Справа № 309/2035/17
Провадження № 2/309/1332/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О. Я.

при секретарі Бринзей Н.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ОСОБА_3 та кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 21 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» на підставі п.1.3. Статуту та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 20.310/39.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 24 000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 12 % річних.

Згідно з п. 3.2. кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 21.02.2027 року. Погашення заборгованості проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок.

Позичальник зобовязується щомісячно, в термін до 20 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у розмірі встановленому графіком погашення кредиту (Додаток№1 до кредитного договору).

Банк умови договору, в частині надання кредитних ресурсів виконав в повному обсязі, що підтверджується заявою на отримання кредиту від 27.04.2007 року.

Згідно з п.4.1. кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту по процентній ставці 12% річних.

03 березня 2008 року була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни до п.2.1,3.2, щодо процентної ставки та строків погашення кредитної заборгованості, а саме: банк надає позичальнику, в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси у сумі 24 000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 14 % процентів річних.

21 липня 2015 року укладена додаткова угода №2 до кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни до п.2.2, а саме: для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкриває позичальнику позичковий рахунок №2233.0.214144.001.

Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кошти в розмірі 24 000,00 доларів США.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує в частині своєчасного повернення кредитних ресурсів, процентів за користування кредитними ресурсами, в порядку та строки, визначені кредитними договором.

Станом на 28.10.2016 р. заборгованість відповідача за кредитним договором №20.310/39 від 21.02.2007 р. становить 25 059,80 грн. (двадцять пять тисяч пятдесят девять грн. 80 коп.), з яких:

- сума строкової заборгованості по основному боргу кредиту - 0,00 дол. США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 28.10.2016 року 1 долар США/ 25,532787 грн.- 0.00 грн.);

- сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 0,00 дол. США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 28.10.2016 року 1 долар США/ 25,532787 грн.- 0.00 грн.);

- сума строкової заборгованості по відсоткам - 0,00 доларів США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 28.10.2016 року 1 долар США/ 25,532787 грн. - 0,00 грн.);

- сума простроченої заборгованості по відсоткам - 0,00 доларів США (гривневий еквівалент по курсу НБУ станом на 28.10.2016 року 1 долар США/ 25,532787 грн. 0,00 грн.);

- сума строкової заборгованості по щомісячній комісії - 0,00 грн.

- схема простроченої заборгованості по щомісячній комісії - 0,00 грн.

- пеня - 25 059,80 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № _20.310/39 від 21 лютого 2007 р., між банком та відповідачем ОСОБА_4 21 лютого 2007 року був укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим № 1091, відповідно до якого відповідач передав позивачу в заставу нерухоме майно, а саме: квартиру на дві житлові кімнати, загальною площею 54,4 кв. м., житловою площею 30,4 кв.м., розташована в Хуст. по вул. Пирогова, №1 «г», кв.9. Закарпатської області.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 20.310/39 від 21 лютого 2007 р., між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 21 лютого 2007 року був укладений договір поруки.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 20.310./39 від 21 лютого 2007 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 21 лютого 2007 року був укладений договір поруки.

Позивач просив солідарно стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та кредит» заборгованість за кредитним договором №20.310/39 від 21.02.2007 року в сумі 25059,80 гривень та 1600 гривень понесених судових витрат.

В судове засідання 20.12.2017 року представник позивача не зявився, належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача та додано доматеріалів справи розрахунок заборгованості по пені за період з 29.10.2015 року по 28.10.2016 року.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала. Заперечила щодо задоволення позову. Суду пояснила, що 21 лютого 2007 року між ТОВ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 20.310/39 згідно якого ОСОБА_4 надано грошові кошти в сумі 24, 000 доларів США. 27.10.2016 року заборгованість по кредитному договору відповідачем ОСОБА_4Й, погашена.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов'язувався сплачувати банку за кожен день пеню в розмірі 1% ставки від суми простроченого платежу, установленої п.6.1 кредитного договору № 20.310/39 від 21.02.2007 року. Позивач просить стягнути із відповідачів пеню за прострочені платежі в сумі 25 059.80 грн. за період з 21.02.2007 року по день остаточного і повного погашення кредиту, тобто по 27.10.2016 року. Відповідачка вважає, що дана вимога є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення. Із матеріалів справи убачається, що позичальником на момент повного погашення суми кредиту було сплачено пеню в сумі 118.27 грн. (квит. № 7 від 27.10.2017 року) за останній рік прострочених платежів. Позичальником при повному погашенні суми кредиту також було погашено і пеню в сумі 1118.27 грн. в межах строку, визначеного ст. 258 ЦК України. Решта суми пені до стягнення не підлягає.

Крім того, 27.10.2016 року між банком та позичальником була встановлена домовленість про погашення пені в сумі 118.27 грн. до повного погашення суми боргу за кредитним договором. Відповідачка ОСОБА_1І, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позові в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Банк «ОСОБА_3 та Кредит», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариства «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 20.310/39, згідно якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 24 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 12% річних.

Згідно з п. 3.2. кредитного договору позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 21.02.2027 року.

03 березня 2008 року була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни до п.2.1,3.2, щодо процентної ставки та строків погашення кредитної заборгованості, а саме: банк надає позичальнику, в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси у сумі 24 000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 14 % процентів річних.

21 липня 2015 року укладена додаткова угода №2 до кредитного договору, відповідно до якої внесені зміни до п.2.2, а саме: для обліку наданих кредитних ресурсів банк відкрив позичальнику позичковий рахунок №2233.0.214144.001.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитнимдоговором № _20.310/39 від 21 лютого 2007 р., між банком та відповідачем ОСОБА_4 21 лютого 2007 року був укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим № 1091, відповідно до якого відповідач передав позивачу в заставу нерухоме майно, а саме: квартиру на дві житлові кімнати, загальною площею 54,4 кв. м., житловою площею 30,4 кв.м., розташована в Хуст. по вул. Пирогова, №1 «г», кв.9. Закарпатської області.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 20.310/39 від 21 лютого 2007 р., між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 21 лютого 2007 року був укладений договір поруки.

Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 20.310./39 від 21 лютого 2007 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 21 лютого 2007 року був укладений договір поруки.

Станом на 28.10.2016 р. за кредитним договором №20.310/39 від 21.02.2007 р. сума строкової та простроченої заборгованості по основному боргу кредиту, сума строкової та простроченої заборгованості по відсоткам, заборгованості по комісії відсутня.

27.10.2017 року відповідач ОСОБА_4 погасив суму заборгованості за кредитним договором № 20.310/39 від 21.02.2007 року, згідно квитанції № квит. № 7 від 27.10.2017 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Із матеріалів справи вбачається, що позичальником на момент повного погашення суми кредиту було сплачено пеню в сумі 118.27 грн. (квит. № 7 від 27.10.2017 року) за останній рік прострочених платежів. Позичальником при повному погашенні суми кредиту було погашено і пеню в сумі 1118, 27 грн. в межах строку, визначеного ст. 258 ЦК України. Решта суми пені до стягнення не підлягає в силу вимог ст. 258 ЦК, яка встановлює строк спеціальної позовної давності в 1 (один) рік, який застосовується до штрафних санкцій за прострочення платежів, якими є штраф і пеня. Застосування одночасно і штрафу і пені не допускається згідно із вимогами закону

Станом на 27.10.2016 року між банком та позичальником була встановлена домовленість про погашення пені в сумі 1118.27 грн. до повного погашення суми боргу за кредитним договором. Дана сума була обумовлена і погоджена сторонами.

Главою 5 параграфу 1 ЦПК встановлено вимоги щодо доказів, їх оцінки та подання, достовірності та дійсності (ст.ст. 76-83 ЦПК).

Згідно розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви, вбачається, що загальна сума пені визначена в розмірі 26 178,07 грн. , сума сплаченої пені в межах строку, визначеного ст. 258 ЦК України становить 1118, 27 грн.

Таким чином, сума, яку просить стягнути позивач із відповідачів становить 25 059, 80 грн. Всупереч вимог т. 258 ЦК України дана сума не підлягає до стягнення.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 245, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, ст. 256, ч.2 ст.258 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити ПАТ «Банк «ОСОБА_3 та Кредит» у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором №20.310/39 від 21.02.2007 року в розмірі 25059, 80 грн. та стягненні судових витрат.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня вручення повного тексту рішення до Апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення можна отримати 25 грудня 2017 року.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_7

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_7