З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15.05.2017 р. Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
секретаря Зайченко К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Ріти Арнольдівни до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме, за адресою: житловий будинок 64 по вул.3-Текстильна в м. Херсоні, в якому вказує, що вона є власником вказаного житлового будинку, однак в житловому будинку залишилися зареєстровані відповідачі.
У звязку з наведеним просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за адресою: житловий будинок 64 по вул.3-Текстильна в м. Херсоні.
Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач є власником житлового будинку 64 по вул.3-Текстильна в м. Херсоні, відповідно до договору дарування житлового будинку посвідченого 07.06.1995р. приватним нотаріусом ОСОБА_3 та 17.12.1999р. зареєстрованого в БТІ в книзі №36 за №8278.
Відповідно до довідки про склад сімї №4 від 02.11.2016р. за адресою м. Херсон,вул.3Текстильна, буд.64 зареєстровані ОСОБА_4, 27.12.1962р.н.- власник; ОСОБА_1, 18.03.1983р.н. син власника; ОСОБА_2, 11.04.1982р.н. донька власника; ОСОБА_5, 08.08.2005р.н. онук власника.
Відповідно до акту обстеження виданого 02.11.2016р. квартальним комітетом №15, підтверджує, що ОСОБА_2, 1982р.н. не мешкає за адресою м. Херсон,вул.3Текстильна, буд.64 з 2013року; ОСОБА_1, 1983р.н. не мешкає за адресою м. Херсон,вул.3Текстильна, буд.64 з 2014року. Окрім того відповідно до рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні №250 від 13.10.2016р. та рішення виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Херсоні №247 від 13.10.2016р. про встановлення статусу малолітньому ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в розшуку та її місце знаходження невідоме, що підтверджено довідкою Дніпровського ВП ХВП ГУНТ в Херсонській області від 15.09.2016р. №38-1/6540.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірної квартири, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним їй майном на власний розсуд, а відповідачі не проживають за вказаною адресою.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., ст. 156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 Ріти Арнольдівни до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме за адресою м. Херсоні по вул.3-Текстильна житловий будинок 64.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська