Справа № 381/487/17 Головуючий у І інстанції Бутенко В.О.
Провадження № 22-ц/780/2295/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 26.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька К.П., Таргоній Д.О.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року про відмову в забезпеченні позову за заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року банк звернувся до суду першої інстанції з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на порушення останнім зобовязань за договором.

Разом із позовом банк також подав до суду заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що відповідачем будуть вжиті заходи щодо позбавлення банку можливості задовольнити вимоги по стягненню заборгованості за рахунок наявного у боржника майна.

На підставі викладеного в заяві про забезпечення позову, банк просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0895 га, кадастровий номер :02:001:0415, яка розташована за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Буйка, 41 та заборони будь-яким особам укладати угоди щодо даного нерухомого майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року в задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що банком було виконано всі вимоги чинного законодавства, щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову, зазначивши причини та вид забезпечення з обґрунтуванням необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову.

Разом з тим судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, банк просив скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зі змісту заяви не вбачається реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду, окрім того заявником не надано доказів недобросовісності дій відповідача щодо можливого відчуження нерухомого майна та не зазначена вартість майна, яка необхідна для врахування співмірності накладення арешту на майно із сумою заборгованості.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

П.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом з тим, вирішуючи питання про задоволення чи відмову в задоволенні заяв про забезпечення позову судам слід враховувати розяснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Зі змісту вказаної постанови Пленуму види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем позовними вимогами.

Позивач не спростував висновки суду про неспівмірність заявлених позовних вимог і обраного позивачем способу забезпечення позову.

Окрім того в матеріалах справи відсутні відомості про наміри відповідача відчужити належну йому земельну ділянку і таким чином унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

З врахуванням наведеного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому відхиляє її, а ухвалу суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2017 року про відмову в забезпеченні позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий

Судді