Справа №636/835/17
Провадження №2/636/816/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Слурденко О.І., при секретарі Шиловій І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з заявою до суду про стягнення з відповідачки на її користь грошової суми в розмірі 10890 гривень, яка складається з суми боргу за договорами позики, витрат на правову допомогу та сплаченого судового збору.

В позовній заяві вона вказала, що 10.10.2016 року між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала від неї грошову суму в розмірі 9000 гривень строком на один місяць.

До теперішнього часу боржниця виконала взяті на себе зобов'язання за договором позики лише частково, повернувши їй 07.11.2016 року частину боргу в розмірі 1250 гривень.

Решту суми в добровільному порядку повернути відмовляється.

Просить суд стягнути з відповідачки на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 7750 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 2500 гривень та сплачений нею судовий збір в розмірі 640 гривень, а разом 10890 гривень.

Сторони до судового засідання не зявилися. Позивачка надала суду письмову заяву про підтримку позовних вимог в повному обсязі та проханням їх задовольнити, розглянувши справу за її відсутності.

Відповідачка про причину своєї неявки суду не повідомила. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання судових повісток.

Вивчивши докази, досідивши матеріали справи, суд приходить до висновку в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 10.10.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, відповідно до якого остання отримала від позивачки грошові кошти у розмірі 9000 (девять тисяч) гривень строком до 10.11.2016 року.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачка надала позичальниці ще й розписку, в якій 07.11.2016 року сторонами зафіксовано повернення ОСОБА_2 частини боргу в розмірі 1250 гривень.

Згідно до положень ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Стаття 530 ЦК України говорить що, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 1046,1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До цього часу, в встановлений договором позики термін, грошові кошти в розмірі, вказаному у договорі не повернуті позивачці, що свідчить про порушення ОСОБА_2

взятих на себе зобовязань.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник, не звільняється від відповідальності за неможливе виконання ним грошового зобовязання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10.11,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530,610-612,625, 626-631,1046-1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН:НОМЕР_1), зареєстрованої в якості мешканки в ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 21 кв.9 на користь ОСОБА_1 грошову суму за договором позики від 10 жовтня 2016 року

в розмірі 7750 гривень, витрати на правову допомогу в сумі 2500 гривень та судовий збір в розмірі 640 гривень, а разом 10890 (десять тисяч вісімсот девяносто) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляції.

Суддя: