Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1017/17
Провадження № 2/321/456/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

В позовній заяві, що надійшла до Михайлівського районного суду від ОСОБА_1 вказано, що 18 липня 1992 помер її батько ОСОБА_7. Після його смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок №75, по вул.(Леніна) ОСОБА_8, с. Трудолюбимівка, Михайлівського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 4 вересня 1973 року, посвідчений Токмацькою державною нотаріальною конторою. На час смерті батька державна реєстрація договору купівлі-продажу житлового будинку її батьками здійснена не була. Після смерті батька, її брат ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 2 лютого 1995 року на частину спадкового майна: автомобіль «Москвич 2140» 1981 року випуску. Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2002 року за ОСОБА_3 визнано право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_7 на майновий пай в розмірі 3710 грн. в СВК «Високе» Михайлівського району Запорізької області. ОСОБА_1 спадщину після смерті батька не приймала, подавши заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини. Право на спадщину у вигляді житлового будинку, який належав батьку ні її брат, ні матір не оформлювали. Позивач зазначає, що у вказаному житловому будинку безперервно проживає по теперішній час з 1974 року, а з 1985 року її чоловік - ОСОБА_4, з 1992 року син - ОСОБА_5 Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не претендують на житловий будинок та не бажають набувати право власності. Земельна ділянка під вказаним житловим будинком, якому рішенням виконкому №25 від 13 серпня 2015 року присвоєно номер - 75 не приватизована. Враховуючи те, що вона безперервно володіє житловим будинком понад 10 років, позивач просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просила суд задовольнит позов на підставах, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Михайлівського району Запорізької області не зявився, про причини неявки суду не повідомив про час і місце судового розгляду був повідомлений своєчасно і належним чином.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Їй відомо, що ОСОБА_1 з 1974 року безперервно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. І семирічному віці вона переїхала туди з батьками, вийшла заміж і на теперішній час проживає з чоловікам і сином. Має домашнє господарство, обробляє город.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що вона товаришує з ОСОБА_1, а також проживає з нею по сусідству, за адресою6 с. Трудолюбимівка вул. Миру, 82. У звязку з чим їй відомо, що ОСОБА_1 тривалий час, а саме із семирічного віку постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В судовому засіданні встановлено, що 18 липня 1992 року в. с. Трудолюбимівка Михайлівського району Запорізької області помер ОСОБА_7 про що ОСОБА_6 сільською радою Михайлівського району Запорізької області 23 жовтня 2001 року було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_11 1-ЖС № 197539 (а.с.6).

Згідно договору купівлі-продажу від 04 вересня 1973 року ОСОБА_7 за життя був придбаний житловий будинок в с.Трудолюбимівка Михайлівського району Запорізької області (а.с.7-9).

Згідно довідки ОСОБА_6 сільської ради від 13 серпня 2015 року за № 783 (а.с.16), під житловим будинком, господарськими будівлями і спорудами за адресою: с. Трудолюбимівка, вул. Леніна, 75, рахується земельна ділянка площею 0,25 га комунальної власності для будівництва (обслуговування) житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради від 13 серпня 2015 року № 25 (а.с.17) присвоєно номерний знак № 75 житловому будинку по вул. Леніна в с. Трудолюбимівка Михайлівського району Запорізької області.

Згідно з довідкою № 805 від 10 жовтня 2017 року, будинку № 77 по вул.. Леніна в сТрудолюбимівка, була присвоєна адреса: будинок № 75 по вул.. Миру.

Крім того, позивачем надано копію технічного паспорту на садибний житловий будинок № 75 по вул. Леніна в с. Трудолюбимівка, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 21 липня 2015 року (а.с.18-22).

Також, судом встановлено, що позивач з 1974 року і по теперішній час проживає в зазначеному будинку, доглядає за ним, виконує ремонтні роботи, сплачує комунальні послуги, що стверджується матеріалами справи.

З часу смерті ОСОБА_7 ніхто із спадкоємців не звертався з питання оформлення житлового будинку, і так як пройшло вже понад 10 років, тому позивач просить задовольнити її позовні вимоги.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови).

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти будинком з господарськими надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 75 в с. Трудолюбимівка Михайлівського району Запорізької області, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради Михайлівського району Запорізької області, про визнання права власності за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №75 по вул. Миру в с. Трудолюбимівка Михайлівського району Запорізької області, за набувальною давністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_8