АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1041/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 березня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 06 липня 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_7 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки.

Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого ОСОБА_7 станом на 30.11.2016 року, має заборгованість 11 866,25 грн., яка складається:

-2326,72 грн. - заборгованість за кредитом;

-8498,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

-500 грн. штраф (фіксована частина);

-541,25 грн. штраф (процентна складова).

У звязку з чим ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_7 на користь позивача заборгованість за кредитом 11 866,25 грн. та судових витрат в сумі 1378 грн.

Заочним рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 03 березня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 2326,72 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат пропорційно до задоволених вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права і просить скасувати заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 березня 2017 року в частині відмови у стягненні суми та ухвалити нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити повністю, в іншій частині рішення залишити без змін.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. й ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 06.07.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_7 було укладено договір №б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору ОСОБА_7 отримав кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно з пп. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

ОСОБА_7 підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з анкетою-заявою про надання кредиту та «Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна»: 55 днів пільгового періоду» складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Також в матеріалах справи мається графік погашення заборгованості та виписку по рахунку, з якої вбачається , що відповідачем здійснено остання операція платіж 24 вересня 2014 року в сумі 500 гривень поповнення рахунку в терміналі самообслуговування в м. Черкаси, вул. Смілянська, 36 в відділенні банку.

ОСОБА_7 не виконав своїх зобовязань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість.

Тому з відповідача підлягає стягнення заборгованість за кредитом 2326,72 грн. та заборгованість по процентам 8498,28 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно п. 2.1.17.6 умов та правил надання банківських послуг, що є невідємною частиною договору відповідач повинен сплатити 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 541,25 грн. (процентна складова). Всього до сплати підлягає 11866,25 коп. (2326,72 гривень тіло кредиту + 8498,28 гривень проценти за користування кредитом + 500 гривень штраф фіксована частина + 541,25 штраф процентна складова).

Наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості не спростовано, тому колегія суддів вважає доведеним розмір заборгованості, визначений позивачем, який підлягає до стягнення.

Судом першої інстанції на припущеннях, за відсутності відповідача та його заперечень на позов, при ухваленні заочного рішення, зроблено хибний висновок, що відповідач не розумів умови договору що стосується процентів за користування кредитом та штрафів. Відповідно до частини 4 статті 60 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин заочне рішення суду першої інстанції як таке що не відповідає фактичним даним по справі, підлягає до скасування та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» підлягають до задоволення в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору не в повній мірі врахував всі обставини справи і зокрема, зазначені вище норми матеріального та процесуального права, які підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, підставами для зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так як апеляційна скарга та позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору при подачі позовної заяви в розмірі 1 378 грн. та при подачі апеляційної скарги в розмірі 1 515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 березня 2017 року - задовольнити.

Заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 03 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитом в загальній сумі 11866,25 грн.( одинадцять тисяч вісімсот шістдесят шість гривень 25 коп.) , яка складається із тіла кредиту 2326,72 грн., 8 498 грн. 28 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 541 грн. 25 коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати за сплату судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги в загальній сумі 2893 грн. 80 коп. (дві тисячі вісімсот девяносто три гривни 80 коп).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :