Провадження №: 2/752/1901/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

встановив:

01.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дітей з ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що вона та відповідач з 22.05.1998 року перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01.04.2008 року. Від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом із нею та перебувають на її ж утриманні. За станом здоров»я обоє дітей перебувають на диспансерному обліку. З 14 по 20.07.2015 року дочка знаходилась в стаціонарному лікуванні у відділені гнійної хірургії Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» з діагнозом інфіковано-колота рана лівої ступні, 14.07.2015 року під загальним наркозом було проведено операцію. У зв»язку з цим захворюванням вона наймала таксі для перевезення хворої дитини з дому до лікарні та з лікарні «Охмадит» до іншої клініки та назад з метою екстреної профілактики стовбняка, а також оплатила вартість вакцини (бутрікс). Загальна вартість послуг таксі 280, 00 грн., а вартість вакцини 497, 50 грн. Крім того, з червня 2015 року по 31 липня 2016 року діти хворіли й звертались за медичною допомогою до педіатра, алерголога, кардіолога, отоларинголога, дерматолога, окуліста, хірурга та потребували лікування. Відповідно до рекомендацій лікарів нею було придбано для дочки тренажерні окуляри вартістю 300, 00 грн., також придбавався вентолін, хьюмеру, а загалом у зазначений період нею витрачено 7 060, 17 грн. Крім цього нею було понесено і інші додаткові витрати на дітей, які вона не покладає на відповідача.

Просила стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на утримання дітей, що складає 3 820, 09 грн., а також покласти на відповідача судові витрати.

У судовому засіданні 09.03.2017 року позивач, заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з»явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності з урахуванням його позиції.

Як видно зі змісту письмових пояснень відповідача на заявлений до нього ОСОБА_1 позов, ОСОБА_2 визнав частково, а саме у частині витрат пов»язаних із невідкладним лікуванням дочки ОСОБА_3 у лікарні «Охматдит», які складаються з витрат у сумі 497,5 грн. та 280, 00 грн., а також визнав витрати які підтверджені фіскальними чеками на придбання ліків на суму 1 255, 18 грн. Решту витрат на суму 5 623, 55 грн., які підтверджені чеками, однак такі не містять повної інформації про структуру, яка їх видала, зокрема - назву, адресу, реєстраційні дані, оскільки за наявними даними не мав можливості встановити адресу та інші реквізити аптеки № 2. Вважає, що надані позивачкою товарні чеки не відображають повноцінну інформацію, за ними не можна ідентифікувати надавача послуг, то вважає що вони не є належними доказами. У той же час, відповідач просив суд ухвалити рішення на свій розсуд.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, дослідивши заперечення відповідача та наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до правил ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-5).

Діти сторін у справі зареєстровані та проживають за адресою - АДРЕСА_1, разом з матір»ю ОСОБА_1 (а.с.6).

Звертаючись до суду з вимогою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 1/2 частини понесених нею додаткових витрат на утримання дітей, обгрунтувала заявлені позовні вимоги тим, що їх з відповідачем діти перебувають на диспансерних обліках у зв»язку з встановленням діагнозів: дочці - бронхіальна астма, міопія, ВСД, ДЖВП; сину - бронхіальна астма, екзема, ДЖВП, вторинна кардіопатія, а з 14. по 20.07.2015року дочка пройшла лікування в НДСЛ «Охматдит». Червня 2015 року і по 31 липня 2016 року розмір додаткових витрат на дітей, що були пов»язані з їх станом здоров»я склав 7 640, 17 грн.

Відповідач не заперечив зазначені позивачем підстави для позову, визнав понесені останньою витрати у розмірі 2 0 2 032, 68 грн. на лікування дочки у липні 2015 року, однак зауважив, що надані ОСОБА_1 чеки на підтвердження понесених витрат на загальну суму 5 623 55 грн. не містять достатньої інформації про надавача послуг, вважає їх не належними доказами.

У судовому засіданні позивач вказала суду, що ліки для дітей придбавала в аптеках м. Києва, а також на її прохання , її ж мати придбавала ліки в одній із аптек м. Фастова та в с. Пилипівка, де ліки трішки дешевші та немає підробок, а на зміст та форму чеків, які підтверджують оплату придбаних медичних препаратів вона не могла впливати, надала суду ті чеки котрі видавалися реалізаторами ліків. Також пояснила суду, що надані нею чеки підтверджують загальну розмір витрат у сумі 7 656, 23 грн., однак із цієї суми нею вираховано 16,50 грн., котрі не стосуються витрат на дітей.

Правилами ст. 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Приймаючи до уваги, що у запереченнях відповідача не йдеться про те, що діти не потребували придбання тих медичних препаратів, які придбавалися позивачем, а тільки посилається на те, що надані чеки на підтвердження їх придбання не містять недостатньої інформації, однак такі чеки отримані позивачкою в установленому законом порядку, а вплинути на їх форму та зміст остання не мала можливості, відповідно суд приходить до висновку, що вони є належними доказами та мають бути прийняті судом до уваги при вирішенні заявленого спору.

Наразі, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 довела перед судом необхідність понесених нею витрат на утримання їх з відповідачем дітей та розмір таких витрат, відповідно суд приходить до висновку, що її вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору від яких була звільнена позивач, звертаючись до суду з позовом, необхідно покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 141, 155, 185 СК України, ст. ст.3, 4, 10, 11, 59, 60, 61, 88, 208, 213 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою - АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (проживаючої за адресою - АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 3 820 (три тисячі вісімсот двадцять) грн.. 09 коп за період з червня 2015 року по 31 липня 2016 року включно.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3,проживаючого за адресою - АДРЕСА_2, індивідуальний ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Плахотнюк К.Г.