Справа № 463/2473/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/552/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2,

ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_5 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа Львівське комунальне підприємство «За Замком», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, третьої особи, який уточнив в ході судового розгляду після проведення експертизи, та просив стягнути матеріальну шкоду заподіяну внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 в розмірі 17066,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., судові витрати, що складаються з оплачених послуг адвоката в сумі 300,00 грн., витрат на роздрук фотокарток із слідами залиття в сумі 124,20 грн., судового збору в розмірі 243,60 грн., витрат на проведення експертного дослідження в сумі 1500,00 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він являється власником квартири АДРЕСА_2, поверхом вище над якою розташована квартира №44, власниками якої є відповідачі. Зазначив, що 28.03.2015 року з вини відповідачів відбулося залиття його квартири, внаслідок чого було пошкодженого стелю та стіни кухні; стелю, стіни та підлогу коридору; стелі та стіни двох житлових кімнат; оздоблювальний шар у виді відставання та тріщин на стиках плит у ванній та вбиральні. Факт залиття був належно зафіксований актом ЛКП «За Замком» від 15.04.2015 року, яким додатково зазначено, що стояки холодної та гарячої води у будинку знаходилися у задовільному стані. Крім цього відповідач свою вину у здійсненні залиття визнавав, однак жодних дій спрямованих на відшкодування заподіяної шкоди не вчинив, по даний час заподіяну шкоду йому не відшкодував, а тому він просить стягнути з відповідачів вартість збитків, з урахуванням висновку судової експертизи, а також понесені ним судові витрати. Крім цього, вважає що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що внаслідок залиття він, як інвалід 3-ої групи загального захворювання, особа хвора на цукровий діабет, переніс душевні переживання та страждання, внаслідок чого його стан здоров'я різко погіршився. Необхідність залучення додаткових зусиль на відновлення свого майна та захисту свого порушеного права спричинило надмірне напруження та створення дискомфорту в його житті. Розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 2000,00 грн., у зв'язку із чим просить позов задоволити.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 реальні збитки, заподіяні внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3, в розмірі 12 920 грн. 95 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3, в розмірі 1000 грн.

Стягнуто в рівних частинах з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати - судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн., а всього 543 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначають, що судом першої інстанції не було враховано, що залиття квартири позивача сталося не з їхньої вини, всі санітарно-технічні прилади у їхній квартирі були справними, залиття сталося внаслідок того, що прорвало фільтр для очищення води, який був встановлений у їхній квартирі працівником фірми «КарпатБуд». Вказують, що акт було складено лише двома особами ЛКП «За Замком», хоча до складу комісії повинно входити не менше трьох осіб. Крім цього вказують, що розмір реальних збитків визначений судом першої інстанції неправильно, такий згідно висновку експертизи має становити 8687 грн. 84 коп. Зазначають, що підстав для відшкодування моральної шкоди немає, оскільки винних дій відповідачів у залитті квартири позивача не було. Просять рішення суду скасувати у частині визначення розміру реальних збитків, завданих залиттям квартири позивача та стягнути з них реальні збитки в розмірі 8687 грн. 84 коп., рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмов у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 та його представника, судового експерта ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Відповідно до вимог ст. 10, 58, 59, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів,речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4. Квартира № 44 у цьому ж будинку належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності (а.с.67 т.1).

Районним судом установлено факт залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_5 28.03.2015 року з вини відповідачів, які проживають в АДРЕСА_5, що стверджується комісійним актом від 15.04.2015 року, складеним ЛКП «За Замком» (а.с. 17 т.1).

Відповідно до висновку № 4231 судової будівельно-технічної експертизи від 23.02.2016 року розмір матеріальної шкоди, завданий залиттям квартири АДРЕСА_5, власнику квартири ОСОБА_2 станом на час проведення дослідження становить 17066,00 грн. (а.с.117-127 т.1).

При цьому, експертом включено у загальний розмір майнової шкоди завданої внаслідок залиття квартири позивача вартість дерев'яних плінтусів в сумі 1934 грн., а також вартість робіт по улаштуванню плінтусів дерев'яних в сумі 308,25 грн. та інших трудовитрат в сумі 10,58 грн.

В той же час, як установлено районним судом, і вказані обставини підтверджуються протоколом огляду квартири АДРЕСА_5 у виїзному судовому засіданні (а.с.183 т.1), в квартирі позивача дерев'яні плінтуси відсутні, натомість в приміщеннях, де зазнала пошкоджень підлога встановлено пластикові плінтуси, які не пошкоджені і у висновку експертизи про їх заміну мова не йде.

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до вірного висновку про те, що вартість матеріалів - дерев'яних плінтусів та робіт по заміні таких безпідставно включені до розміру відшкодування заподіяної шкоди, такі не становлять собою збитків заподіяних внаслідок залиття квартири АДРЕСА_5, а відтак розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів підлягає зменшенню на зазначені вище суми.

Вирішуючи спір, районний суд також вірно виходив з того, що до розміру відшкодування не може бути включено ПДВ вартості ремонтних робіт, як складову частину розміру шкоди, оскільки такі витрати позивачем не понесено.

Разом з тим, районний суд прийшов до помилкового висновку про те, що розмір майнової шкоди заподіяної залиттям квартири становить 12 920,95 грн.

Як убачається із зведеного кошторисного розрахунку, наданого судовим експертом ОСОБА_6 суду апеляційної інстанції, вартість ремонтно-будівельних робіт без урахування вартості улаштування дерев'яних плінтусів, однак з урахуванням вартості улаштування пластикових плінтусів становить 14 058,00 грн., з яких 2343,00 - податок на додатну вартість (а.с.26-30 т.2).

Таким чином, розмір реальних збитків, заподіяних позивачу внаслідок залиття квартири АДРЕСА_6 становить 11 715,00 грн. (14 058,00 - 2343,00 = 11 715,00 грн.).

Враховуючи наведене, рішення районного суду слід змінити в частині визначення майнової шкоди, зменшивши розмір матеріальних збитків, що підлягають стягненню солідарно з відповідачів до 11 715,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Задовольняючи позов частково в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив з того, що з вини відповідачів позивачу була завдана моральна шкода, оскільки було порушено звичний для нього спосіб життя, позивач змушений був докладати додаткових зусиль для захисту порушених своїх прав та відновлення попереднього стану майна. Суд першої інстанції визначив розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, їх тривалості, виходячи з засад розумності та виваженості. Вищенаведене відповідає п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 вересня 2016 року змінити в частині стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 реальних збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 в розмірі 12 920 грн. 95 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 реальні збитки, заподіяні внаслідок залиття квартири АДРЕСА_3 в розмірі 11 715 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий

Судді: