АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7429/17 Справа № 205/5956/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся зі вказаною скаргою, посилавшись на те, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист по справі № 205/3280/14ц від 09 квітня 2015 року про стягнення з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 заборгованості по зарплаті за березень 2014 року в розмірі 10897,83 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 392128,91 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а всього 405026,74 грн. 11 серпня 2015 року Шевченківським районним управлінням юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження, а 29 липня 2016 року ОСОБА_2 отримав копію постанови про повернення виконавчого листа стягувачу старшого державного виконавця Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 липня 2016 року.

З даною постановою заявник не згоден та вважає дії старшого державного виконавця Салеомона А.А. протиправними, оскільки відповідач здійснює розрахунки з контрагентами, виплачує заробітну плату та гроші на відрядження працівникам, здійснює передачу майна іншим юридичним особам, спільну діяльність з видобутку та реалізації газу, експлуатує власний легковий транспорт, сплачує податки, тобто користується своїми активами, банківськими рахунками та проводить повноцінну господарську діяльність, у звязку з чим просив визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 липня 2016 року про повернення стягувачу виконавчого документу, повернути виконавчий лист для подальшого виконання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно із ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, а статтею 384 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Так, судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволено частково. Скасовано наказ № 06-к від 19 березня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_2 на роботі в ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»» на посаді заступника Голови Правління з економіки і інвестицій апарата управління. Стягнуто з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»» на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі за березень 2014 року в розмірі 10897,83 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 392128,91 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а всього 405026,74 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено (Т.1,а.с.73-78).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року залишено без змін (Т.1,а.с.70-72).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року залишено без змін (Т.1,а.с.79-82).

З матеріалів справи та витребуваних матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 09 липня 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист № 2/205/109/15 про стягнення з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за березень 2014 року в розмірі 10 897,83 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 392 128,91 та моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а всього 405026,74 грн. (Т.1, а.с.7).

11.08.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48411748 з примусового виконання виконавчого листа № 2/205/109/15 про стягнення з ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 грошових коштів (Т.2, а.с.112).

Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження № 48411748 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_5 акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» у межах суми звернення стягнення (Т.2,а.с.132).

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 липня 2016 року встановлено, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, не виявилось можливим, в ході проведення виконавчих дій встановлено: згідно повідомлення ДПС України боржник має розрахункові рахунки відкриті в банківських установах, на які державним виконавцем накладено арешти. Згідно повідомлень банківських установ кошти на рахунках боржника відсутні. Згідно даних територіального сервісного центру м. Києва за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, майно на яке можливо звернути стягнення за боржником відсутнє. Обтяження на нерухоме майно внесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу, з правом його повторного предявлення до виконання, у встановлений законодавством строк. У звязку з чим, виконавчий лист повернуто стягувачу (Т.2,а.с.178).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем було здійснено запити для з'ясування інформації про наявність зареєстрованих цінних паперів, майна, поточних рахунків належних на праві власності ПАТ «Державному акціонерному товариству «Чорноморнафтогаз».

Разом з тим, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавчі дії розпочалися 11 серпня 2015 року, а державний виконавець звернувся з відповідними запитами лише 29 квітня 2016 року, тобто несвоєчасно зі спливом майже восьми місяців. А тому, суд прийшов до висновку про повну бездіяльність старшого державного виконавця Салеомона А.А. по вказаному виконавчому провадженню на протязі понад вісім місяців.

Але ж з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець ніяких дій не вживав для своєчасного і повного виконання рішення та у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Жодного попередження державний виконавець на адресу боржника не направив, з відповідним поданням не звернувся.

Далі, 07 липня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 складено акт згідно якого, встановлено, що виходом державного виконавця з метою примусового виконання рішення суду, майна належного на праві власності боржнику, не розшукано (Т.2, а.с.176).

До вищезазначеного акту суд ставиться критично, вважає, що державний виконавець склав його формально та поверхово. Ним не були вжиті заходи щодо опису майна, яке знаходилось в офісі боржника.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судом вбачається бездіяльність державного виконавця, що виразилася у несвоєчасному та не в повному обсязі виконанні покладених на нього обовязків з примусового виконання виконавчого листа № 2/205/109/15, що безумовно привело до порушення конституційних прав ОСОБА_2

Під час розгляду цієї скарги в суді, ОСОБА_2 повторно звернувся до органу державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду та здав повторно виконавчий лист № 2/205/109/15 про стягнення з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за березень 2014 року в розмірі 10 897,83 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 392 128,91 та моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а всього 405026,74 грн.

Крім того, на день розгляду цієї скарги в матеріалах справи мається постанова державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_6 від 23 червня 2017 року про закінчення виконавчого провадження саме з примусового виконання виконавчого листа № 2/205/109/15 виданого 09 липня 2015 року (т.2 а.с.17-18).

Також, в період розгляду цієї скарги, постановлена Постанова Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року, Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року та рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 квітня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про скасування наказу від 19 березня 2014 року про звільнення, поновлення ОСОБА_2 на посаді заступника голови правління з економіки і інвестицій апарату управління; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відшкодування моральної шкоди скасовано. Прийнято в цій частині позовних вимог нове рішення. В позові ОСОБА_2 про скасування наказу від 19 березня 2014 року про звільнення, поновлення на посаді заступника голови правління з економіки і інвестицій апарату управління; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відшкодування моральної відмовити.

Відмовляючи у задоволенні скарги, районний суд обґрунтовано виходив з того, що на день розгляду скарги ОСОБА_2 суд позбавлений можливості визнати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 19 липня 2016 року про повернення виконавчого документу не законною та скасувати, повернувши виконавчий лист для виконання та зобовязувати державного виконавця задовольнити вимогу заявника, усунути порушення, поновивши порушені права чи свободи заявника, як вимагає ст.387 ЦПК України, оскільки змінились обставини, які діяли на час звернення ОСОБА_2 з цією скаргою до суду, через те, що заявник повторно здав виконавчий лист для примусового виконання, а також беручи до уваги, що Постановою Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року в позові ОСОБА_2 про скасування наказу від 19 березня 2014 року про звільнення, поновлення на посаді заступника голови правління з економіки і інвестицій апарату управління; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; відшкодування моральної відмовлено, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом фактично встановлення порушення його права, як скаржника, а тому в даному випадку суд повинен був відновити порушене право, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дійсно судом встановлений даний факт, проте, на час розгляду даної справи змінились обставини які діяли на момент звернення ОСОБА_2 до суду з даною скаргою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала відповідає нормам процесуального права та у відповідності з нормами матеріального права і відсутні передбачені ст.309 ЦПК України підстави для скасування або її зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_7