Справа № 415/4889/17
Провадження № 2/415/1784/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.10.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі Павлові О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадщину за законом, третя особа Лисичанська державна нотаріальна контора,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду із позовом до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 31 по вул. Степовій в м.Лисичанську Луганської області. 14 липня 2010 року вона подала державному нотаріусу Лисичанської Державної нотраільної контори ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини після смерті матері, але державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та 14 липня 2017року винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів , підтверджуючих належність майна спадкодавеці, померлій матері ОСОБА_4. Просила позов задовольнити.

Позивач у судовому засідання позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові, додавши, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та проидвала разом з матірю ОСОБА_4, яка померла 12.04.2001 року. Одразу після смерті матері, через тяжкий матеріальний стан, не звернулася до нотаріальної контори з питання прийняття спадщини, а коли звернулись, то не могла надати нотаріусу правовстановлюючих документів на будинок, через що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. На час смерті матері вони мешкали разом, вели спільне господарство і вона поховала матір, після її смерті.

Представник відповідача у судовому засіданні не була присутня, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила справу розглядати у її відсутність, про що надала письмову заяву.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона знає позивачку, яка проживала разом з матірю та була зареєстрована за однією адресою по вул. Степовій, 31 в м. Лисичанську. Зі слів позивачки цей будинок належав її матері . Після смерті матері, правовстановлюючі документи на будинок не знайшли, тому нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно копії довідки ЛКП «БТІ» № 624 від 26.06.2017 року за архівними даними станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок №31 по вул.. Степова в м. Лисичанську зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 26.05.1978 року, посвідченого нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори за реєстром № 1-2458 ( а.с.5) Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 15.07.2016 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб 31.01.1981 року , актовий запис № 108 . Відомості про чоловіка ОСОБА_7. Відомості про дружину: до державної реєстрації - ОСОБА_6, прізвище після державної реєстрації ОСОБА_7. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серія 1-ЕД № 151130, шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розірвано 10.02.1988 року, актовий запис № 97. Із копії свідоцтва серія II-ЕД № 489781про укладення шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 укладений 19.03.1988 року, актовий запис № 226. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища дружині- Глотова. Із копії свідоцтва про народження , серія 1-АВ № 430088, вбачається, що ОСОБА_6, народилась 25.09.1962 року. Батьками вказано: ОСОБА_10 та ОСОБА_4. Із копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 278963 вбачається, що ОСОБА_4 померла 12.04.2001 року, актовий запис № 0577. Відповідно копії довідки відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради від 21.07.2017 року № 7344 вбачається, що за адресою м. Лисичанськ вул. Степова, буд. 31 зареєстровані ОСОБА_2 з 08.04.1988 року, ОСОБА_11 з 23.02.2007 року, ОСОБА_12, з 12.09.2008 року. Із копії технічного паспорту на жилий будинок за адресою вул.. Степова, 31 вбачається, що власником будинку зазначена ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом , виданого Лисичанською державною нотаріальною конторою 26.05.1978 року № 549. Із копії постанови державного нотаріуса ОСОБА_3 від 14.07.2017 року про відмову вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_2 в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу підтверджуючого належність майна спадкодавці померлій гр. ОСОБА_4. Із копії паспорту ОСОБА_2 серія ЕН № 145472 вбачається, що остання прописана за адресою вул.. Степова , буд.31 в м. Лисичанську з 08.04.1988 року.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4.11.1950 року, підписана від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя,який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0-13 від 16.05.2013р., визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Пленум Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. в постанові „Про судову практику у справах про спадкування вказав на можливість судового захисту прав спадкоємців.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_4, померлої 12. Квітня 2001 року і як спадкоємець першої черги має право на спадщину за законом на житловий будинок № 31 по вул. Степова в м. Лисичанську Луганської області . Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину не отримала у звязку з в відсутність правовстановлюючого документа на будинок . Той факт, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, фактично прийняла спадщину, є її місце реєстрації за адресою: буд. № 31 по вул. Степова в м.Лисичанську Луганської області. Тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки позивач позбавлена можливості оформити спадщину у інший спосіб, а право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання права на спадщину, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує.

Керуючись ст. ст. 10, 11,60, 174, 212-215,218 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ОСОБА_13 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Лисичанської міської ради про визнання права власності на спадщину за законом, третя особа Лисичанська державна нотаріальна контора задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину, яка складається з житлового будинку № 31 по вул. Степовій в м.Лисичанську Луганської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, померлої 12.04.2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко