АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/776/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_8, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и л а :

ПАТ "Дельта Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_9 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 24 000 дол.США з розрахунку 14,3 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.09.2007 року по 15.09.2017 року.

30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк», у звязку з чим останній набув право вимоги за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007 року.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менше як 200 дол. США, по 20 число кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.

В якості забезпечення виконання зобовязання між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Умань, вул. Котовського, 114, земельна ділянка площею 0,1000 га.; земельна ділянка площею 0,0522 га., яка надана для ведення особистого селянського господарства.

Відповідач ОСОБА_9 свої зобовязання за вище вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 04.03.2014 року, має заборгованість 354645,96 грн., яка складається:

- 213446,86 грн. тіло кредиту;

- 141199,10 відсотки;

У звязку з чим ПАТ "Дельта Банк" просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_8, а саме жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Умань, вул. Котовського, 114, шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах.

19.10.2016 року представник ПАТ "Дельта Банк", остаточно уточнивши свої позовні вимоги, мотивуючи тим, що розмір заборгованості ОСОБА_9 за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.07 року, в гривневому еквіваленті станом на 24.02.16року становить 1 562 534 грн. 91 коп., та складається з: 20 360 дол. США 92 центи - заборгованість по тілу кредиту, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27, 233858 грн. за 1-н дол. США, станом на 24.02.16 року становить 581740 грн. 26 коп.; прострочена заборгованість по тілу кредиту: 17560 дол. США 92 центи, строкова заборгованість по тілу кредиту: 3800 дол. США; 20 171 дол. США 62 центи - прострочена заборгованість по процентам, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27, 233858 грн. за 1-н дол. США, що станом на 24.02.16 року становить 549 351 грн. 03 коп.; 407 828 грн. 09 коп. - пеня за прострочку сплати кредиту та процентів, що нарахована за період з 25.02.15 року по 24.02.16 року; 11 103 грн. 94 коп. - 3% річних за несплату своєчасно кредиту; 12 511 грн. 59 коп. - 3% річних за несплату своєчасно процентів, та просив суд звернути стягнення на належний відповідачу ОСОБА_8 на праві власності предмет іпотеки, що переданий в іпотеку банку згідно договору іпотеки від 17.09.2007 року, експертною вартістю 358 225 грн. ( без ПДВ), що знаходиться за адресою: м. Умань, вул. Котовського, 114, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що позначені на технічному плані літ. «А» - житловий будинок з прибудовами, загальною площею 18,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., та надвірні споруди: літ. «Б» - літня кухня, В-гараж, Г-сарай, Е-вбиральня, №1-огорожа, № 2- хвіртка, та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер №:03:003:0645, яка надана ОСОБА_8 для обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку площею 0,0522 га, кадастровий номер №:03:003:0646, яка надана ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства (земельні ділянки знаходяться за адресою: м. Умань, вул. Котовського, 114), шляхом передачі предмету іпотеки у власність ПАТ»Дельта Банк», та визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ПАТ "Дельта Банк" подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2017 року і ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_8, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що ОСОБА_9 в червні 2010 року повністю виконані зобовязання за кредитним договором і тому іпотека є припиненою.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 17 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_9 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 24 000 долари США з розрахунку 14,3 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 17.09.2007року по 15.09.2017 року.

30.06.2010 р. між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта банк» та НБУ було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк» у звязку з чим останній набув право вимоги за кредитним договором № 305/ФКВ-07 від 17.09.2007року.

В якості забезпечення виконання зобовязання між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_8 було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки є жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Умань, вул. Котовського, 114, земельна ділянка площею 0,1000 га.; земельна ділянка площею 0,0522 га.

Заборгованість ОСОБА_9 за кредитним договором в гривневому еквіваленті станом на 24.02.16 року становить 1 562 534 грн. 91 коп., та складається з: 20 360 дол. США 92 центи - заборгованість по тілу кредиту, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27, 233858 грн. за 1-н дол. США, станом на 24.02.16року становить 581740 грн. 26 коп.; в тому числі прострочена заборгованість по тілу кредиту: 17560 дол. США 92 центи, строкова заборгованість по тілу кредиту: 3800 дол. США; 20 171 дол. США 62 центи - прострочена заборгованість по процентам, що в гривневому еквіваленті, виходячи з курсу НБУ 27, 233858 грн. за 1-н дол. США, станом на 24.02.16року становить 549 351 грн. 03 коп.; 407 828 грн. 09 коп. - пеня за прострочку сплати кредиту та процентів, що нарахована за період з 25.02.15 року по 24.02.16 року; 11 103 грн. 94 коп. - 3% річних за несплату своєчасно кредиту; 12 511 грн. 59 коп. - 3% річних за несплату своєчасно процентів. В звязку з чим позивач і просив суд в рахунок погашення заборгованості відповідача звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_8, а саме жилий будинок з надвірними спорудами та земельні ділянки шляхом передачі предмету іпотеки у власність ПАТ»Дельта Банк», та визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк». .

За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_8, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність заборгованості боржника ОСОБА_9 перед кредитором ПАТ "Дельта Банк" за зобовязанням, виконання якого забезпечено іпотекою майном ОСОБА_8

Проте такий висновок суду першої інстанції є передчасним. Надання третьою особою ОСОБА_9 суду оригіналів квитанцій від 15.06.2010 року про внесення ним на рахунок ТОВ «Укрпромбанк» коштів в загальній сумі 21360,92 долари США не є свідченням відсутності заборгованості боржника перед кредитором, так як рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28 лютого 2013 року задоволено позов ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заборгованість за кредитним договором в сумі (21360,92 долара США тіло кредиту та 9046,60 долара США проценти за користування кредитом) 30407,52 долара США, що станом на час звернення до суду становило 234561,87 гривни. Дане рішення апеляційного суду перебуває в законній силі, а доводи відповідача та третьої особи про те, що дане рішення оскаржено ОСОБА_9 в касаційному порядку та відкриття касаційного провадження по справі не спростовує доводів апелянта про перебування рішення апеляційного суду Черкаської області від 28 лютого 2013 року в законній силі, так як суд касаційної інстанції на час перегляду даної справи остаточне рішення по відкритому касаційному провадженні не прийняв.

За таких обставин та наявності непогашеної заборгованості боржника ОСОБА_9 перед ПАТ "Дельта Банк" у кредитора виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частинах першій, третій статті 36 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно із частиною першою статті 37 Закону України "Про іпотеку" правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

При цьому згідно із частиною першою статті 37 Закону України "Про іпотеку" правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Згідно п. 4.1.1. іпотечного договору у випадку порушень будь-якого зобов'язання за кредитним договором банк має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Пунктом 4.4.1 іпотечного договору передбачено, що у випадку настання будь-якої з підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачених пунктом 4.1 цього договору, іпотекодержатель вправі задоволити свої вимоги шляхом прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання. Цей договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України "Про іпотеку", якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України "Про іпотеку").

Колегія суддів встановивши відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя, так як такі умови передбачені пунктом 4.4.1 договору іпотеки, приходить до висновку про необхідність відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку ст.ст. 33, 36 та 37 Закону України «Про іпотеку» шляхом передачі предмету іпотеки у власність ПАТ»Дельта Банк», та визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк», так як судовий спосіб захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки можливий лише в порядку статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Такий висновок колегії суддів буде відповідати правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 22 березня 2017 року у справі N 6-2967цс16.

Так як позивачем обрано невірний судовий спосіб захисту своїх порушених прав, то в задоволенні позовних вимог позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_8, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність ПАТ»Дельта Банк», та визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк» необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2017 року задоволити частково, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 листопада 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_8, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмету іпотеки у власність ПАТ»Дельта Банк», та визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта Банк».

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності одразу після проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з часу його проголошення.

Головуючий :

Судді :