УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/1838/14-ц

Провадження № 4-с/638/138/17

26.09.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі: Шульзі К. І.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову та дії державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області про закінчення виконавчого провадження та з урахуванням уточненої скрги просить суд: визнати незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження №47043301 від 08.04.2015 року ВП №47043301; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №47043301 від 08.04.2015 року ВП №47043301; зобовязати державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської обл. здійснити примусове виконання виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 05.03.2015 року, справа №638/1838/14-ц в межах залишку заборгованості в сумі 4 287 дол. США 14 центів. Вимоги скарги обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по цивільній справі №638/1838/14-ц за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за валютним кредитним договором 0 від 18.09.2008 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з відповідачів 6505,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 рік становило 51995, 42 грн. 17.11.2014 року рішення набрало законної сили, видано виконавчі листи. 10.03.2015 року АТ «УкрСиббанк» подав до органу ДВС заяву стягувача та виконавчі листи. 10.11.2015 року з ЄДРВП АТ «УкрСиббанк» стало відомо, що 08.04.2015 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження №47043301 з підстав, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто фактичного виконання рішення суду згідно з виконавчим документом. Скаржник посилається на те, що ОСОБА_3 як боржник за виконавчим листом про стягнення з нього заборгованості в сумі 6505,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 рік становило 51995,42 грн. виконав рішення суду не в повному обсязі, адже 31.03.2015 року ОСОБА_3 сплатив АТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 51995, 41 грн., що за офіційним курсом НБУ на день сплати становило 2217, 98 дол. США, а тому виконавчий лист підлягає примусовому виконанню органом ДВС в межах залишку заборгованості, що дорівнює 4287 дол. США 14 центів.

Представник заявника - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд скарги без участі представника заявника, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, проти задоволення скарги заперечує у повному обсязі.

Боржник за даним виконавчим провадженням ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_2, їх уповноважені представники в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Заперечень проти скарги, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без їхньої участі чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд, дослідивши доводи, викладені в уточненій скарзі, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 3 статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пункту 1.1. кредитного договору №0 від 18.09.2008 року АТ «УкрСиббанк» надав, а ФОП ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 45768 дол. США.

Відповідно до п. п.1.1, 1.4 договору поруки №238813 від 14.05.2009 року ОСОБА_3 є солідарним боржником поряд із ФОП ОСОБА_2 та відповідальний перед АТ «УкрСиббанк» в повному обсязі по виконання зобовязань за кредитним договором №0 від 18.09.2008 року.

Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2014 року (справа №638/1838/14-ц) за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за валютним кредитним договором 0 від 18.09.2008 року позовні вимоги задоволено та стягнуто з відповідачів 6505,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 рік становило 51995, 42 грн.

На виконання рішення суду судом було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 6505, 12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2014 рік становило 51 995,42 грн.

Отже, валютою зобовязання як за кредитним договором так і рішенням суду та виконавчим листом ОСОБА_3 перед АТ «УкрСиббанк» є іноземна валюта дол. США.

Тобто, як зазначено вище, у виконавчому документі про стягнення коштів міститься резолютивна частина рішення суду, а саме про стягнення з відповідачів 6505,12 дол. США. Тобто, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2014 року стягнуто долари США із визначенням курсового еквіваленту національної валюти станом на момент подання позову до суду. Відповідачі це рішення суду не оскаржували і воно набрало законної сили.

Відповідно до частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пункт 8 частини 3 статті 11 цього Закону регламентує право державного виконавця на звернення із заявою до суду про розяснення рішення суду. З такою заявою державний виконавець до суду не звертався.

Сплата 31.03.2015 року ОСОБА_3 АТ «УкрСиббанк» в добровільному порядку заборгованості в сумі 51995, 41 грн. не є добровільним виконання рішення суду в повному обсязі, а є частковим виконанням зобовязання, яке за кредитним договором та виконавчим листом виражене в іноземній валюті дол. США.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Отже, фактичне виконання боржником рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом було б тоді, коли ОСОБА_3 було сплачено АТ «УкрСиббанк» заборгованість в валюті зобовязання, а саме: в сумі 6505,12 дол. США. по курсу НБУ станом на дату такого погашення, що в даному випадку відсутнє, а тому дії та постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №47043301 на підставі пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» є незаконними.

Водночас не доведеним залишається те, що сплачена 31.03.2015 року ОСОБА_3 АТ «УкрСиббанк» заборгованість у розмірі 51995, 41 грн. була еквівалентною на день платежу 6505, 12 доларів США, стягнутих судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що скарга Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову та дії державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області про закінчення виконавчого провадження пілягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 383 ЦПК України, Законом «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на постанову та дії державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Харківської області про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо закінчення виконавчого провадження №47043301 з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2014 року по справі №638/1838/14-ц неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 08.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження №47043301 з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2014 року по справі №638/1838/14-ц.

Зобов'язати посадову особу Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області здійснити заходи з примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.03.2014 року по справі №638/1838/14-ц в межах залишку заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: