Справа №409/722/17
Пров.№2/409/472/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2017 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді: О.Ю. Максименко

при секретарі: В.М. Бондаренко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Білокуракине Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 вересня 2006 року померла мати позивача, ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки № 20 загальною площею 1,8550 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЛГ № 138658. На момент смерті ОСОБА_4 разом з нею були зареєстровані та мешкали позивач та відповідачі, ОСОБА_2, ОСОБА_3. За життя ОСОБА_4 висловлювала свою волю, що земельна ділянка має належати позивачу, проте скласти заповіт вона не встигла. Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину, проте оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки відповідачі відмовляються добровільно передати мені оригінал правовстановлюючого документу, не зважаючи на те, що спору щодо розподілу спадкового майна між ними немає. У зв'язку з цим позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку № 20, кадастровий номер :18:002:1138, загальною площею 1,8550 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 138658, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 23, належало померлій 12 вересня 2006 року ОСОБА_4.

В судове засідання позивач не з'явився, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов визнає та просить суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позов визнає та просить суд задовольнити його в повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 12 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 072799 (а.с.6).

ОСОБА_1, позивач по справі, є сином померлої ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.18).

ОСОБА_3, відповідач по справі, є донькою ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_4 (а.с.16).

ОСОБА_2, відповідач по справі, є батьком ОСОБА_1, позивача по справі, та ОСОБА_3, відповідача по справі, і чоловіком померлої ОСОБА_4 (а.с.13-15, 18).

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 138658 ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 1,8550 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.12).

ОСОБА_1 звертався до державного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину на майно після смерті ОСОБА_4, проте, йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.5).

ОСОБА_1 на момент смерті ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_2 та сестрою ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.4 зазначеної статті малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З заявою про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, проте, розподілили майно між собою добровільно, однак в нотаріальному порядку у зв'язку зі спливом часу зробити це неможливо.

На підставі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача та визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 1268, 1273 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 58-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку № 20, кадастровий номер :18:002:0138, загальною площею 1,8550 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Павлівської сільської ради Білокуракинського району Луганської області, право власності на яку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 138658, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 23, належало померлій 12 вересня 2006 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Білокуракинський районний суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання сторонами копії рішення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_5