АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Станішевської Б.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 19 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Компанії КВІККОМ ЛІМІТЕД, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Компанії КВІККОМ ЛІМІТЕД, ОСОБА_4, треті особи: Національний банк України,

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та стягнення

матеріальної та моральної шкоди.

В подальшому позивач зменшував та збільшував позовні вимоги, за останньою заявою про уточнення позовних вимог від 08 серпня 2016 року, позивач просив:

- стягнути солідарно з ОСОБА_4 та Компанії КВІККОМ ЛІМІТЕД на

користь ОСОБА_1 804 234,76 гривень у рахунок відшкодування матеріальної

шкоди за порушення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зобов'язань за

договорами банківського вкладу № 586729/2013 року від 20 травня 2013 року, №

702819/2013 від 20 грудня 2013 року і обслуговування відкритих рахунків:

НОМЕР_1, № 48, № 04 та в доларах США №

№9 , а також стягнути в рахунок моральної шкоди 100 000 гривень.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 травня 2017 року позов задоволено частково.

Справа № 752/21254/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7308/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Мирошниченко О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Стягнуто солідарно з Компанії Квікком Лімітед та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 897657,63 грн. за порушення ст.ст. 35, 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Стягнуто солідарно з Компанії Квікком Лімітед та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5 000,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути солідарно з Компанії Квікком Лімітед та ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 8 000 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання представники Компанії КВІККОМ ЛІМІТЕД , третіх осіб не з»явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв»язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з»явилися відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечували і просили рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 укладено наступні договори: договір банківського вкладу «Англійський Постійний» №586729/2013 від 20 травня 2013 року, згідно з умовами якого сума початкового вкладу становила 628000,00 грн. (п.1.3 Договору), що підтверджується квитанцією №787764 від 20 травня 2013 року, на термін до 20 травня 2015 року (п.1.7 Договору) з виплатою 24 % річних; Договір банківського вкладу «Новорічний подарунок УІР» №702819/2013 від 20 грудня 2013 року на термін до 20 січня 2015 року (п.1.7 Договору), згідно з умовами якого сума початкового вкладу становила 58100,00 грн. (п.1.3 Договору), що підтверджується квитанцією №1019522 від 20 грудня 2013 року, який був поповнений 28 лютого 2014 року на суму 20000,00 грн., що підтверджується квитанціями №1701675 та 1701855 від 28 лютого 2014 року) з виплатою 25 % річних.

Крім того позивач відкрив рахунки в ПАТ «ВіЕйБі Банк» в гривні: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 та в доларах США НОМЕР_4. На час розгляду справи судом на вкладних та інших рахунках позивача обліковується 607285,23 грн., що підтверджується листом банку від 26 листопада 2015 року №05-49792.

Згідно офіційної відкритої інформації НБУ Компанія Квікком Лімітед є учасником і власником 86,7780% статутного капіталу ПАТ «ВіЕйБі Банк» в той час як ОСОБА_4 є єдиним 100% власником Компанії Квікком Лімітед, тобто, особою, яка опосередковано володіє істотною участю банку.

20 листопада 2014 року постановою правління НБУ №733 ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №123 від 20 листопада 2014 року в банку з 21 листопада 2014 року до 20 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію, строк здійснення якої продовжено рішенням виконавчої дирекції Фонду №32 від 17 лютого 2015 року до 20 березня 2015 року.

На підставі постанови правління НБУ №188 від 19 березня 2015 року та рішення виконавчої дирекції Фонду №63 від 20 березня 2015 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «ВіЕйБі Банк» та розпочато процедуру його ліквідації.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 лютого 2016 р. № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки до 19 березня 2018 року включно.

Невиконаними зобов'язаннями банку перед ОСОБА_1 є невидача вкладнику - фізичній особі вкладу та відсотків, які обліковується на рахунках позивача у розмірі 558992,24 грн. вкладу, 43706,20 грн. та 3611,31 грн. відсотків, та залишків на інших поточних рахунках 712,02 грн., 261,82 грн., 0,07 дол.США - всього 607285,23 грн. Це обліковувана сума вже за мінусом одержаних ОСОБА_1 200 тис. грн. від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі як власники істотної участі ПАТ «ВіЕйБіБанк» на підставі ч.6 ст.58 Закону України «Про банки та банківську діяльність» мають нести відповідальність перед позивачем за невиконання зобов»язань банку по поверненню коштів за договорами банківського вкладу та відкритими рахунками, а також за заподіяння такими діями позивачу моральної шкоди.

Проте, погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Предметом спору у даній справі є стягнення грошових коштів у розмірі неповернутого банківського вкладу разом з нарахованими відсотками як відповідальність власників істотної участі за невиконання банком його зобов»язань за договорами ( ст..58 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Встановлені судом першої інстанції обставини з приводу укладених між позивачем та ПАТ «ВіЕйБі Банк» договорів банківського вкладу та відкриття рахунків, віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20 березня 2015 року включно, після чого розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», а також, що у зв»язку з розпочатою процедурою ліквідації банку позивач на підставі Закону України «Про систему гаратування вкладів фізичних осіб» отримав 200000 грн., сторонами не заперечується.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов»язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов»язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Зокрема, згідно з п.п.1, 2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Пунктом 1 ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобов»язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Відповідно до ч.2 ст.46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

З 21 листопада 2014 року Фонд запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «ВіЕйБі Банк» з ринку.

Отже, введення у банку тимчасової адміністрації унеможливлює стягнення коштів у будь-якій інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку.

Тобто лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної ст..52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредитором збитків.

Отже, оскільки на даний час процедура ліквідації банку триває, не можна встановити конкретний розмір завданих кредитору збитків.

Передбачене ст..58 Закону України «Про банку та банківську діяльність» покладення відповідальності на власників істотної участі банку у випадку визнання його неплатоспроможним не є автоматичним. Така відповідальність має бути застосована до власників істотної участі лише за наявності їх вини у настанні неплатоспроможності банку.

Таким чином, вимагаючи стягнення шкоди з власників істотної участі банку , потрібно насамперед довести факт заподіяння йому шкоди заподіювачем такої шкоди, розмір зазначеної шкоди, докази невиконання зобов»язань та причинно-наслідковий зв»язок міє невиконанням зобов»язань власниками істотної участі та заподіяною шкодою.

Посилання позивача на те, що факт заподіяння ПАТ «ВіЕйБі Банк» шкоди через порушення Компанією Квікком Лімітед та ОСОБА_7, як власниками істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк», Закону України «Про банки і банківську діяльність» не підтверджені належними та допустимими доказами.

Надана Національним банком України постанова Правління НБУ від 20 листопада 2014 року № 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможнихз» ( т.1 а.с.122) не дає підстав для висновку, що цією постановою встановлена вина власників істотної участі ПАТ «ВіЕйБі Банк» у віднесенні банку до категорії неплатоспроможних. А самі по собі письмові пояснення представника Національного банку України ( т.1 а.с.64-65), а також інформація, що міститься в прес-релізах від 21 листопада 2014 року та від 20 березня 2015 року ( т.1 а.с.22-23) про те, що акціонери ПАТ «ВіЕйБі Банк» не надавали реальної фінансової підтримки банку, що призвело до подальшого погіршення фінансових показників його діяльності та неможливості своєчасного виконання банком зобов»язань перед вкладниками та іншими кредиторами, без підтвердження наведених обставин не дає підстав для висновку про те, що ПАТ «ВіЕйБі Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних з вини відповідача як учасника істотної участі. Інших доказів на підтвердження вини відповідача суду не надано.

За таких обставин, відсутні підстави для покладання на відповідачів відповідальності за зобов»язаннями банку перед позивачем.

Враховуючи наведене, колегія суддів уважає, що висновки суду не відповідають встановленим судом обставинам, суд першої інстанції не застосував до спірних відносин закон, який підлягав застосуванню, і дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 19 травня 2017 року - скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Компанії КВІККОМ ЛІМІТЕД, треті особи: Національний банк України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: