Справа № 212/7264/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовіта О.Г.,

при секретарі Конограй В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі - 23018,00 грн., а також стягнути з нього судовий збір на її користь в розмірі 551 грн. 20 коп. Пояснила свою заяву тим, що за рішенням Жовтневого районного суду міста ОСОБА_4 від 19.02.2007 р. з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно на її користь до повноліття сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Аліментів щомісячно присуджених у розмірі 500 грн. не вистачає навіть на елементарні потреби сина. Адже, у сина різнобічні зацікавленості та потреби, з 2012 р. він займався у музичної школі, з січня 2014 р. по листопад 2015 року, на суму 1530,00 грн., за заняття з репетитором по математиці, з якою син займався протягом 9 місяців один раз на тиждень за період з вересня 2015 р. по травень 2016 р., вона уплатила з розрахунку: 1 урок - 40,00 грн., 4 уроки/ місяць = 160,00 грн. 9 місяців X 160,00 грн. = 1440,00 грн. За заняття з репетитором англійської мови, з яким син займався протягом попередніх 3 років 1 раз на тиждень, вона сплачувала за 1 урок - 55,00 грн., за період з вересня 2014 р. по квітень 2015 р. та з вересня по грудень 2015 р. вона сплатила з розрахунку - 55,00 X 4 уроки на місяць X 13 місяців = 2860,00 грн. Також вказала, що їх син ОСОБА_5 вступив на підготовчі курси до Криворізького коледжу Національного авіаційного університету за спеціальністю комп'ютерна інженерія, з а навчання на цих курсах (з листопада 2015 р. по червень 2016 р.) вона заплатила 980,00 грн.

За час навчання на підготовчих курсах сину було необхідно виконувати домашні завдання та напрацьовувати спеціальні навички, для яких йому потрібен був персональний комп'ютер, який позивач придбала та на комплектуючі його витратила 14 846,65 грн. Також багато коштів вона витрачала на придбання книжок для навчання , загалом на суму 442,13 грн.

До того ж, на харчування дитини в буфеті навчального закладу, вона витратила приблизно: 10,00 грн. X 5днів=200,00 грн. в 1 місяць. За три поточних місяця на харчування в навчальному закладі я витратила близько 600,00 грн. На проїзд до навчального закладу витратила приблизно: 8,00 грн. X 5 днів = 160,00 грн. в 1 місяць, а за 3 місяці 480,00 грн. Також, позивач сплатила страховий поліс сина в сумі 140,00 грн. , окрім цього нею було сплачено 800,00 грн. в загально-навчальний фонд коледжу. У 2015-2016 р.р. окрім нової одежі, після вступу до навчального закладу вона придбала обов'язковий для носіння формений одяг курсанта вартістю 2200,00 грн. Також витратила на одяг та взуття на загальну суму 4586,00 грн. В січні 2016 р., в якості подарунку на День народження сина позивач придбала мобільний телефон за ціною 499,00 грн., через втрату , змушена була придбати новий телефон в травні 2016 р. за 2999,00 грн. в розстрочку.

Під час хвороб сина, за призначеннями лікарів, у січні 2014 року, нею було витрачено 150 грн. на обстеження, у травні 2016 р. сина ОСОБА_5 було терміново госпіталізовано до інфекційної лікарні з діагнозом Герпетична інфекція середньої тяжкості, на лікування якого вона витратила більш ніж 1831,93 грн. На подорож , у січні 2015 року, позивач витратила на сина 1000 грн., на відпочинок з 28.07. по 06.08.2016 року 1500 грн., на проїзд 192 грн. 30 коп. У грудні 2015 р. похід до цирку 150 грн. На даний час вони із сином разом орендують квартиру, вартість оренди за шість місяців складає 7500 грн. Вважає, що відповідач не має інших дітей, утриманців, працездатний , тому в змозі допомагати додатково.

Позивач ОСОБА_1 неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, остання редакція уточнення відбулась 07.08.2017 року, в якій вона збільшила позовні вимоги, а саме просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі - 27304,38 грн., а також стягнути з нього на її користь судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. т1

В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених уточнених позовних вимог заперечував в повному обсязі.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08.02.2017 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, на користь ОСОБА_1 до повноліття сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 І-КИ № 097146 від 02.12.2006 року батьком ОСОБА_3 записано ОСОБА_2, матір ОСОБА_1.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, позивачкою сплачено оплата за навчання в музичній школі з січня 2014р. по листопад 2015 р. 1530 грн., покупка комплектуючих матеріалів для зборки компютера 14846,65 грн., придбання канцелярського приладдя 442,13 грн., страховий поліс 140,00 грн., оплата форменого одягу 2200,00 грн., придбання верхнього одягу та взуття 4966,00 грн., купівля мобільного телефону 2999,00 грн., сплата за обстеження УЗД 150,00 грн., сплата за квиток до цирку 150,00грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.

Частина 1 статті 185 СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов'язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред'являвся. У такому випадку такий батько зобов'язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров'я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Так, ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину за 2014р. - 2016р., та витрати понесені нею на оздоровлення в м. Генічеськ Херсонської області в період з 28.07 по 06.08.2016 року., м. Трускавець Львівської області 01.01.2017 року на зимових канікулах, с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області з 06.07. по 16.07.2017 року.

Між тим, слід зазначити, що будь-яких документів від лікарів, що дитина потребувала перебування на морському узбережжі та на бальнеологічному курорті, саме за станом здоров'я, позивачка не надала.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 27, 46 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

На виконання вимог ст. 185 СК України, позивачка мала надати суду висновки або рекомендації лікарів про те, що дитина, за станом свого здоров'я, потребує оздоровлення на берегу моря, що було б особливою обставиною, необхідною для стягнення додаткових витрат з відповідача на користь позивачки, чого нею зроблено не було, а отже суд не має законних підстав для задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Щодо заявлених позивачкою вимог в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 27304 грн. 38 коп., сплачених позивачкою за період за 2014р. по 2017р. за харчування дитини, відвідування екскурсій, відпочинок, суд також відмовляє в їх задоволенні, оскільки витрати на харчування, відвідування екскурсій та відпочинок, також не можна віднести до особливих обставин, які мають фінансуватися додатково, такі витрати належать до витрат на утримання дитини, фінансування яких охоплюється сплатою аліментів, які відповідач сплачує на підставі рішення Жовтневого районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2017р.

При прийняті такого рішення, судом враховано й надані стороною відповідача докази, а саме довідка про доходи ОСОБА_2 виданої Виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради від 31.10.2017 року, відповідно до якої зазначено, що в період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року ОСОБА_2 сплачено аліментів на суму 7232,41 грн., крім того, що кошти на утримання сина відповідачем переказуються навіть у більшій сумі, ніж визначено рішенням суду.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм діючого законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини .

Позивач добросовісно здійснюючи свої права і виконуючи процесуальні обовязки (ч. 3 ст. 27 ЦПК України), на виконання вимог статей 10, 60 ЦПК України зобовязаний був довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, та надати суду належні і допустимі докази, визначені статтями 57, 58, 59 ЦПК України, на підтвердження тих обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення усіма учасниками процесу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт