Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1028/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Карпенка О.Л.

за участі секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2, поданого в її інтересах ОСОБА_3, до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди землі № 105 від 10 березня 2014 року та скасування його державної реєстрації.

Зазначав, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки № 100, загальною площею 2,71 кв. м., яка розташована в с. Розумівка Олександрівського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю.

Позивачу стало відомо, що ФОП ОСОБА_4 використовує її земельну ділянку для власних підприємницьких сільськогосподарських потреб.

Зазначену земельну ділянку відповідач відмовляється повертати, мотивуючи це наявністю договору оренди землі від 10 березня 2014 року № 105 укладеного, між ним та ОСОБА_5

Отримавши вказаний договір та ознайомившись з його змістом ОСОБА_2 зясувала, що стороною орендодавця є вона, але підпис в договорі оренди землі та акті передачі земельної ділянки не її, а відповідача ОСОБА_5

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № 105 від 10 березня 2014 року, укладений між ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, щодо оренди земельної ділянки № 100, кадастровий номер :02:000:0100, яка знаходиться на території Розумівської сільської ради, Олександрівського району, Кіровоградської області.

Скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18265476 від 23 грудня 2014 року.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., з кожного.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного суду ФОП ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ний обставини, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою. Надав письмову заяву про розгляд справи без його участі та просив відхилити апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтями 14,16 Закону визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4Г укладено договір оренди землі № 105, відповідно до умов якого орендодавець ОСОБА_2 надає, а орендар ФОП ОСОБА_4 приймає в строкове платне користування зазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на строк двадцять п'ять років (а.с. 4-5).

Згідно акту прийому-передачі земельної ділянки від 10 березня 2014 року, орендодавець ОСОБА_2 передала, а орендар ФОП ОСОБА_4 прийняв земельну ділянку, щодо якої укладено договір оренди (а.с. 6).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 31507965 від 23 грудня 2014 року, реєстратором Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, внесено дані про державну реєстрацію договору оренди № 105 від 10 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4, строк дії договору 25 років (а.с. 7).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірний договір оренди землі підлягає визнанню недійсним, оскільки ОСОБА_2 договір не підписувала, а ОСОБА_5 не мав повноважень на його підписання.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та підтверджується матеріалами справи.

Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 31507965 від 23 грудня 2014 року, реєстратором Олександрівського районного управління юстиції Кіровоградської області, внесено дані про державну реєстрацію договору оренди № 105 від 10 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4, строк дії договору 25 років (а.с. 7).

Встановлено та не заперечувалось сторонами, що спірний договір (а.с.4-5) та акт прийому-передачі земельної ділянки (а.с.6) ОСОБА_2 не підписувала, а підписав їх ОСОБА_5.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_4 вказує на те, що у ОСОБА_5 були права на укладання договору оренди землі на підставі доручення наданого ОСОБА_2 від 10.04.2014 року, дійсність якого ніхто не заперечував.

За змістом ст.ст.10, 60 ЦПК України на сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.58 ЦПК).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст.59 ЦПК).

Згідно довіреності від 10.04.2014 року, посвідченою посадовою особою місцевого самоврядування Розумівської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_5 представляти її інтереси, в тому числі підписувати договори (а.с.49).

Вказана довіреність датована 10.04.2014 року, а спірний договір оренди землі укладено 10.03.2014 року, тобто на час його укладання ОСОБА_5 не мав повноважень на його підписання.

В суді першої інстанції ОСОБА_5 суду пояснив, що спочатку підписав договір, а вже пізніше ОСОБА_2 видала йому довіреність.

ФОП ОСОБА_4 належних та допустимих доказів, що спочатку була видана довіреність ОСОБА_5, а після цього він підписав договір оренди землі не надано.

З огляду на викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність волевиявлення позивачки на укладення договору, а тому договір підлягає визнанню недійсним.

Отримання ОСОБА_5 орендної плати та передача її позивачу, наявність згоди позивачки на укладення договору не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 18265476 від 23 грудня 20114 року.

Фактично суд першої інстанції визнав незаконними дії реєстратора, який не приймав участі у справі та до якого не заявлялися вимоги.

Суд першої інстанції не звернув уваги на положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що визнання судом недійсним договору оренди землі є підставою для скасування запису про його державну реєстрацію.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію договору оренди землі підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

В решті рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2017 року скасувати в частині скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер 18265476, від 23 грудня 2014 року та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договору оренди землі від 10.03.2014 року відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

ОСОБА_7