дитини.

Підставами позову є будь-які фактичні дані, які засвідчують походження дитини від певної особи, тобто суд повинен виходити із конкретних обставин справи, дотримуватись при цьому принципу змагальності. У цьому випадку кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ст.10 ЦПК України), на основі належних доказів та допустимих засобів доказування. Щодо предмета доказування по цій категорії справ, то за змістом положень частини 2 статті 128 СК підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки питання стосується приватного життя кожної особи, то, зазвичай, обираються ті обставини, з якими, як правило, пов'язується спільне сімейне життя громадян, як то ведення домашнього господарства, перебування в одному помешканні, визнання батьком свого батьківства, його участь у вихованні дитини, турботі про неї, надання матеріальної допомоги тощо.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не перебували та не перебувають у шлюбі між собою, відповідач перебував в іншому шлюбі. Відтак, дитина, ОСОБА_3 є дитиною, яка походить від батьків, які не перебувають у шлюбі між собою.

При реєстрації народження дитини ОСОБА_3, 04.04.2013р.н., матір ОСОБА_1 не перебувала у шлюбі, була відсутня спільна заява батьків, рівно як і заява ОСОБА_2, як наслідок запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері.

ОСОБА_2 не виявив бажання добровільно записати себе батьком дитини, що змусило ОСОБА_1 пред'явити позов до суду про визнання його батьківства. ОСОБА_2 позовні вимоги про визнання батьківства не визнав.

Справа в провадженні суду знаходилась з 19.12.2016, а тому сторони або їх представники, з огляду на принцип диспозитивності, мали реальну можливість на основі належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог, наявності у неї стосунків з відповідачем до народження дитини, зазначених нею обставин спілкування відповідача ОСОБА_2 з дитиною, визнання відповідачем свого батьківства, надання ним матеріальної підтримки тощо підтвердила показаннями допитаних в якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, копією індивідуальної карти вагітної і породіллі ОСОБА_1, копією заочного рішення Роздільнянського районного суду від 26.10.2015 року по справі № 511/2614/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації. (а.с.6-8,9).

Так, згідно копії індивідуальної карти вагітної і породіллі ОСОБА_1, заведеної 18.10.2012р., особою, з якою вагітна перебувала в незареєстрованому шлюбі на той час, з її слів записаний відповідач ОСОБА_2, 1975р.н., моряк, та вказана його група крові і резус-приналежність (а.с.6-8).

Заочним рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.10.2015 року по справі № 511/2614/15-ц по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_1, третя особа Роздільнянський районний підрозділ ГУ ДМС України в Одеській області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням та усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації, встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку №4 по вул.Садова в с.Степанівка Роздільнянського району Одеської області на підставі договору дарування від 05.03.2007р., ОСОБА_1 зареєстрована за цією ж адресою з 07.05.2007р., а її син ОСОБА_6 з 20.12.2013р.

З встановлених судовим рішенням обставин вбачається, що ОСОБА_1 та її син від першого шлюбу ОСОБА_6 могли бути зареєстровані за вказаною адресою тільки з дозволу власника будинку ОСОБА_2 і не є невідомими для нього особами (а.с. 9-10).

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 та добре знає позивача ОСОБА_1, так як багато років товаришувала з її матірю. Їй відомо, що ОСОБА_1 народила дитину від ОСОБА_2, з яким у неї були стосунки. ОСОБА_1 сподівалася, що згодом в них буде сімя. ОСОБА_2 вона бачила один раз в м.Чорноморськ у 2013 році, коли передавала через нього для ОСОБА_1 дитячі речі, та мала з ним розмову. В ході розмови вона сказала ОСОБА_2, що у них зі ОСОБА_1 народилась дитина, що ОСОБА_1 одна, на що він відповів, що буде допомагати ОСОБА_1 чим зможе. Зі слів ОСОБА_1 їй також відомо, що ОСОБА_2 після народження дитини обіцяв одружитись з нею, зареєстрував її у себе в будинку, тільки просив зачекати.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивач ОСОБА_1 на протязі 2-х років винаймала у неї квартиру разом з маленьким сином ОСОБА_7 в смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, вул.. Польова,28. За цей час ОСОБА_2 двічі, коли приходив з рейсу - один раз весною, другий раз літом, приїжджав до них на білому автомобілі, привозив їм подарунки, возив їх на машині в ОСОБА_10. Він називав хлопчика своїм сином, брав його на руки, цілував, говорив на нього «батьків синок». Старший син ОСОБА_1 навчався в училищі, та коли приходив до них, називав ОСОБА_2 «дядя ОСОБА_2».

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що знає ОСОБА_2 як зятя свого товариша та постійного клієнта. Приблизно 2-3 роки тому свідок працював таксистом в м.Роздільна Одеської області та біля залізничного вокзалу взяв пасажирку - ОСОБА_1 з маленьким хлопчиком, яка попросила відвезти їх в смт.Лиманське. На вул.Європейській в м.Роздільна на прохання ОСОБА_1 до них в машину підсів пасажир, яким виявився ОСОБА_2 По дорозі в смт.Лиманське ОСОБА_2 представив йому ОСОБА_1 як колишню дружину, а хлопчика як свого сина. ОСОБА_1 з дитиною він висадив на верхній вулиці в смт. Лиманське, а ОСОБА_2 відвіз в с.Розалівку (Мілолюбівку) до батьківської хати. Показав, що ОСОБА_2 одружений на дочці його товариша і що його жінку звуть ОСОБА_11, вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_7 напроти поліклініки та мають малолітнього сина віком приблизно 2 роки.

Ухвалою суду від 12.06.2017р. за клопотанням позивачки по справі була призначена судова генетична експертиза, але вона не проведена у звязку з неявкою сторін для відібрання біологічних зразків (а.с.71,73-74).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5 заявив суду, що відповідач не зможе зявитись за викликом експерта для надання зразків біологічного матеріалу у звязку з тим, що 19.06.2017р. виїхав на роботу за межі України на тривалий період.

Позивач пояснила суду, що не було сенсу зявлятись з дитиною до експертної установи, оскільки відповідач вже був відсутній на території України, а біологічні зразки за вимогою експерта повинні бути відібрані одночасно у всіх.

З довідки ДПС України, наданої на запит суду від 11.07.2017р ОСОБА_2 у 2017 році перебував на території України з 08.05.2017р. по 19.06.2017 року (а.с.86-87,93,104).

Про наявність в провадженні суду вказаної справи з самого початку були обізнані представники відповідача ОСОБА_11 на підставі довіреності від 25.04.2016р. (а.с.19) та ОСОБА_5 на підставі договору (а.с.50), а пізніше 09.06.2017 року був повідомлений і сам відповідач ОСОБА_2 за телефоном №, який надала суду позивач (а.с.69).

Але пасивна процесуальна поведінка ОСОБА_2 як сторони у справі вказує на небажання довести свої заперечення проти батьківства, оскільки жодного доказу на спростування доводів позивачки за час перебування справи в провадженні суду не надано.

Таким чином, в справі наявні відомості, які засвідчують походження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, протилежного під час розгляду справи не встановлено, відтак, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання батьківства.

Відповідно до положень статті 134 СК України рішення суду про визнання батьківства є підставою внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження дитини.

Судовий збір по справі на момент подачі позову складав 551,20 грн., повністю сплачено позивачем при зверненні до суду, а тому в порядку ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

На підставі ст.ст.125, 128 СК України, керуючись ст.ст.10,11,60,88, 174,209,212,214-215,218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства - задовольнити.

Визнати батьківство громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого в с.Млолюбівка Роздільнянського району Одеської області, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: Україна Одеська область, Роздільнянський район, м.Роздільна, народженого жінкою громадянкою України ОСОБА_1.

Вилучити із актового запису №291, внесеного в Книгу реєстрації народжень 15.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька ОСОБА_4.

Внести такі зміни до актового запису №291, зробленого в Книзі реєстрації народжень 15.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, вказавши в відомостях про батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, а також змінити по батькові дитини з «Вікторович» на «Ігоревич».

Рішення суду про визнання батьківства є підставою внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видачі нового свідоцтва про народження дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні пі час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. В. Бобровська