Справа № 546/526/16-ц
Провадження № 2/546/27/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року селище Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Горулька О.М.

при секретарі - Гудзенко С.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представників відповідача - ТОВ «Сількомунгосп» -

ОСОБА_4.

ОСОБА_5,

третьої особи - приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» та ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та стягнення збитків, завданих незаконним використанням земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій, з уточненням позовних вимог, просить:

- визнати недійсним договір оренди землі № 3 від 01 січня 2016, укладений між нею та ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» щодо земельної ділянки площею 6,7603 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області;

-визнати недійсним договір оренди землі № 4 від 01 січня 2016, укладений між нею та ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» щодо земельної ділянки площею 2,3518 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованої на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області;

-стягти з ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» та ОСОБА_3 на її користь збитки, спричинені незаконним користуванням земельними ділянками, у розмірі 19701,12 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що зазначені вище земельні ділянки належать їй на праві власності. Наприкінці 2012 року та у 2013 році вона хворіла і потребувала коштів на лікування. У вересні 2013 року до неї приїхав відповідач ОСОБА_3 та запропонував їй оформити з ним договори купівлі-продажу земельних ділянок. Оскільки земельні ділянки перебували в оренді ТОВ «Лиманське», вони узгодили, видачу нею на ім'я ОСОБА_3, його брата та сина довіреність на право користування земельними ділянками, пообіцявши їй в рахунок майбутньої орендної плати видати кошти в сумі 120000 грн. 20 вересня 2013 року вона видала нотаріально посвідчену довіреність на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, а 30 жовтня 2013 року ОСОБА_3 видав їй 120000 грн., про що вона написала боргову розписку. Отримані від ОСОБА_3 кошти вона поклала на депозитні рахунки з наміром повернути їх зі сплатою відсотків, передбачених позикою, і ними не користувалася. Наприкінці жовтня 2015 року ОСОБА_3 запропонував їй або укласти з ним договір оренди земельних ділянок, або негайно повернути йому виплачені кошти. Оскільки коштів у неї не було, вона була змушена підписати договори оренди № 3 та № 4, не читаючи їх. Наступного дня вона побачила, що договори оренди датовані 01 січня 2016 року та укладені не з ОСОБА_3, а з керівником ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» ОСОБА_4 Вона неодноразово зверталася до ОСОБА_3 з проханнями повернути їй договори оренди, але отримувала відмови. 30 грудня 2015 року вона анулювала свою довіреність від 20.09.2013 року та звернулася до державної реєстраційної служби із запереченням проти державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок. У січні 2016 року вона зняла зі своїх депозитних рахунків у ПАТ «Укргазбанк», ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «Ощадбанк» грошові кошти в сумі з урахуванням передбачених розпискою відсотків в загальній сумі 141600 грн. та на початку лютого 2016 року повернула їх ОСОБА_3 Через місяць ОСОБА_3 повернув їй кошти та повідомив, що зазначені вище договори оренди зареєстровані. Стверджує, що наміру укладати договори оренди з ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» вона ніколи не мала, 01 січня 2016 року ніяких правочинів не вчиняла.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила факт підписання нею оспорюваних договорів оренди, підтвердила, що орендарем - ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» їй шляхом поштового переказу була виплачена орендна плата за 2016 рік, але вона відмовилася її отримувати, так як не мала наміру укладати договори оренди. Пояснила, що 01 січня 2016 року вона разом зі своїми родичами святкувала Новий рік у себе вдома і нікуди не відлучалася.

Представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримав, заявив, що оспорювані договори оренди землі не відповідають вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України, оскільки при їх підписанні було відсутнє вільне волевиявлення позивачки, а договори були укладені шляхом обману.

Представник відповідача ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» ОСОБА_4 позов не визнав і суду пояснив, що у жовтні 2015 року до нього в офіс ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» з'явилася позивачка ОСОБА_1 та почала скаржитися на орендаря її земельних ділянок ТОВ «Лиманське». Він запропонував їй укласти договори оренди землі з ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп». ОСОБА_1 попросила його підготувати проекти договорів та надала всі необхідні документи. Він підготував проекти договорів, роздрукував, видав їх ОСОБА_1, попередивши, що зможе укласти з нею договори оренди лише 01 січня 2016 року. Тому проекти договорів були датовані 01.01.2016 року. Наприкінці грудня 2015 року ОСОБА_1 зателефонувала йому та повідомила про намір підписати договори оренди 01 січня 2016 року. 01 січня 2016 року після обіду він разом з ОСОБА_8 зустрів ОСОБА_1 в м. Полтаві біля ДНЗ № 16, вони разом поїхали до с-ща Решетилівка, в його службовому кабінеті ОСОБА_1 надала йому витяги з ДЗК, він роздрукував договори оренди землі, вони їх підписали, він видав ОСОБА_1 по одному примірнику договорів. Цього ж дня за кадастровою картою вони склали акт визначення меж земельних ділянок. після цього він, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 повернулися до м. Полтави. Про наявність довіреності ОСОБА_1 на його ім'я та на ім'я ОСОБА_3 і ОСОБА_7 йому стало відомо з позовної заяви.

Представник відповідача ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» ОСОБА_5 позов не визнала, вважає його безпідставним, заявила, що між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 виникли правовідносини з договору позики і відношення до оренди належних позивачці земельних ділянок вони не мають. Заявила, що оскільки оспорювані правочини вчинені в письмовій формі, суд не може покладатися на показання свідків. Зауважила, що здійснено державну реєстрацію спірних договорів оренди, при цьому їх державна реєстрація позивачкою не оспорюється. Вважає пояснення позивачки в частині, де та стверджує про потребу коштів, що і змусило її проти своєї волі укласти договори оренди землі, нелогічними. Стверджує, що відповідачами при укладенні спірних договорів оренди до позивачки не було застосовано обману, а тому підстави для визнання їх недійсними, передбачені ст. 230 ЦК України, відсутні.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав і суду пояснив, що у 2013 році до нього зателефонувала позивачка ОСОБА_1 Він зустрівся з нею в м. Полтава і ОСОБА_1 попросила у нього 120000 грн., зіславшись на те, що вона є однокласницею його батька. Він зателефонував батькові, і той підтвердив особу ОСОБА_1 На забезпечення позики ОСОБА_1 запропонувала продати свої земельні ділянки, на що він не погодився, а після цього - дати довіреність на право користування землею, дав їй відомості про свого брата та сина. Через 2-3 тижні ОСОБА_1 зателефонувала йому та підтвердила свій намір видати довіреність. 30 жовтня 2013 року він зустрівся з ОСОБА_1, вона передала йому довіреність і він видав їй кошти. У 2015 році почалися розмови про можливе скасування мораторію на відчуження земель сільськогосподарського призначення, він поїхав до ОСОБА_1, та надала йому оригінали документів на землю, він замовив технічну документацію та отримав витяг з ДЗК. У лютому 2016 року ОСОБА_1 приїхала до нього та почала просити повернути їй боргову розписку. У відповідь він заявив вимогу про повернення позичених коштів, на що та сказала, що кошти в неї є, але не повернула їх. Тоді від ОСОБА_1 він дізнався про наявність договорів оренди землі між нею та ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп».

Третя особа - приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 суду пояснив, що 02 січня 2016 року він перебував на своєму робочому місці. До нього приїхав керівник ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» ОСОБА_4 та привіз на державну реєстрацію договори оренди земельних ділянок № 3 та № 4, укладених між цим товариством та ОСОБА_1 Надані ОСОБА_4 документи відповідали вимогам закону, а тому він цього ж дня здійснив державну реєстрацію договорів. 30 грудня 2015 року ОСОБА_1 дійсно зверталася до нього із заявою про припинення дії її довіреності на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7, і цього ж дня дія цієї довіреності була припинена. При здійсненні державної реєстрації договорів оренди землі присутність іншої сторони не була необхідною.

Свідок ОСОБА_9 показав, що він є двоюрідним братом позивачки ОСОБА_1 31 грудня 2015 року він разом зі своєю дружиною пішов в гості до ОСОБА_1 додому святкувати Новий рік. Там була ще одна двоюрідна сестра ОСОБА_13, прізвища якої він не знає. У ОСОБА_1 вони перебували до 3-4 години ночі, після чого пішли додому. 01 січня 2016 року після 10 години ранку вони знову прийшли до ОСОБА_1 і гостювали у неї до 17-18 години. ОСОБА_1 01 січня 2016 року з дому нікуди не відлучалася. 01 лютого 2016 року, цю дату вони вирахували разом з позивачкою, ОСОБА_1 попросила його повезти її до с-ща Решетилівка, щоб вона повернула комусь гроші в сумі 140000 грн. В с-щі Решетилівка вони зупинилися на вул. Новобазарна і позивачка пішла в якусь будівлю. Він залишився чекати її в автомобілі. Приблизно через 15 хв. повернулася ОСОБА_1 Вона була задоволена. Після цього вони поїхали додому. У кого, на яких умовах ОСОБА_1 брала гроші, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона є двоюрідною сестрою позивачки. З обіду 31 грудня 2015 року по 02 січня 2016 року вона зі своїм чоловіком святкувала Новий рік у ОСОБА_1 Протягом цього часу ОСОБА_1 нікуди з дому не відлучалася.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 01 січня 2016 року він домовився з ОСОБА_4 про зустріч щоб обумовити питання майбутньої співпраці. У другій половині дня ОСОБА_4 на своєму автомобілі забрав його, десь в районі мікрорайону Огнівка в м. Полтава до них в автомобіль сіла позивачка ОСОБА_1, і вони поїхали в с-ще Решетилівку. Там до них підійшов і ОСОБА_11 Всі вони зайшли до офісу ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп». Там у його присутності ОСОБА_4 роздрукував якісь документи, йому здається, що це були договори оренди, ОСОБА_1 надала йому ще якісь документи, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 їх підписали. Після цього ОСОБА_4 попросив ОСОБА_1 вийти з кабінету, вони з ОСОБА_4 та ОСОБА_11 обговорили свої питання, після чого він, ОСОБА_12 та ОСОБА_1 повернулися до м. Полтави.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 01.01.20106 року він зателефонував ОСОБА_4 з проханням обговорити деякі виробничі питання. Той відповів, що приїде обідньої пори чи після обіду. Близько 12 години дня він прийшов до контори ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп». ОСОБА_4 там ще не було. Згодом під'їхав ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_1 Всі вони зайшли до приміщення товариства, там в його присутності ОСОБА_4 роздруковував на принтері якісь документи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 їх підписували. ОСОБА_4 говорив, що підписали договори оренди. Після цього він домовився з ОСОБА_4 про поставку йому додому дров. Після вирішення всіх питань ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 поїхали.

Із матеріалів справи вбачається наступне:

згідно доданих до позовної заяви Державних актів на право приватної власності на землю (а.с. 9-10 позивачка ОСОБА_1 є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення площею 6,76 га та 2,35 га, розташованих на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області.

Згідно доданої до позовної заяви копії розписки від 30 жовтня 2013 року, яка не заперечується жодною із сторін, (а.с. 14) позивачка ОСОБА_1 отримала від відповідача ОСОБА_3 позику в сумі 120000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 18% на строк до першої вимоги позикодавця. Цією ж розпискою позивачка зобов'язалася за умов відсутності коштів на повернення позики за вимогою позикодавця передати ОСОБА_3 у власність належні їй земельні ділянки площею 6,7603 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 2,3518 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовані на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с. 14).

Із наданих представником відповідача ОСОБА_5 копій договорів оренди № 3 щодо земельної ділянки площею 6,7603 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та № 4 щодо земельної ділянки площею 2,3518 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташованих на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, копій актів визначення меж земельних ділянок в натурі та копій актів приймання-передачі земельних ділянок в оренду (а.с. 146-155) вбачається, що ці договори оренди укладені між орендодавцем ОСОБА_1 та ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» та датовані 01 січня 2016 року. Цього ж дня були складені акти визначення меж земельних ділянок в натурі акти приймання-передачі земельних ділянок в оренду. Всі зазначені документи підписані обома сторонами і їхні підписи ніким не оспорюються.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с. 35-36, 144-145) 02.01.2016 року приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 було здійснено державну реєстрацію зазначених вище договорів оренди землі.

Із наданих представником відповідача копій поштового переказу, квитанції про прийом поштового переказу, повідомлення про надходження поштового переказу, листа про повернення неотриманої орендної плати, повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 156-159) вбачається, що 30 грудня 2016 року у строки, визначені договорами оренди, орендарем ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» поштовим переказом було здійснено виплату позивачці ОСОБА_1 орендної плати у сумі за відрахуванням податку на доходи фізичних осіб - 7317,45 грн., про що позивачка була повідомленою 03.01.2017 року, позивачка відмовилася від отримання цієї орендної плати, після чого переказана орендна плата була повернута орендареві.

Факт відмови позивачки від отримання орендної плати не заперечується і самою позивачкою.

27 вересня 2013 року приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідчено довіреність ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 представляти її інтереси в усіх органах, установах чи організаціях з питань, пов'язаних з реєстрацією речових прав та управління належними їй земельними ділянками площею 6,77 га та 2,35 га, розташованими на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області (а.с. 13).

30 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Решетилівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 із письмовою заявою про відкликання цієї довіреності, і цього ж дня нотаріусом було зареєстроване припинення дії довіреності (а.с.33-34).

З0 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Решетилівського РУЮ з проханням не реєструвати договори оренди земельних ділянок з підстав укладення цих договорів до настання дати, зазначеної в них, і цього ж дня листом заступника начальника Решетилівського РУЮ з питань реєстрації їй було повідомлено про відсутність передбачених законом підстав для відмови у державній реєстрації договорів (а.с. 31-32).

З0 грудня 2015 року ОСОБА_1 поштою направила керівнику ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» ОСОБА_4 заяву, в якій позивачка просила не реєструвати договори оренди земельних ділянок та висловила пропозицію провести перемови про укладення договорів оренди на інших умовах (а.с. 126-127). Відомості про дату вручення адресату цієї поштової кореспонденції чи про причини її невручення у справі відсутні.

Згідно ст. 203 ЦК України:

1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6.Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Згідно ст.ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є близькими родичами позивачки, про події 01 січня 2016 року не підтверджені іншими доказами і спростовуються показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_11, а тому суд визнає їх сумнівними.

Суд відкидає додані позивачкою до позовної заяви копії договорів оренди землі № 3 та № 4 з копіями актів визначення меж земельної ділянки в натурі та копіями актів приймання передачі земельних ділянок в оренду (а.с. 15-30) як доказ того, що ці договори укладені до 01.01.2016 року, оскільки, як вбачається з них, всі ці документи не підписані представником орендаря, а тому не набули статусу офіційних документів.

Більше того, факт відсутності на цих документах підпису представника орендаря підтверджує показання представника відповідача ОСОБА_4 про вручення ним до підписання договорів оренди проектів документів, що свідчить про те, що позивачка ОСОБА_1 мала можливість детально ознайомитися з проектами договорів оренди до їх підписання, нею не надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що оспорювані договори оренди землі підписані нею під впливом помилки чи обману.

Суд також відкидає відкликання позивачкою своєї довіреності від 27 вересня 2013 року та звернення її до державного реєстратора і орендаря з проханнями не здійснювати державну реєстрацію договорів оренди як доказ відсутності у неї вільного волевиявлення при здійсненні цих правочинів, оскільки вони не свідчать про відсутність у позивачки вільного волевиявлення в момент підписання договорів.

Із досліджених в ході судового розгляду доказів вбачається, що між позивачкою та відповідачем ОСОБА_3 у 2013 році виникли відносини позики. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження причетності відповідача ОСОБА_3 до укладення спірних договорів оренди чи користування належними позивачці земельними ділянками, а тому суд визнає позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 безпідставними.

Суд також не вбачає зазначених позивачкою в позовній заяві підстав для визнання договорів оренди землі недійними.

Державна реєстрація спірних договорів оренди землі позивачкою не оспорюється.

Вирішуючи питання про наявність законних підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення на користь позивачки збитків, завданих незаконним використанням земельних ділянок, суд приймає до уваги відсутність підстав для визнання договорів оренди землі недійними, те що відповідачем ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» відповідно до умов договорів оренди було здійснено виплату позивачці орендної плати за 2016 рік і позивачка від отримання її відмовилася. Граничний термін виплати орендної плати за 2017 рік, зазначений у договорах оренди землі - 31 грудня поточного року, не настав.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» користуванням земельними ділянками, належними позивачці, не завдано їй збитків.

Вимог про стягнення з відповідача орендної плати позивачка не заявляє.

Аналіз діючого законодавства та наданих суду доказів дає підстави вважати позов ОСОБА_1 таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий: