У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Шеремет А.М., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.,

з участю представника позивача - адвоката Троцької Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Рівненщина» про стягнення коштів за депозитними договорами,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 09 березня 2017 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з КС «Рівненщина» на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором № 775 від 6 березня 2012 року в сумі 12 274 грн. 72 коп., за договором № 841 від 10 вересня 2012 року в сумі 10 554 грн. 68 коп., за договором № 925 від 13 травня 2013 року в сумі 9 836 грн. 23 коп. та за договором № 933 від 11 липня 2013 року в сумі 29 950 грн. 54 коп., а всього - 62 616 грн. 17 коп.. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з КС «Рівненщина» на користь держави 640 грн. судового збору позову.

Вважаючи рішення суду в частині відмови у задоволенні його позовних вимог незаконним і необґрунтованим, ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що згідно п. 4 ст. 1061 ЦК України, проценти на вклад нараховуються від дня надходження до дня повернення вкладу вкладникові. Пояснює, що відповідач продовжує користуватись його коштами (вкладом), а тому з останнього підлягають до стягнення проценти за весь час такого користування, які позивачем розраховані за процентними ставками, погодженими у договорах між сторонами. Покликається на п.п. 6.1, 6.1.2 договорів, де передбачено, що зобов'язання та дія договорів припиняється у день повернення Спілкою внеску та процентів. У зв'язку з цим вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що позивач має право на отримання процентів за користування його вкладами лише в розмірі облікової ставки НБУ.Звертає увагу на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 19.10.2016р. № 6-2129цс16 щодо підстав застосування ч.2 ст. 625 ЦК України. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог в повному обсязі, стягнувши з КС «Рівненщина» на його користь 81 165 грн. 16 коп..

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

___________________________________________________________________________________________________________________________Справа № 569/15197/16-ц Головуючий в суді І інстанції - Бучко Т.М.

Провадження № 22-ц 787/858/2017 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

Судом встановлено, що 06 березня 2012 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 775 про залучення внеску ( вкладу ) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок (вклад) на депозитний рахунок в сумі 8000 грн. строком на 18 місяців до 6 вересня 2013 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 22,5 % на рік.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25 листопада 2013 року у справі № 569/20319/13ц задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь залишок коштів за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 775 від 6 березня 2012 року в сумі 7300 грн. та відсотків на суму 732,86 грн., а також грошові кошти на правову допомогу в розмірі 1200 грн.

10 вересня 2012 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 841 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок (вклад) на депозитний рахунок в сумі 7000 грн. строком на 15 місяців до 10 грудня 2013 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 24 % на рік.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2014 року у справі № 569/22552/13ц задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь внесок за договором № 841 від 10 вересня 2012 року станом на 11 грудня 2013 року в розмірі 7000 грн., проценти за договором станом на 11 грудня 2013 року в сумі 556,93 грн.

13 травня 2013 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 925 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок (вклад) на депозитний рахунок в сумі 6000 грн. строком на 18 місяців до 13 листопада 2014 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 22,5 % на рік.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 січня 2014 року у справі № 569/22289/13ц задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь 6000 грн. неповернутого внеску за договором № 925 та проценти за договором в розмірі 425,34 грн.

11 липня 2013 року між позивачем та Кредитною спілкою «Рівненщина» укладено договір № 933 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності, за умовами якого відповідач прийняв від позивача внесок (вклад) на депозитний рахунок в сумі 18000 грн. строком на 18 місяців до 12 січня 2015 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 23 % на рік.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2014 року у справі № 569/21634/13ц задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з Кредитної спілки «Рівненщина» на його користь кошти за договором № 933 від 1 липня 2013 року в сумі 19587,95 грн. (18000 грн. - заборгованість по внеску, 1587,95 грн. - заборгованість по процентах ).

За положеннями ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону та договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Кошти за спірними договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки позивачу відповідачем не повернуті.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 обґрунтовував свої вимоги тим, що договори з відповідачем про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок були укладені на умовах строковості, зворотності та платності, проте у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договорів ці кошти (внески члена кредитної спілки, проценти за користування коштами), а також кошти на відшкодування витрат на правову допомогу були стягнуті в судовому порядку. На час звернення до суду з даним позовом судові рішення відповідачем не виконані, він продовжує користуватися коштами позивача, і фактично зобов'язання ним не виконано належним чином, як це передбачають умови договорів, а тому вважав, що відповідач зобов'язаний сплатити йому суму боргу, проценти, інфляційні нарахування та 3 % річних за період після ухвалення судових рішень.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції керувався передбаченим законом правом члена кредитної спілки на одержання належних йому коштів, залучених як вклад, та нарахованих на них відсотків у порядку та в строки, передбаченими договором. Суд виходив з того, що оскільки позивач не звертався до відповідача з вимогою про нарахування та виплату йому процентів після закінчення строку дії спірних договорів, то в останнього не виникло прострочення виконання грошового зобов'язання відповідача в частині виплати процентів за користування грошовими коштами позивача за період з дня закінчення строку дії договорів до дня звернення з позовом до суду, а тому відхилив позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на проценти за договорами, нараховані після закінчення строку дії договорів. Окрім цього, місцевий суд взяв до уваги, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на суму стягнених за судовим рішенням витрат на правову допомогу, в цій частині також відмовивши в їх задоволенні.

На підтвердження даного висновку в рішенні містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку та строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Повернення вкладу проводиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.

Як вбачається з укладених між сторонами договорів № 775 від 6 березня 2012 року, № 841 від 10 вересня 2012 року, № 925 від 13 травня 2013 року та № 933 від 11 липня 2013 року, строки повернення вкладу визначені 06 вересня 2013 року, 10 грудня 2013 року, 13 листопада 2014 року та 12 січня 2015 року відповідно.

Зазначеними договорами також встановлено порядок нарахування процентів, а саме нарахування процентів на вклад починається з наступного дня після отримання спілкою вкладу, а припиняється або в день, що передує дню закінчення строку вкладу, визначеному в договорі (договір № 775), або в день закінчення строку дії договору (договори № 841, № 925, № 933 ).

Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

З огляду на викладене та враховуючи, що спірними договорами встановлений строк повернення процентів в день закінчення строку дії договору, договорами не встановлено розмір процентів після зазначеного строку, суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що позивач має право на отримання процентів за користування його вкладами в розмірі облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, колегія судді підтримує висновок місцевого суду про те, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість по договорах про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, яка складається з інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму боргу, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму процентів, та процентів за користування грошовими коштами, та становить: за договором № 775 від 06 березня 2012 року - 12274,72 грн., за договором № 841 від 10 вересня 2012 року - 10554,68 грн., за договором № 925 від 13 травня 2013 року - 9836,23 грн., за договором № 933 від 11 липня 2013 року - 29950,54 грн.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 09 березня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Шеремет А.М.

підпис Шимків С.С.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.