Справа № 369/6255/14-ц
Провадження № 2/369/398/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 листопада 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Усатова Д.Д.,

за участю секретаря Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє як опікун в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадщини , -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та як опікун в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадщини.

Справа слухалась судами неодноразово.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2014 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_7, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_3, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування після смерті доньки ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Визнано за неповнолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/6 частину автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний НОМЕР_3, зареєстрованого 12.07.2007 року Відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Останнім рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 грудня 2015 року скасовано заочне рішення Києво-Святошинсього районного суду Київської області від 03.12.2014 року в частині визнання права власності на транспортний засіб, та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 у цій частині задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_7, неповнолітніми неповнолітніми ОСОБА_3 за кожним, право власності на 1/4 частину автомобіля ВАЗ 21112, 2007 року випуску, сірого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого 12.07.2007 року відділом РЕР ДАІ з обслуговування Києво-Святошинського району за ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.12.2014 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 21.12.2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2017 року прийнято до провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та як опікун неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа- Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від права на спадкування.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, шляхом викладення позовної заяви в новій редакції. Позовна заява в остаточній редакції в порядку ч. 2 ст. 31 ЦПК України подана до суду 22.11.2017 року.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 20 лютого 1994 року донька позивача ОСОБА_8 уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_4. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

15 серпня 1998 року позивач за договором дарування подарувала своїй дочці ОСОБА_8 незавершений будівництвом (побудований на 74%) житловий будинок АДРЕСА_3, який став її особистою власністю.

У 2001 році ОСОБА_8 тяжко захворіла. В грудні 2002 року вона перенесла першу операцію по видаленню пухлини головного мозку з курсом променевої терапії і повторно в березні 2006 року опромінення і операцію.

На підставі наданої нею довіреності її чоловік - відповідач у справі ОСОБА_4, 01 березня 2007 року за договором купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку продав від імені ОСОБА_4 ОСОБА_9 ОСОБА_10 побудований на 74% житловий будинок АДРЕСА_3.

Відповідно до договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_3 від 01 березня 2007 року, продаж будинку вчинено за 115120 грн., але фактично будинок був проданий за 90 тисяч доларів США. Так, покупець житлового будинку підтвердила, що сплатила ОСОБА_4 90 тисяч доларів США в момент підписання договору.

Відповідач ОСОБА_4 надав продавцю за даним договором купівлі-продажу розписку на суму 339380 грн. (а.с.21) яка вказує на те, що зазначена у договорі купівлі- продажу сума в 115 120 грн. не відповідає реальній сумі, яку отримав ОСОБА_4 за продаж зазначеного будинку. ОСОБА_4 фактично отримав за продаж будинку 90000 доларів США, що в гривневому еквіваленті на той час відповідає сумі за договором - 115 120 грн. та розпискою - 339380 грн. = 454500 грн. (по курсу НБУ станом на 01.03.2007р. - 100 доларів США - 505,00 грн.).

За кошти, отримані від продажу належного ОСОБА_8 незавершеного будівництвом будинку, відповідач ОСОБА_4 за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року став учасником фонду фінансування будівництва виду А за програмою ПП "Будспецсервіс". Об'єктом інвестування за яким, що підлягає передачі Довірителю в порядку та умовах цього Договору після завершення будівництва, є однокімнатна квартира за АДРЕСА_1 з визначеною кількістю вимірних одиниць об'єкту інвестування - 38,24 кв.м.

Згідно свідоцтва №75 від 30 липня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ПП "БУДСПЕЦСЕРВІС", відповідач ОСОБА_4 проплатив 294600,94 грн. в рахунок інвестування об'єкта будівництва - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38,24 кв.м.

За договором №39 відступлення майнових прав від 30.07.2007р. укладеним між ТОВ "Фінансова компанія "ДБК-Капітал" та ОСОБА_4, ОСОБА_4 набув майнових прав на Об'єкт інвестування, тобто на квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_8 померла.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 06.11.2013 року, квартира АДРЕСА_1 загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., 21.03.2008 року зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності від 07.03.2008 року, виданого на підставі рішення Тарасівської сільської ради №2 від 25.01.2008 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на об'єкт інвестування за договором №38/Т-57 від 08.05.2007 року, тобто квартиру АДРЕСА_1.

Оскільки за життя ОСОБА_8 заповіт не складала, спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України стали діти спадкодавиці: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловік - відповідач ОСОБА_4

Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори Панікар В.М. від 20.04.2013 року позивачам ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки зазначене вище спадкове майно оформлено на відповідача і всі правовстановлюючі документи знаходяться у нього.

Так позивач вважає, що відповідач ОСОБА_4 повинен бути усунений від права на спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8 з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У 2001 році спадкодавець ОСОБА_8 отримала удар в голову, в наслідок чого у неї з'явилась значна посттравматична внутрішньомозкова гематома. В грудні 2002 року в інституті Нейрохирургії їй було зроблено дуже складну операцію по видаленню в голові онкопухлини. Після цього їй був проведений курс променевої терапії. В лютому 2006 року їй зробили повторну операцію по видаленню пухлини. В 2006 році

ОСОБА_8 після операції була в безпорадному стані, не впізнавала людей. У позивачки ОСОБА_1 в той час був стресовий стан і її завезли в лікарню з інсультом. В лікарні позивачка знаходилась з 24 травня по 26 червня 2006 року. За її відсутності ОСОБА_4, користуючись хворобою дружини оформив від її імені на себе довіреність на продаж житлового будинку, що був раніше подарований їй позивачкою. Позивачка ОСОБА_1 була в цей час в лікарні і нічого про довіреність не знала.

В квітні 2007 року ОСОБА_8 для її лікування від тяжкого захворювання в медустанові прописали курс хіміотерапії сучасним препаратом Темодал. Однак, маючи 90 тисяч доларів США від продажу житлового будинку, які були особистими коштами ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_4 тільки надсилав в різні інстанції безперспективні листи про надання допомоги на придбання цього препарату. Тим самим, відповідач маючи можливість і обов'язок, будучи її чоловіком, ухилявся від надання їй допомоги по лікуванню, а також від надання їй допомоги по її обслуговуванню, тобто догляду за нею, чого вона потребувала знаходячись в тяжкому фізичному, психологічному, а головне розумовому стані. З 01 листопада 2006 року ОСОБА_8 визнана інвалідом 1-ї групи із-за своєї хвороби - довічно, згідно виписки з акту огляду МСЕК №293948.

Зазначені обставини вказують, що відповідач, не зважаючи на те, що мав гроші від продажу майна, які належали тяжко хворій ОСОБА_8, ухилявся від надання їй допомоги щодо її лікування, не придбав призначені лікарем ліки.

Отже, відсутність належного лікування та догляду з боку відповідача ОСОБА_4 прискорило смерть ОСОБА_8.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 17 березня 2011 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_2 кошти в розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини на кожну дитину, починаючи з 08.02.2011 року та до їх повноліття. Дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано ОСОБА_1 на виховання.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради від 17 травня 2011 року "Про призначення опіки над малолітніми ОСОБА_3 і ОСОБА_2", ОСОБА_1, призначено опікуном над неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Її також призначено опікуном над їх житлом та майном.

Так як, на думку позивача, ОСОБА_4 неправомірно оформив право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 на своє ім'я, то рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1", має бути судом скасовано в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Крім того, на думку позивача, має бути визнано судом недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 07.03.2008 року на ім'я ОСОБА_4.

Посилаючись на вищевикладене позивач просила суд скасувати рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1", в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 07.03.2008 року на ім'я ОСОБА_4. Скасувати внесений 21.03.2008 року запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4, РНОКПП: НОМЕР_2, на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: НОМЕР_4. Визнати за неповнолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої 38,5 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої 38,5 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_4 після смерті його дружини ОСОБА_8.

В судовому засіданні ОСОБА_1, яка діє як опікун в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 позовні вимоги викладені в позовній заяві поданій в новій редакції підтримала просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання призначене на 22.11.2017 р. не з'явивсь. 17.11.2017 року через канцелярію суду подав заяву де просив у разі його відсутності на судовому засіданні 22.11.2017 р. слухати справу за його відсутності. Також звернувся до суду із заявою де проси визнати належну йому на праві власності однокімнатну квартиру в АДРЕСА_4 за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частинах по ? за кожним. Автомобіль ВАЗ просив залишити йому у власності.

Відповідач Тарасівська сільська рада Києво-Святошинського районного суду Київської області звернулась до суду із клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника.

Відповідач Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомляла.

В судове засідання представники третіх осіб Служби у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи у їхніх представників.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, 20 лютого 1994 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_4. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

15 серпня 1998 року позивач за договором дарування подарувала своїй дочці ОСОБА_8 незавершений будівництвом (побудований на 74%) житловий будинок АДРЕСА_3, який став її особистою власністю.

В грудні 2002 року ОСОБА_8 перенесла першу операцію по видаленню пухлини головного мозку з курсом променевої терапії і повторно в березні 2006 року опромінення і операцію.

Відповідач у справі ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої 26 травня 2006 року довіреності ОСОБА_8, 01 березня 2007 уклав із ОСОБА_12 договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2

Як зазначено у правочині, загальна вартість незакінченого будівництвом житлового будинку складає 115 120 грн. і продаж здійснено за такою сумою грошових коштів, які продавець отримав під час підписання договору ( там же ).

Частину виручених грошей, що належали ОСОБА_8 на праві особистої власності, ОСОБА_4 вніс на рахунок ТОВ Фінансова компаніяД БК-Капітал по договору №38/Т-57 від 08.05.2007 року про участь у Фонді фінансування будівництва виду А за програмою ППБУДСПЕЦСЕРВІС.

01 листопада 2006 року ОСОБА_8, внаслідок захворювання надана 1-а група інвалідності, довічно, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року вона померла.

Згідно свідоцтва №75 від 30 липня 2007 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А за програмою ПП "БУДСПЕЦСЕРВІС", ОСОБА_4 проплатив 294600,94 грн. в рахунок інвестування об'єкта будівництва - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 38,24 кв.м.

Рішенням №2 виконавчого комітету Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 25.01.2008 року визнано право приватної власності за довірителями і дольовиками на новозбудований житловий будинок по по АДРЕСА_1 з оформленням права власності.

Згідно свідоцтва про право власності від 07.03.2008 року, виданого на підставі зазначеного рішення, 21 березня 2008 року квартира АДРЕСА_1, загальною площею 38,5 кв.м., житловою площею 17,5 кв.м., зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4

Відповідно до ст.57 Сімейного Кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час ииіюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ніш за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Враховуючи положення зазначеної правової норми, об'єкт інвестування - квартира АДРЕСА_1 загальною площею 38,5 кв.м є особистою приватною власністю ОСОБА_8, оскільки була проінвестована за рахунок її особистих коштів, отриманих від продажу незавершеного будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_2.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто умисною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_8 , маючи кошти від проданого за довіреністю від 01.03.2007 року житлового будинку, що належав, ухилявся від надання їй допомоги щодо її лікування, не придбав призначені лікарем ліки.

Оскільки за життя ОСОБА_8 заповіт не складала, спадкоємцями першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України стали діти спадкодавиці: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та її чоловік - відповідач ОСОБА_4

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 17 березня 2011 року ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав по відношенню до його малолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_2 кошти в розмірі 30% прожиткового мінімуму залежно від віку дитини на кожну дитину, починаючи з 08.02.2011 року та до їх повноліття. Дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 передано мені, ОСОБА_1 на виховання.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради від 17 травня 2011 року "Про призначення опіки над малолітніми ОСОБА_3 і ОСОБА_2.", мене, ОСОБА_1 було призначено опікуном над неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Мене також було призначено опікуном над їх житлом та майном.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 неправомірно оформив право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 на своє ім'я, то рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1", має бути судом скасовано в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1. Також, має бути визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 07.03.2008 року на ім'я ОСОБА_4 на підставі вищезазначеного рішення Тарасівської сільської ради. Як наслідок, підлягає скасуванню внесений 21.03.2008 року на підставі вищезазначеного свідоцтва про право власності запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4, РНОКПП: НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_1.

На підставі вищевикладеного та ст. ст. 1218, 1261, 1267, 1268 Цивільного кодексу України, та керуючись ст. ст. 3. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє як опікун в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, треті особи: Служба у справах дітей та сім»ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визнання права власності на спадкове майно та усунення від спадщини - задовольнити.

Скасувати рішення Тарасівської сільської ради від 25.01.2008 року №2 "Про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1", в частині визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 07.03.2008 року на ім'я ОСОБА_4. Скасувати внесений 21.03.2008 року запис до Реєстру прав власності на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4, РНОКПП: НОМЕР_2, на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна: НОМЕР_4.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої 38,5 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої 38,5 кв.м., житлова площа 17,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_4 після смерті його дружини ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов