Провадження № 4-с/235/29/17
Справа № 235/5555/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.

за участю представника заінтересованої особи ОСОБА_1

старшого державного виконавця Щегульної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, на дії старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_4 та постанову про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

ВСТАНОВИВ:

6 вересня 2017 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла скарга ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, на дії старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_4 та постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, яка здана на пошту 31 серпня 2017 року.

В обґрунтування доводів скарги представник заявник зазначив, що на виконанні Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі ВДВС) перебуває виконавче провадження з виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2017р. про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суми боргу 3742833 грн.

Виконавче провадження відкрито 20 липня 2017 року на виконання виконавчого листа по справі № 2/235/39/17, виданого 27.06.2017р. на виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17.02.2017р.

Заявник вважає постанову старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_4 від 20 липня 2017 року про відкриття виконавчого провадження незаконним, а дії державного виконавця по проведенню виконавчих дій відносно боржника протиправними з огляду на наступне.

В порушення вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» він не отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки, не знаючи про відкриття виконавчого провадження, на момент його відкриття змінив своє місце проживання.

Державний виконавець, починаючи виконувати рішення, не пересвідчилась в тому, що ним отримана копія постанови про відкриття виконавчого провадження, а почала дії по примусовому виконанню рішення. Я наслідок, 17 серпня 2017 року державний виконавець вчинила незаконне проникнення до житла і винесла незаконні постанови про опис та арешт майна боржника.

Проникнення до житла, за думкою заявника, є передчасним, оскільки йому не було відомо про початок виконавчого провадження та про проведення виконавчої дії, опис та арешт майна, що повинні були проведені 28.07.2017р. та 07.08.2017р. Будь-яких повідомлень про це він не отримував.

В поданні державного виконавця до суду про примусове проникнення до житла боржника зазначено, що виконавче провадження відкрито 20.07.2017р., а відповідна постанова направлена сторонам виконавчого провадження 09.03.2017р., тобто більше ніж за три місяці до початку існування виконавчого провадження. Також у зазначеному поданні зазначено, що згідно перевірки поштових відправлень за № 693 адресату копію постанови про відкриття виконавчого провадження вручено особисто 25.05.2017р., тобто майже за два місці до початку існування виконавчого провадження.

Крім того зауважив, що 28.07.2017р. лише через вісім днів після відкриття виконавчого провадження державний виконавець вперше здійснила вихід за зазначеним місцем його проживання. За цей період, з урахуванням вихідних днів, засоби поштового звязку не могли повернути державному виконавцю повідомлення про вручення рекомендованого листа ОСОБА_2, в якому за твердженням державного виконавця було направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Без виконання вимог закону постановами державного виконавця накладено арешт на його майно, що позбавляє сторони виконавчого провадження права укласти мирову угоду в процесі виконання рішення суду.

Оскільки на теперішній час він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і про дії державного виконавця йому стало відомо лише 22 серпня 2017 року на особистому прийомі у державного виконавця, про що свідчить копія заяви від 22.08.2017р. про отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, то початком перебігу строків для звернення до суду з цією скаргою є 22 серпня 2017 року.

На підставі наведеного заявник просив визнати дії державного виконавця ВДВС ОСОБА_4 щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на його майно та майно ОСОБА_6 незаконними, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2017р. та зобовязати ВДВС зняти арешт з його майна та майна ОСОБА_6, накладений постановами у виконавчому провадженні ВП № 54350018.

Заявник та його представник в судове засідання не зявились, надали заяву, в якій просили скаргу розглянути за їх відсутність.

В судовому засіданні старший державний виконавець Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_4 зазначила, що доводи заявника про неналежне повідомлення його про відкриття виконавчого провадження спростовуються витягом «Укрпошта» № 693, згідно якого адресату постанову про відкриття виконавчого провадження вручено особисто 25.07.2017р. Крім цього, при описі майна боржника 17.08.2017р. боржниця ОСОБА_6 повідомила, що вона вже давно очікувала представників виконавчої служби.

ОСОБА_2 було достеменно відомо про застосування таких заходів як звернення стягнення на його майно, оскільки в матеріалах виконавчого провадження наявний витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається накладення арешту на його майно, відомості з якого знаходяться у відкритому доступі.

Станом на теперішній час жодних заяв щодо укладення мирової угоди від сторін виконавчого провадження не надходило, а оскарження дій державного виконавця фактично свідчить про небажання виконувати рішення суду.

В скарзі вказується, що перед тим, як застосувати засоби і спроби примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, в протилежному випадку державний виконавець нібито не вправі вчиняти виконавчі дії. Проте, такого положення в чинному законодавстві не міститься. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Проникнення до житла здійснюється на підставі рішення суду, яке є обовязковим для всіх органів державної влади, посадових осіб, громадян. Відповідна ухвала суду набрала законної сили і оскаржена в апеляційному порядку не була.

Отже, оскаржувані рішення та дії були прийняті (вчинені) державним виконавцем відповідно до закону, в межах повноважень, у звязку з чим державний виконавець просила відмовити в задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи стягувача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 заперечувала проти доводів скарги на дії та рішення державного виконавця, вважаючи їх безпідставними та надуманими. Твердження заявника про те, що він не отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження, не відповідає дійсності, оскільки відповідно до витягу «Укрпошта» № 93 адресату копію постанови про відкриття виконавчого провадження вручено особисто 25.07.2017р. При відкритті виконавчого провадження норми ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» не були порушені, адже виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, і право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами виконавчої служби належить стягувачу.

20.07.2017р. у Міськрайонному відділі державної виконавчої служби по Харківському району по місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області була зареєстрована заява представника стягувача за виконавчим листом, виданим Красноармійським міськрайонним судом Донецької області від 17.02.2017р. Навіть якщо допустити той факт, що боржник не знав про відкриття виконавчого провадження, - це не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.7 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо у заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття провадження накладає арешт на кошти боржника.

Примусове проникнення до житла здійснюється виключно на підставі рішення суду, а не рішення державного виконавця, державний виконавець може лише звернутись до суду з відповідним поданням. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.08.2017р. про примусове проникнення до житла набрала законної сили і не була скасована в суді апеляційної інстанції.

Відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_2 виконавчою службою відкриті самостійні виконавчі провадження, які не обєднані у зведене виконавче провадження, а тому ОСОБА_6 не може бути заінтересованою особою у цій справі.

Заінтересовані особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились, не повідомили про причини неявки.

Заслухавши пояснення державного виконавця, представника стягувача, дослідивши письмові докази, додані до скарги та заперечень проти скарги, суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суму позики у розмірі 3727500 грн., що станом на 30.08.2016р. еквівалентно 150000 доларів США, один відсоток від простроченої суми у розмірі 11888,02 грн., судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 6890 грн. в рівних долях по 3445 грн. з кожного.

Рішення набрало законної сили 7 червня 2017 року.

27 червня 2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області по даній справі був виданий виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 суми позики у розмірі 3727500 грн., що станом на 30.06.2016р. еквівалентно 150000 доларам США, одного відсотку річних від простроченої суми в розмірі 11888,02 грн., судового збору в розмірі 3445 грн. з кожного.

20 липня 2017 року представник стягувача ОСОБА_9 звернулась до Харківського районного відділу Державної виконавчої служби із заявою про відкриття провадження за вищевказаним виконавчим листом та арешт майна боржника.

20 липня 2017 року старшим державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/235/39/17, виданого 27.06.2017р. Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 суми позики, одного відсотку річних від простроченої суми та судового збору.

На підставі копії ухвали Харківського районного суду Донецької області від 10 серпня 2017 року про надання дозволу на примусове проникнення до житла, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Українська, будинок 72, 17 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_4 було описано та накладено арешт на майно божника: житловий будинок, земельні ділянки, побутову техніку, меблі.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

2 червня 2016 року був прийнятий Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-УШ, який набрав законної сили 5 жовтня 2016 року (далі Закон № 1404).

Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону № 1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно ч.1 ст.74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої осадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оглядом виконавчого провадження було встановлено, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження згідно ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Щегульною Г.О. була направлена сторонам виконавчого провадження для виконання та відома, в тому числі й боржнику за адресою, зазначеною представником стягувача у заяві про відкриття виконавчого провадження та арешт майна, яка в свою чергу взята останньою з апеляційної скарги ОСОБА_6, яка зазначала, що більше трьох років постійним місцем проживання її чоловіка ОСОБА_2 є домоволодіння за адресою: м. Південне Харківської області, вулиця Українська, будинок 72, що підтверджується копією супровідного листа від 20.07.2017р. № 40 та квитанції від 21.07.2017р. про відправлення поштового відправлення рекомендованим листом № 693.

Твердження заявника про те, що він не отримував копію постанови про відкриття виконавчого провадження, спростовується наявним в матеріалах виконавчого провадження витягом «Укрпошти» № 693, з якого вбачається, що поштове відправлення було вручено адресату 25.07.2017р.

Суд вважає, що старший державний виконавець Щегульна Г.О. правомірно направляла боржнику документи виконавчого провадження за адресою: м. Південне Харківської області, вулиця Українська, 72, оскільки заяву про зміну місця проживання разом із копією договору оренди житлового приміщення представник стягувача ОСОБА_3 надала державному виконавцю лише 30.08.2017р. і доводи заявника в цій частині э неспроможними.

Пунктом 13 ч.3 ст.18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року було надано дозвіл державному виконавцю Харківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківської області на примусове проникнення до житла, розташованого за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вулиця Українська, 72, що належить на праві власності ОСОБА_2 при примусовому виконанні рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 17 лютого 2017 року.

Судове рішення набрало законної сили 16 серпня 2017 року, а тому відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України, ст.14 ЦПК України є обовязковим для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що проникнення до житла боржника ОСОБА_2, проведення в ньому опису та арешту його майна було здійснено державним виконавцем у відповідності до вимог закону.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що рішення державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також направлення її копії сторонам виконавчого провадження, а також примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, а так само проведення в ньому опису та арешту майна є правомірними, у звязку з чим у задоволенні скарги заявнику необхідно відмовити.

Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.ст.18, 26, 28, 74 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст.386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_3, на дії старшого державного виконавця Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківської області ОСОБА_4 та постанову про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, Міськрайонний відділ державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Вступна та резолютивна частини проголошені негайно після закінчення судового розгляду 3 жовтня 2017 року, повний текст рішення суду виготовлений 9 жовтня 2017 року.

Суддя Г.В. Назаренко