Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 жовтня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання грошового зобовязання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому з усіма уточненнями просить стягнути з відповідача грошові кошти за прострочення виконання грошового зобовязання в розмірі 59 019, 50 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 09 січня 2014 року між ним та ОСОБА_3 був укладений письмовий договір позики, згідно якого останній отримав від ОСОБА_2 у позику грошові кошти у сумі 4400 грн., що за офіційним курсом НБУ України на день укладення цього договору складає 550,48 доларів США, терміном до 09.07.2015 року, які зобовязався повернути в гривні, що еквівалентно 550,48 доларів США на день повернення згідно курсу НБУ. Також сторони домовилися, що у випадку неповернення чи своєчасного неповернення суми позики, позичальник зобовязується сплатити позикодавцю штраф в розмірі 20% від суми, що буде розраховуватися за офіційним курсом НБУ на день прострочення як еквівалент 550,48 доларів США за кожен місяць прострочення.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.10.2015 з ОСОБА_3 на користь позивача було стягнуто заборгованість за Договором позики від 09 січня 2014 року в розмірі 12 445,95 грн. та заборгованість за невиконання Договору позики від 09 січня 2014 року 8 463,24 грн. Зазначене рішення відповідачем не виконано. Вказує, що ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобовязання, жодних грошових коштів не повертає, на вимогу про повернення боргу не реагує.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та, з підстав наведених в ньому, просив його задовольнити. Проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідними зворотними повідомленнями про отримання судових повісток.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів за яким позивач надає відповідачу позику в сумі 4400 грн., що за офіційним курсом Національного банку України на день укладення цього договору складало 550,48 доларів США, строком до 09.07.2015 року, а останній зобовязався повернути позивачу отриману позику до цього строку в гривні, що еквівалентно 550,48 доларів США на день повернення згідно курсу НБУ.

Факт отримання зазначених коштів підтверджується копією розписки, написаною власноручно відповідачем та рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2015, яким стягнуто заборгованість за даним договором позики та заборгованість за невиконання позики (штраф) станом на 22.10.2015 року.

Як вбачається з листа начальника РВ ДВС Ужгородського МРУЮ, на виконанні перебуває виконавче провадження №49857143 по примусовому виконанню виконавчого листа №308/8288/15-ц від 08.12.2015 року виданого Ужгородським міськрайонний судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 21 152,79 грн. Боржником рішення суду не виконано.

Пунктом 4 договору позики визначено, що у випадку неповернення чи своєчасного неповернення суми позики, позичальник зобовязується сплатити позикодавцю штраф в розмірі 20% від суми, що буде розраховуватися за офіційним курсом НБУ на день прострочення як еквівалент 550,48 доларів США за кожен місяць прострочення.

У відповідності до положень ч.1 ст.1049 ЦК України Позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та порядку визначені договором.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється Договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

В ст.610 ЦК України зазначено, що порушення зобовязання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно з п.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

На даний час рішення суду про стягнення заборгованості за договором позики не виконано, прострочення виконання зобовязання відповідача за вказаним договором позики за період з 23.10.2015 по 10.07.2017 становить 20 місяців та 8 днів, а тому розмір штрафу відповідно до п.4 договору позики становить 59 019,50 грн.

Відповідач не оспорив дані розрахунку, не подав доказів на їх спростування повне або часткове, Оскільки розрахунки заборгованості не оспорені відповідачем, то вони судом приймаються як достовірні. Крім того, відповідачем не надано відомостей про оспорення умов даного договору позики.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання по поверненню позивачу грошових коштів згідно договору позики від 09.01.2014 року не виконав, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтовним і підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, сторона, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 536, 610, 625, 629, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 179, 209, 224 228, 232, 233, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання грошового зобовязання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) грошові кошти за прострочення виконання грошового зобовязання у сумі 59 019,50 грн. (пятдесят девять тисяч девятнадцять гривень пятдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) судові витрати у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4