У х в а л а

07 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Трускавецького міського суду Львівської області від 12 січня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, заінтересовані особи - Трускавецька міська рада, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник 2016», про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

Трускавецький міський суд Львівської області ухвалою від 12 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2017 року, у відкритті провадження відмовив відповідно до частини четвертої статті 256 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 22 серпня 2017 року відмовив ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

10 жовтня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Трускавецького міського суду Львівської області від 12 січня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року, в якій порушує питання про скасування зазначених судових рішень з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції частини першої статті 234, частини шостої статті 235 і частини четвертої статті 256 цього Кодексу щодо порядку розгляду справ окремого провадження та справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На підтвердження зазначеної підстави перегляду судового рішення суду касаційної інстанції заявниця посилається на ухвали Верховного суду України від 02 та 09 червня 2010 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 22 серпня 2017 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів щодо відмови у відкритті провадження у справі відповідно до частини четвертої статті 256 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2039/ed_2017_08_03/pravo1/T041618.html?pravo=1>, оскільки із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Разом з тим в ухвалах Верховного суду України, наданих заявницею для порівняння, суд касаційної інстанції зробив такі висновки:

- за результатами розгляду спору про визнання права користування підвальним приміщенням та усунення перешкод у користуванні ним - відмовив у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи (ухвала від 02 червня 2010 року);

- за результатами розгляду спору про визнання рішень незаконними - скасував судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав допущення судами порушень норм ЦПК України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (ухвала від 09 червня 2010 року).

Отже, порівняння наведених судових рішень не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, заінтересовані особи - Трускавецька міська рада, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будівельник 2016», про встановлення факту, що має юридичне значення, за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Трускавецького міського суду Львівської області від 12 січня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2017 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 серпня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

В.М. Сімоненко