АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

за апеляційною скаргою представника житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року,-

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Просила стягнути з відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 30 367 грн. 53 коп., завдану внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 жовтня 2016 року у її квартирі відбулось залиття, в результаті витоку води через бездіяльність ОСОБА_2 та недбалість ЖБК «Слово-2». На підтвердження позовних вимог надано акт № 1 від 21 жовтня 2016 року.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 серпня 2017 року вказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ЖБК «Слово-2» на користь ОСОБА_1 24 167 грн. 54 коп. матеріальної школи, заданої внаслідок залиття, 2 200 грн. витрат за проведення незалежної оцінки, а всього 26 367 грн. 54 коп.

В решті позову відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ЖБК «Слово-2» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ЖБК «Слово-2» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_2 вважає апеляційну скаргу обґрунтованою.

Представник ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування шкоди, суд першої інстанції виходив із наявності вини ЖБК «Слово-2» у залитті квартири позивача.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що будинок АДРЕСА_3

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до акту № 1 від 21 жовтня 2016 року, складеного комісією в складі: члена правління, консьєржа, та власника сусідньої квартири АДРЕСА_4, у квартирі АДРЕСА_1 відбулося залиття. Причиною залиття стала багаторічна корозія сталевого трубопроводу 25 мм у міжповерховому перекритті під час постійної експлуатації з часу будування будинку.

При обстеженні квартири АДРЕСА_2, що розташована вище, виявлено: наскрізна корозія трубопроводу опалення стояку в перекритті між 2-м та 3-м поверхами на рівні 4-6 см. нижче від рівня паркетного покриття в кв. АДРЕСА_2. Постраждав трубопровід внутрішнього опалення.

Згідно звіту ринкова вартість матеріального збитку, який виник внаслідок залиття квартири, склав 24 167 грн. 53 коп.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначила, що залиття її квартири сталося з вини відповідачів, що підтверджується актом № 1 від 21 жовтня 2016 року.

Просила стягнути з відповідачів 24 167 грн. 53 коп. на відшкодування вартості ремонту квартири, 2 200 грн. 00 коп. сплачених за проведення незалежної оцінки, 4 000 грн. 00 коп. за роботи по гідроізоляції міжповерхового перекриття.

Заперечуючи проти позову, представник ЖБК «Слово-2» зазначив, що вини кооперативу немає у залитті квартири позивача. На підтвердження вказаних обставин надав суду акт № 2, складений 22 жовтня 2016 року.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

На підтвердження відсутності вини кооперативу у залитті квартири позивача, представник ЖБК «Слово-2» надав суду акт № 2 від 22 жовтня 2016 року.

Так, згідно акту № 2 від 22 жовтня 2016 року складеного комісією у складі: члена правління ЖБК «Слово-2», слюсаря-сантехніка, представника організації ПП «Електропромтех», представника організації ФОП «ОСОБА_4», встановлено, що в будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 трапилося залиття внаслідок аварії на системі центрального опалення.

За результатами ліквідації аварії, встановлено, що корозія та свищ виникли через тріщину внутрішньо панельної частини труби внаслідок несанкціонованого втручання мешканців квартири АДРЕСА_1 у систему подачі центрального опалення, а саме згинання оригінальних трубопроводів подачі центрального опалення з метою їх переміщення у видовбану у зовнішній капітальній боковій стіні нішу для закриття їх гіпсокартоном.

Згідно ч. 2ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом було роз'яснено сторонам право заявити клопотання про призначення експертизи для встановлення обставин причини залиття, та розміру шкоди.

Клопотань про призначення експертизи сторони не заявили.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить із наявних в матеріалах справи доказів.

В матеріалах справи містяться два акти про причини залиття квартири, які є протилежними один одному за своїм змістом.

Колегія суддів критично оцінює акт № 1, складений 21 жовтня 2016 року комісією в складі: члена правління, консьєржа, та власника сусідньої квартири АДРЕСА_4.

При цьому виходить з того, що даний висновок є неповним, до складу комісії входили члени, які не є фахівцями у будівельно-технічній сфері, акт складено при поверхневому огляді місця протікання.

Беручи до уваги акт № 2, складений 22 жовтня 2016 року комісією у складі: члена правління ЖБК «Слово-2», слюсаря-сантехніка, представника організації ПП «Електропромтех», представника організації ФОП «ОСОБА_4», колегія суддів вважає, що висновок комісією зроблено після ліквідації аварії, спеціалістами у будівельно-технічній галузі, є більш повним, конкретним та об'єктивним.

Даним актом встановлено, що затоплення у квартири позивача сталося через тріщину внутрішньо панельної частини труби, внаслідок несанкціонованого втручання її мешканців у систему подачі центрального опалення, а саме згинання оригінальних трубопроводів подачі центрального опалення.

Оскільки, залиття квартири позивача відбулось з вини її мешканців, підстав покладення обов'язку відшкодування шкоди на ЖБК «Слово-2» немає.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 серпня 2017 року постановлено з порушенням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь ЖБК «Слово-2» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 606 грн. 33 коп. (за подання апеляційної скарги).

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 серпня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь житлово-будівельного кооперативу «Слово-2» судовий збір за подання апеляційної скари в розмірі 606 грн. 33 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук