Справа № 310/1409/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03 квітня 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем однією сімєю, заінтересовані особи: Азовська сільська рада Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що з 05.05.1973 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 1982 році вона з чоловіком, будучи у шлюбі, розпочали будівництво житлового будинку, який був побудований у 1985 році і згідно Акту прийомки в експлуатацію від 21.10.2001 року вони отримали свідоцтво про право власності на жилий будинок від 12.12.2001 року. Вказаний житловий будинок розташований за адресою: Бердянський район, с. Азовське, вул. Молодіжна, 222.

15.11.1996 року вона з чоловіком розірвали шлюб, але не зважаючи на це, вони не припинили сімейних стосунків та продовжували разом проживати, мали єдиний сімейний бюджет, разом доглядали за будинком, ремонтували його та користувалися земельною ділянкою, сплачували комунальні послуги.

В 2008 році ОСОБА_3 захворів. Вона опікувалася ним та допомагала йому.

20.01.2017 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на зазначений житловий будинок та земельний пай. Спадкоємці першої та другої черги за законом відсутні.

ОСОБА_2, як спадкоємець третьої черги за законом, відмовилася від спадщини на її користь.

20.02.2017 року вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Проте, нотаріус надав їй повідомлення про необхідність надати докази, які б підтверджували той факт, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом.

У звязку з цим вона вимушена звернутися до суду, оскільки іншим чином встановити цей факт вона немає можливості.

Просила встановити факт її проживання однією сімєю із ОСОБА_3, який помер 20.01.2017 року, з 1996 року до часу відкриття спадщини за адресою: Бердянський район, с. Азовське, вул. Молодіжна, 222.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник просили заяву задовольнити.

Представник Азовської сільської ради Бердянського району та ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти задоволення заяви.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7ОСОБА_8ОСОБА_9 пояснили, що тривалий час проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 та знайомі з ОСОБА_1 Остання проживала з чоловіком ОСОБА_3 по вул. Молодіжна, 222 (вул. І-ї Бердянської ради, 164а) в с. Азовське Бердянського району. Вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Вже після поховання ОСОБА_3 їм стало відомо, що шлюб між померлим та ОСОБА_1 був розірваний.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.05.1973 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 06.03.2017 року.

15.11.1996 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ЖС №006455.

ОСОБА_3 помер 20.01.2017 року внаслідок ішемічної хвороби серця, що підтверджується довідкою про причини смерті та свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №355242, виданим виконкомом Азовської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 3.05.2008 року розяснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 3.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, взаємозвязку з точки зору достатності, достовірності, належності та допустимості, суд вважає встановленим та доведеним факт проживання з 1996 року ОСОБА_1 із померлого 20.01.2017 року ОСОБА_3

Вказаний факт підтверджується наданими суду письмовими доказами довідкою виконавчого комітету Азовської сільської ради Бердянського району від 24.01.2017 року №145, випискою з рішення виконавчого комітету Луначарської сільської ради Бердянського району від 15.01.2004 року №03, домовою книгою на житловий будинок №164-а по вул. І-ї Бердянської ради в с. Луначарське Бердянського району, поясненнями свідків.

Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, вони узгоджуються між собою, тому суд приймає їх за основу при ухваленні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт, про встановлення якого просить заявниця, суду не надано.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у неї права на спадкування. Встановити цей факт в позасудовому порядку вона не має можливості. Спору про право в даному випадку суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57-61, 212 215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сімєю із ОСОБА_3, який помер 20.01.2017 року, з 1996 року до часу відкриття спадщини за адресою: Бердянський район, с. Азовське, вул. Молодіжна, 222.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.І. Крамаренко