Провадження № 2/641/250/2017 Справа № 641/5536/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Комінтернівський районний суд міста Харкова

у складі : головуючого - судді: Григор*єва Б.П.

за участю секретаря судового засідання: Вакуленко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № б/н від 19.12.2008 року у розмірі 12754,74 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.12.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 1250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверення, що відповідає строку дії картки. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керується п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановлено Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами» та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 5.5 «Правил користування платіжною карткою».

Взяті на себе зобовязання по договору № б/н від 19.12.2008 року ОСОБА_2 виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 1250,00 грн.

В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором № б/н від 16.03.2011 року належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 07.06.2016 року має заборгованість в розмірі 12754,74 грн.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбувалось в режимі відеоконференції викладені в позові обставини підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідачка в судому засіданні позов не визнала. Підтвердила, що дійсно отримувала кредит в ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 1250,00 грн., але заборгованості перед банком вона немає, просила застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що кредитний договір між нею та позивачем був укладений 19.12.2008 року, а вже 18 листопада 2009 року вона повністю погасила заборгованість за кредитом в сумі 2000,00 грн. Крім того, вважає, що в січні 2013 року строк дії картки завершився та картка була заблокована. Однак, з наданої суду в якості доказів калькуляції заборгованості , позивач відобразив здійснення платежу від 03.07.2013 року в сумі 300,00 грн., однак зазначила, що вказаний платіж нею не здійснювався. Отже, відповідач вважає, що позивачем порушений строк позовної давності.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, письмові докази прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.12.2008 року відповідач отримала кредит у розмірі 1250,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном поверення, щло відповідає строку дії картки. За умовами кредитного договору відповідач зобов"язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_2 керується п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановлено Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник зобов?язався надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

Взяті на себе зобовязання по договору № б/н від 19.12.2008 року ОСОБА_2 виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі 1250,00 грн.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором № б/н від 19.12.2008 року належним чином не виконує.

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно по ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконала, в наслідок чого станом на 07.06.2016 року у неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилась заборгованість у розмірі 12754 гривні 74 коп., яка складається:

241,26 грн. - заборгованість за кредитом;

8418,02 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом;

3250,00 заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та прави надання банківських послуг:

250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

595,46 грн. - штраф (процентна складова).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов*язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов*язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього часу жодна із сторін не проінформувала іншу про припинення дій договору він автоматично лонгується на такий же строк.

Відповідно до п.5.4 Умов та Правил надання банківських послуг строк погашення кредиту в повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

У даному випадку договірні відносини між сторонами не припинились, тому заявлені в цій справі вимоги про стягнення заборгованості, яка склалася під час дії кредитного договору, перебувають в межах позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ КБ «Приват банк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н від 19.12.2008 року за яким було надано наступні кредитні картки: № 871440 дата відкриття 19.12.2008 року, термін дії 11/12, № 398097 дата відкриття 10.01.2013 року, термін дії 11/16, № 442189 дата відкриття 14.09.2013 року, термін дії 07/17. Як вбачається з виписки банківського рахунку клієнта, вона містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки ОСОБА_1, а саме відповідач користувалась вказаною карткою: знімала кошти з банкоматів, здійснювала погашення заборгованості через термінали тощо в період 2008 -2013 роки, і останній платіж проведено нею 03.07.2013 року у розмірі 300 грн.

При цьому посилання ОСОБА_1 на те, що кредитний договір між нею та позивачем був укладений 19.12.2008 року і вже 18 листопада 2009 року вона повністю погасила заборгованість за кредитом в сумі 2000 грн., є безпідставними та спростовуються випискою по картковому рахунку про те, що ОСОБА_1 до 2013 року постійно користувалась кредитним лімітом шляхом зняття коштів через банкомати.

Таким чином позивачем не пропущений строк позовної давності.

У відповідності до ч.2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов*язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

У відповідності до ч.3 ст. 551 КК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, судом встановлено, що вимога кредитора про стягнення пені значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту. Отже, суд зменшує розмір нарахованої пені до суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 241,26 грн.

Посилання відповідача, що нею не були внесені кошти в розмірі 300 грн. свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки відповідно до умов Договору клієнт зобов*язаний застосовувати заходи до запобігання втрати картки, ПІНа або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання, інформувати банк, а також правоохоронні органи про факт втрати картки, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання. Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією. Відповідних заяв ОСОБА_1 до банку або правоохоронних органів не надавала.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват банк» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 57-60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 543, 553, 554, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 9746 (дев*ять тисяч сімсот сорок шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1052,93 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2