Номер провадження: 22-ц/785/8553/17
Номер справи місцевого суду: 523/9088/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М.,

ОСОБА_2

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року, -

встановила:

23 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру виплати аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 900 гривень до 2 000 гривень щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду до виповнення донькою повноліття.

Посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_4 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. У звязку з тим, що подружнє життя між ними не склалося шлюб було розірвано. Від спільного життя є донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні позивачки.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 01.10.2009 року, шлюб, зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у місті Одеса 24 листопада 2007 року, актовий запис № 1368, між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_4 аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_7 до досягнення дитиною віку 18 років, тобто 8 травня 2025 року включно.

Зобов'язано ОСОБА_4 здійснювати додаткові витрати, пов'язані з утриманням дитини, за домовленістю з ОСОБА_7

Зобов'язано ОСОБА_7 забезпечити ОСОБА_4 - батьку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, побачення з донькою 2 рази на тиждень: суботу або неділю (у час, встановлений за домовленістю батьків) та п'ятниця - в час прогулянки матері з дитиною з 16.45 до 18.15 години. З семи років встановити можливість побачення батька ОСОБА_4 з його донькою ОСОБА_6 за його місцем проживання (з добровільної згоди дитини) у присутності матері дитини -ОСОБА_7

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 03.06.2015 року, збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009р. на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 500 гривень до 900 гривень починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття ОСОБА_6, а саме до 08.05.2025 року.

Позивачка вважає, що розмір аліментів у розмірі 900 гривень є недостатнім для утримання неповнолітньої доньки, забезпечення необхідного рівня життя, також вважає про те, що сума 900 гривень замала для забезпечення дитини усім необхідним та для подальшого фізичного та інтелектуального розвитку дитини, просить суд збільшити розмір виплати аліментів ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі з 900 гривень до 2 000 гривень починаючи з моменту звернення до суду до виповнення донькою повноліття.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03 червня 2015р. (справа №2-523/3978/15-ц) на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 900 гривень до 2 000 гривень щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття ОСОБА_6, а саме до 08.05.2025 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій просить заочне рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, стягнути з ОСОБА_3 на користь відповідача сплачений судовий збір.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 03.06.2015 року, збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01.10.2009р. на користь ОСОБА_7 на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 500 гривень до 900 гривень починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття ОСОБА_6, а саме до 08.05.2025 року.

Звернувшись із позовом позивачка зазначила, що розмір аліментів у розмірі 900 гривень є недостатнім для утримання неповнолітньої доньки, забезпечення необхідного рівня життя, також вважає про те, що сума замала для забезпечення дитини усім необхідним для подальшого розвитку дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розрахунку на місяць складає: з 01 січня 2017 року 1 355 гривень, з 01 травня 2017 року 1 426 гривень, з 01 грудня 2017 року 1 492 гривень; прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років, в розрахунку на місяць складає: з 01 січня 2017 року 1 689 гривень, з 01 травня 2017 року 1 777 гривень, з 01 грудня 2017 року 1 860 гривень; прожитковий мінімум на працездатну особу в розрахунку на місяць складає: з 01 січня 2017 року 1 600 гривень, з 01 травня 2017 року 1 684 гривень, з 01 грудня 2017 року 1 762 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини з тим, аби дитинамала достойне забезпечення і не зростала в злиднях.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбаченх цим Кодексом.

Посилання апеляційної скарги на те, що визначений судом розмір аліментів порушує право відповідача на достатній життєвий рівень, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки про забезпечення достатнього рівня свого життя відповідач, як здорова і працездатна людина повинен дбати сам, а не за рахунок дитини.

Доказів на підтвердження того, що він утримує непрацездатних батьків, відповідач суду не надав і ця обставина була врахована судом.

Твердження відповідача щодо безпідставності задоволення позову у звязку з тим, що позивачка перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки особисті взаємини сторін по справі не можуть бути критерієм для визначення розміру утримання дитини.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: ст. 304; п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_2