АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 617/216/17 Головуючий суддя 1-ї інстанції - Уханьова І. С
Провадження № 22-ц/790/5755/17 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із
земельних правовідносин
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року за позовом ОСОБА_1 до Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку.

В обґрунтуванні позову посилався на те, що ОСОБА_1 21 серпня 2003 року на підставі розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації за № 229 від 18 липня 2003 року видано державний акт серія НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, площею 2,000 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області. При зверненні до відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області для отримання Витягу з Державного земельного кадастру позивачу було відмовлено у внесенні відомостей ( змін до них) у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам , а тому позивач не може зареєструвати своє право власності на земельну ділянку.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 вже має право власності на земельну ділянку відповідно до Державного акту на землю.

Третя особа просила розглядати справу за її відсутності.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення не дослідив та не надав належної оцінки усім доводам позову.

В суд апеляційної інстанції сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином (а.с. 135-139).

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Згідно з ч. 1ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Проте, у відповідності із принципом диспозитивності, визначеним ст. 11 ЦПК України, підстави та предмет позову визначає виключно позивач.

Позивач звернулася до суду з позовом до Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, яка розташована за межами населених пунктів на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області, посилаючись на рішення Державного реєстратора « Про відмову у внесенні відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру» № РВ - 016 від 06 жовтня 2016 року.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 виходив із того, що право власності позивача на спірну земельну ділянку встановлено на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, який зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів 21 серпня 2003 року Вовчанської районної державної реєстрації.

Право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку не оспорюється.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до висновку, що правові підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності в судовому порядку відсутні.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції.

У відповідності до норм Земельного Кодексу України, що діяли на час виникнення права на земельну ділянку:

-ст. 125 ЗК України зазначено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації;

-ст. 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами;

-ст. 202 ЗК України встановлено, що державна реєстрація земель складається, зокрема, з книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок

Як вбачається з матеріалів справи згідно державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданого 21 серпня 2003 року на підставі розпорядження Вовчанської районної державної адміністрації за № 229 від 18 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,000 га, кадастровий номер: НОМЕР_2, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Землянської сільської ради Вовчанського району Харківської області.

24 жовтня 2016 року Державним реєстратором рішенням № РВ - 016 відмовлено у внесенні відомостей ( змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв'язку з невідповідністю електронного документа установленим вимогам, а саме: у інформаційному блоці електронного документа про державний акт не зазначено дату та номер реєстрації. Перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_3, площа співпадає на 100% (а.с. 10-12).

Крім того, п. 10 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про держаний земельний кадастр» передбачено, що документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом 01 січня 2013 року, є дійсними.

Отже, державні акти, видані до 01 січня 2013 року, залишаються чинними й надалі посвідчуватимуть права на земельні ділянки.

Враховуючи зазначені положення, судова колегія вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав в частині визначення відповідачів по справі та предмету позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1, висновків суду не спростовують.

Вони були предметом розгляду суду першої інстанції, даним доводам дана належна оцінка.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишає без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, як ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 303, ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 315, ст. 317, ст. 319, ст. 324 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 29 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук