Справа № 515/507/17
Провадження № 2/515/914/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Туз- лівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області

про встановлення факту належності майна, факту прийняття

спадщини та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

13 квітня 2017 року ОСОБА_1 предявила вказаний позов в інтересах ОСОБА_3, поси- лаючись на наступні обставини.

26 січня 2005 року померла матір її підопічної ОСОБА_3 - ОСОБА_4, а 23 грудня 2012 року помер її батько ОСОБА_5 Але, у звязку з тим, що її батьки шлюб не реєстрували, то в свідоцтві про народження запис про батька складено зі слів матері. Таким чином ОСОБА_3 є позашлюбною донькою ОСОБА_5 Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 6,96 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 012463, яка розташована території Тузлівської сіль- ської ради Татарбунарського району Одеської області. Спадкоємців, які б могли претендувати на вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_5 крім ОСОБА_3 немає. У звязку з тим, що після смерті ОСОБА_5 неможливо було відшукати оригінал державного акту, який вт- рачено, тому відділом Держгеокадастру у Татарбунарському районі видано завірений дублікат, але згідно дублікату державного акту нотаріус не може здійснити дію щодо оформлення спадщини.. Зважаючи на дані обставини, просила визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ді- лянку.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позовну заяву.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до вис- новку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 31.03.2017 р., яке набрало чи- нності (копія на а.с.8-9), ОСОБА_3 визнано недієздатною та призначено ОСОБА_1 її опі- куном.

З копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 030760 (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_3 народилась 31.03.1995 р. в с.Тузли, її батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Відомості про батька в актовий запис про народження № 5 від 13.04.1995 р. відносно ОСОБА_3 внесені у відповідності до ч.1 ст.135 СК України - за заявою матері, що підтверджується листом відділу реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7,18).

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 012463 (а.с.4) підтверджується, що ОСОБА_5 на підставі розпорядження Татарбунарської райдержадмі- ністрації Одеської області від 22.01.2004 р. передано у приватну власність земельну ділянку пло- щею 6,96 га, яка розташована на території Тузлівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як видно з копій актів обстеження матеріально-побутових умов проживання (а.с.16-17), станом на 08.10.99 р. до складу сімї ОСОБА_5 входили: ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не зареєстровано.Сімя проживала у старому розваленому будинку, який знаходився в аварійному стані. У звязку з цим ОСОБА_3 перебувала у дитячому будинку.

Згідно копії актового запису про смерть № 324 від 26.12.2012 р. (а.с.22), ОСОБА_5, 24.04. ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 23.12.2012 р. в с.Новомихайлівка Татарбунарського району Одеської області

Як передбачено ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 7 від 30.05.2008 р. "Про су- дову практику у справах спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правила- ми позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зок- рема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі ч.6 ст.235 ЦПК України, залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 являється рідною дочкою померлого ОСОБА_9, а отже, спадкоємцем за законом в порядку першої черги.

Отже, за позивачем може бути визнано право власності на земельну ділянку площею 6,96 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на терито- рії Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до держав- ного акта на право приватної власності на землю серії IV-OД № 012463.

Оскільки вимоги про встановлення факту належності майна та факту прийняття спадщини маю- ть вирішуватися в порядку окремого провадження, то вони не можуть розглядатися при вирішенні питання про визнання права власності на земельну ділянку, яке вирішується в порядку позовного провадження. Ось чому вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.58-60, 208, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Тузлівсь- кої сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту належності майна, факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, яка народилася 31.03.1995 р. в с.Тузли Татарбунарсь- кого району Одеської області, право власності на земельну ділянку площею 6,96 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Тузлів- ської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії IV-OД № 012463, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 22.01.2004 р. на імя ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідан- ні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко