Справа № 415/6509/17
Провадження № 2/415/2225/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.10.17 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Коваленко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди .

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий без дотримання вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України.

Так, приписами ч. 5 ст. 119 України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 23.05.2017 року по день винесення рішення по справі виходячи з середньої заробітної плати 582,60 грн.; про стягнення з відповідача на користь позивача завдану порушенням трудового законодавства та наслідками цих порушень моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільній справі", якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Закону України "Про судовий збір" ставка за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем встановлено у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом після одержання цивільного позову зясовано, що позивачем сплачено судовий збір на суму 640,00 грн., тобто позивачем сплачено судовий збір лише за одну вимогу майнового характеру.

З урахуванням наведеного, позивачу необхідно привести заяву у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: надати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору в належній сумі за другу вимогу майнового характеру за наступними реквізитами: одержувач коштів УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області; код одержувача (код за ЄДРПОУ) 37800278, банк одержувача ГУ ДКСУ у Луганській області; МФО 804013, рахунок одержувача 0051, код класифікації доходів бюджету 22030101; код ЄДРПОУ 05381343.

Разом з тим, суд зазначає про можливість позивача уточнити вимоги залишивши одну позовну вимогу, таким чином не сплачувати судовий збір за другу вимогу.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119 -121, 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «Лисичанськвугілля» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви протягом п'яти календарних днів з моменту отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у визначений термін.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених відповідно до цієї ухвали недоліків у встановлений строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала в частині сплати суми судового збору може бути оскаржена в апеляційному суді через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Коваленко