Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа № 572/1342/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді О.А. Рижого

при секретарі Ю.М. Мороз

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року представник позивача за дорученням звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якому просив визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на будинковолодіння, що знаходиться за адресою смт. Клесів вул. Дзержинського,21 Сарненського району Рівненської області, що належить ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивача в позові представник позивачка зазначив, що відповідач, на праві приватної власності володіє об'єктом нерухомого майна - а саме будинковолодінням за адресою: смт. Клесів, вул. Дзержинського, 21, що складається із житлової частини будинку площею 38,1 м.кв та приміщення кафе-бару площею 88,7 м.кв, що розміщене на земельній ділянці площею 0,12 га кадастровий номер: :01:003:0334. Представник позивача вказує, що відповідач вказаним майном не опікується, та взагалі не цікавиться його долею. Натомість, позивач самостійно несе всі витрати по утриманню даного будинковолодіння за адресою смт. Клесів, вул. Дзержинського, 21, Сарененського районну, Рівненської області по сьогоднішній день проживає у вказаному житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком, утримує його, оскільки вважає себе його власником, здійснює поточні ремонти, при цьому витрачає на це майно свої особисті кошти так як за домовленістю із відповідачем кошти на дане майно із родини не виділяються. В позові зазначено, що причиною звернення до суду з даним позовом є відсутність права власності у позивача на вказане будинковолодіння, що породжує для неї ряд незручностей, а саме унеможливлює приведення у відповідний стан правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку, а також вимагає постійних додаткових дій з оформлення тих чи інших дозволів, на проведення ремонтних робіт, які є необхідними, для збереження майна, як такого.

Представник позивача вказує в позові, що позивач ОСОБА_1 є дружиною відповідача ОСОБА_2 та зазначає, що фактичне безперервне відкрите користування позивачем даним майном розпочалося та триває з листопада 2005 р., коли сторони зареєстрували шлюб та позивач дізналася про наявність даного майна.

В судове засідання позивачка не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить наявність поштового повідомлення в матеріалах справи

В судове засідання 16.08.2017 р. з'явився представник позивачки, який позовні вимоги підтримав, дав пояснення в підтримання позову згідно позовної заяви та заявив клопотання про допит свідків, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які можуть надати суду пояснення по суті позову, оскільки вважав, що це необхідно для повного та всебічного розгляду справи, що було задоволено судом.

В судовому засіданні 04.09.2017 р. було допитано свідка ОСОБА_3, яка пояснила, що біля спірного будинковолодіння вони бачать тільки позивачку, яка робить там ремонт та доглядає за вказаним майном. Відповідача біля приміщення по вул. Дзержинського,21, в смт. Клесів, вона не бачила. Дані пояснення були підтвердженні свідком ОСОБА_4

В судове засідання 14.09.2017 р. від представника позивача до суду надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги позивача підтримує.

Через канцелярію суду до суду надійшла заява від позивачки про розгляд справи у її відсутність, просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 14.09.2017 р. не з'явився, проте про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до закону, про що свідчить наявна в матеріалах справи його розписка.

Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється дружиною відповідача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ГЮ №110120 від 24 січня 2006 р.

Згідно реєстраційного посвідчення Рівненського обласного бюро технічної інвентаризації кафе-бар, розташований в селищі Клесів по вул. Дзержинського,21, Сарненського району Рівненської області від 25.05.1998 р. в цілому зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.5)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 25.02.2017 р. Земельна ділянка, площею 0,12 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою смт. Клесів вул. Чайковського земельна ділянка 21 власником якої є ОСОБА_2, форма власності приватна (а.с. 25). Тоді як в позові йдеться про майно за адресою смт. Клесів вул. Дзержинського,21, Сарненського району Рівненської області.

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, власником земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0335, площею 0,21 га за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою в смт. Клесів вул. Чайковського являється ОСОБА_2 (а.с.26-27).

Будь-якого документу про перейменування вулиць до матеріалів справи не долучено.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За статтею 43 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

А згідно, розяснень, викладених у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

На даний випадок дія норми 344 ЦК України не поширюється.

Крім того, доводи позивача про те, що він більше 10 років безперервно користується спірним майном, до уваги прийняти не можна, оскільки ці дії позивача не свідчать про набуття ним права власності на нерухове майно та не є підставою для набуття такого права.

На підставі наведеного, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.А. Рижий