О К Р Е М А Д У М К А
22 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: Перша Київська обласна державна нотаріальна контора, Управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про встановлення факту родинних відносин, визнання незаконними та скасування рішень, визнання свідоцтва про право власності на житловий будинок та свідоцтва про право на спадщину за законом недійсними, визнання недійсним договору, скасування державних актів та державної реєстрації земельних ділянок та визнання права власності на частину житлового будинку у порядку спадкування за заповітом за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 грудня 2016 року більшістю голосів суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду.
Однак, по даній справі, на мою думку, апеляційна скарга підлягала частковому задоволенню, а судове рішення - зміні.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засідані позивачем позов було доведено перед судом належними і допустимими доказами.
З цим висновком районного суду колегії суддів, вважаю, слід було погодитися не повністю.
Встановлений факт родинних відносин між ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та доводилася матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є доведеним і сторонами не заперечувався.
Разом з тим, відповідно до положень ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень.
Статтями 57, 58 цього ж кодексу, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
В порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем, не зважаючи на його позицію в суді, не доведено належними та допустимими доказами фактів на які вона посилається в обґрунтування позову, зокрема, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5, саме спадкодавцю належало спірне майно.
Як вбачається з матеріалів справи, встановити місцезнаходження і обліково-техничні дані спірного майна, матеріал з якого побудовано було спірний будинок і яким його було перекрито ( Т.1 а.с. 26, а.с. 28, а.с. 37, а.с. 42, а.с. 45, а.с. 48, а.с. 127, а.с. 134, а.с. 154, а.с. 171, а.с. а.с. 180-187, а.с. 196, а.с 200 Т. 2 а.с. а.с. 183-184, а.с. 196, а.с. а.с. 226-229) без проведення відповідного експертного дослідження являється неможливим.
Не зважаючи на роз'яснення судом сторонам права на проведення експертизи по справі, такого клопотання ними не заявлено.
Судом же приведене вище залишене поза увагою, тому його висновки щодо задоволення позову, вважаю, обставинам справи не відповідають .
За наведеного, апеляційну скаргу колегією суддів слід було задовольнити частково, рішення суду змінити: скасувати його в частині задоволення вимог, щодо визнання недійсним свідоцтво про право власності на житловий будинок визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, визнання недійсним договору про порядок користування жилим будинком між учасниками спільної часткової власності, визнання незаконним та скасування рішення 17 сесії 4 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради № 21/3 від 19.01.2005, визнання незаконним та скасування рішення 18 сесії 4 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради № 18 від 01.04.2005, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 29.09.2005, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 14.09.2006, скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0997 га, кадастровий номер НОМЕР_1, скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1793 га, кадастровий номер НОМЕР_2, визнання за ОСОБА_1, права власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами і в задоволенні позову в наведеній частині відмовити. В решті рішення слід залишити без змін.
Суддя Аеляційного суду
Київської області С.Лівінський