Справа № 226/634/17
Провадження № 2/226/292/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2017 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мирноградський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку,

встановив:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є наймачем квартири № 32 будинку № 22 в м-ні Західному м. Мирнограда, з нею в квартирі зареєстрований відповідач її син ОСОБА_2, однак з літа 2014 року син не мешкає в квартирі, комунальні послуги не сплачує, постійно перебуває за кордоном. Вона має намір приватизувати квартиру, але за відсутності відповідача це зробити неможливо. Просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою.

Позивач до суду не з'явилася, надала заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надіслав судові заяву, де вказав, що мешкає у Польщі, приїздити до м. Мирнограда не планує, проти позову не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи також не прибув до суду, будучи повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін, необхідність вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з'явилися до суду, відсутня. Дослідивши докази по справі окремо і в сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що наймачем квартири № 32 будинку № 22 м-ну Західного в м. Мирнограді є ОСОБА_3 згідно з протоколом № 4 спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації шахти ім. Г.М. Димитрова від 05.05.1991 (а.с. 3). Прізвище «Вінніченко» було змінене позивачем на «Колчину» внаслідок укладення шлюбу 22.07.2005 з ОСОБА_4 (а.с. 8).

У вказаній квартирі, крім ОСОБА_1, також зареєстровані ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідач ОСОБА_2 фактично не мешкає за місцем реєстрації з 2014 року, що підтверджено актом фактичних обставин не проживання особи, що зареєстрована, складеним координаційним комітетом органів самоорганізації населення Мирноградської міської ради 28.03.2017 за № 249 (а.с. 4). Факт не проживання відповідача підтверджений і його заявою на ім'я суду, де він зазначає, що наразі мешкає в Польщі та повертатися до м. Мирнограда не планує, а також долученою до заяви копією паспорту громадянина України для виїзду за кордонна ім'я ОСОБА_2 з візою Польщі.

У відповідності до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних

причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може

бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.

Стаття 72 ЖК України встановлює, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 відсутній за місцем реєстрації як член сім'ї наймача жилого приміщення більше шести місяців, а саме, з 2014 року, що за Законом є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Доказів, які б свідчили про його відсутність з поважних причин, в ході судового розгляду не здобуто.

Вирішуючи вимогу позивача про зобовязання органу реєстрації зняти відповідача з реєстраційного обліку, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Тобто, судове рішення само по собі є підставою для виконання органом реєстрації дій щодо зняття особи з реєстраційного обліку, у звязку з чим відсутня потреба у зобовязанні такого органу вчинити певні дії. Таким чином, вимогу позивача про зобовязання органу реєстрації зняти відповідача з реєстраційного обліку суд вважає передчасною, оскільки позивачеві не було відмовлено в цьому відповідним органом.

На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Мирноградський МВ ГУ ДМС України в Донецькій області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартири № 32 будинку № 22 мікрорайону Західного в місті Мирнограді Донецької області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через даний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова