Справа № 161/1363/17
Провадження № 2/161/1384/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивує тим, що 31.10.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки позичальник ОСОБА_2 свої зобовязання по кредитному договору не виконав, станом на 25.10.2016 у нього утворилась заборгованість перед банком в загальній сумі з процентами та штрафами в розмірі 12 948,43 грн.

А тому просив, стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Одночасно повідомив, що сума боргу сплачена ним в повному обсязі, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 546, 549, 550, 556 ЦК України.

Судом встановлено, 31.10.2012 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_3 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, укладено договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10-45). Умовами кредитування також передбачені порядок нарахування та сплати процентів, погашення боргових зобовязань, комісії, пені та штрафи.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, порушуючи умови договору, свої зобовязання за договором належним чином не виконував, в частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування ним.

Так, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за договором (а.с. 8) вбачається, що станом на 25.10.2016 у позичальника перед позивачем утворилась заборгованість в розмірі 12 948,43 грн., з яких: заборгованість за кредитом 5 836,72 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 1 994,48 грн., заборгованість по пені та комісії 4 024,45 грн., штраф передбачений умовами договору 1 092,78 грн.

Разом з тим, з поданих відповідачем суду квитанцій відповідачем на картковий рахунок за договором було внесено: 10290 грн. (квитанція № НОМЕР_1 від 27.02.2017), 42 грн. (квитанція № від 27.02.2017), 1000 грн. (поповнено готівкою в терміналі згідно з випискою з карти від 01.03.2017), 4500 грн. (касовий чек від 03.03.2017), 6000 грн. (квитанція б/н) від 03.05.2017).

Тобто, до ухвалення судового рішення, відповідачем було повністю сплачено борг за кредитом.

За відсутності заборгованості позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає сплачений позивачем судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 197, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 511, 525, 526, 536, 553, 554, 651, 1054, 1055 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1600 (одну тисячу шістсот) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій