Справа № 310/4141/17
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПСП Агрофірма «Росія», третя особа ТОВ Агрофірма «Щедрий лан», про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 5,019 га, що розташована в Запорізькій області, Бердянський район, Осипенківська сільська рада, КСП «Іскра», ДП № 37, п. 588, кадастровий номер :04:003:0121, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстровану за ОСОБА_3

Вимоги заявника мотивовані тим, що позивачка є власницею вищезазначеної земельної ділянки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 Спадкодавцем, на підставі договору оренди земельної ділянки від 31 березня 2008 року, земельна ділянка передана в користування ПСП Агрофірма «Росія». Відповідач в період з 2009 по 2017 рік не проводив розрахунки за користування земельною ділянкою. 14 березня 2012 року відповідач передав право користування земельною ділянкою ТОВ Агрофірмі «Щедрий лан», реєстрацію права суборенди зареєстровано 19 вересня 2017 року в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Вказані дії ПСП Агрофірми «Росія» та ТОВ Агрофірма «Щедрий лан» дають підстави позивачці та її представнику вважати, що існує велика ймовірність подальшої передачі відповідачем та третьою особою вказаної земельної ділянки та/або вчинення відносно неї будь-яких інших правочинів, що в подальшому зробить неможливим або утруднить виконання рішення по справі. В звязку із наведеним необхідно вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ЦПК України, заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з позовною заявою, позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, чи майнових наслідків заборони відповідачу, іншим особам здійснювати певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи, майно, на яке заявник просить накласти арешт, на праві приватної власності належить ОСОБА_1 позивачу по справі.

В позовній заяві позивач просить розірвати договір оренди зазначеної земельної ділянки, право власності не оспорюється.

Заявником не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, всупереч вимогам ч. 3 ст. 151 ЦПК України позивачем не зазначено, як саме невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення його вимог про розірвання договору оренди землі.

За таких обставин суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області на протязі пяти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду ОСОБА_5