Провадження №2/193/82/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

06 лютого 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д. А.

при секретарі Палій Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 листопада 1997 року був укладений шлюб з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області , актовий запис № 113.

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Їх шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з 2007 року, разом як чоловік та дружина не проживають.

Позивач вказує, що з 2007 року він проживає з цивільною дружиною. Мають малолітню доньку ОСОБА_4, 2009 року народження. Відповідач також проживає на цей час з іншим чоловіком. За цих обставин сумісне життя і збереження сім'ї стали не можливими.

Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, яке є їх спільною власністю, не має. Між ними досягнуто угоду про місце проживання дитини на утриманні дружини.

Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушений звернутись до суду і просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 22 листопада 1997 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про що свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 22.11.1997 року (а.с. 3).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 18.05.1999 року, виданий виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 3).

Відповідно до довідки про склад сім'ї № 2750 від 12.12.2016 року, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, разом із ним зареєстрована мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4).

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем заявлено суду про залишення їй прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище відповідачу «ОСОБА_2».

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 22 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївської райдержадміністрації Дніпропетровської області . Актовий запис № 113.

Відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Д. А. Кащук