Апеляційний суд Житомирської області
Справа №286/2210/16-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький С. С.
Категорія 59 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Ковальчук М.Є. про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року на підставі ч.4 ст.50 Закону Україну «Про виконавче провадження» та ст.377 ЦПК України старший державний виконавець Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Ковальчук М.Є. звернулася до суду із поданням про надання дозволу на звернення стягнення на житловий будинок боржника, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яке не зареєстровано. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що на виконанні у Овруцькому районному відділі ДВС перебуває виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 65 942,10 грн. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди та 3 853,30 грн. судових витрат, тобто всього на суму 74 795.40 грн. У ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник успадкувала після смерті чоловіка вищевказаний житловий будинок, але право власності на нього не оформила.

Ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання задовольнити. Зокрема вважає, що суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що оцінка майна боржника здійснюється після розгляду подання. Після смерті чоловіка боржник оформила спадкові права на п'ять земельних ділянок сільськогосподарського призначення, полишивши не оформленим житловий будинок, у якому проживає із синами, щоб на нього неможливо було звернути стягнення. Суд першої інстанції прийняв до уваги ту обставину, що спірний будинок є єдиним житлом боржника, але не зважив на суму, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, яка перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати. Окрім того, саме з вини боржника згоріло її єдине житло, а за весь час їй відшкодовано тільки 1 109,67 грн., що є мізерною сумою та з таким виконанням знадобиться майже 21 рік, щоб рішення виконалося за рахунок пенсії боржника.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою ст. державного виконавця Овруцького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Ковальчук М.Є. від 16 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження №53420734 з примусового виконання виконавчого листа №286/2210/16-ц, виданого 06 лютого 2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області, про стягнення з ОСОБА_3 (боржника) на користь ОСОБА_2 (стягувача) 65 942,10 грн. матеріальної шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди, 3 853,30 грн. судових витрат, а всього на суму 74 795 грн. 40 коп. (а.с.8).

Із відповіді Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 заведена спадкова справа у зв'язку з подачею заяви про прийняття спадщини за законом від дружини померлого ОСОБА_3, що проживає в с. Антоновичі Овруцького району Житомирської області, та заяв про відмову від спадщини від дітей померлого (а.с.13).

ОСОБА_3 на праві власності належать земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9-10).

Словечанською сільською радою Овруцького району Житомирської області видана довідка про те, що згідно погосподарської книги житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.6). Раніше спірний житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_4, тобто чоловіку боржника (а.с.7). Відтак право власності за боржником на спірний житловий будинок в установленому законом порядку не зареєстровано.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем не надано доказів вартості житлового будинку, в якому проживає боржник, рішення суду виконується, оскільки з пенсії боржника стягується 20% та спірний будинок є єдиним місцем проживання боржника та її трьох синів.

Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на положення п.7 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, а її пункт сьомий передбачає, що у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виходячи від зворотного, у даному випадку сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням (74 795,40 грн.) перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати (64 000 грн.), а тому заборони на звернення стягнення на житло боржника, навіть якщо воно є його єдиним житлом, немає. Вартість же будинку в даному випадку не має правового значення.

Звернути стягнення на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не видається можливим через дію мораторію на їх продаж.

Інших коштів та майна не встановлено, крім пенсійних виплат. Стягнення з таких коштів не може перевищувати 20% (останній абзац ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження»). За весь час, що триває виконавче провадження, тобто за шість місяців, стягувач отримала у відшкодування шкоди лише 1 109,67 грн., чим нівелюються розумні строки виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє нову, якою задовольняє подання (п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України).

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені стягувачем за подання апеляційної скарги, покладаються на боржника (а.с.42).

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Овруцького районного суду Житомирської області від 11 липня 2017 року скасувати та постановити нову.

Надати старшому державному виконавцю Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Ковальчук М.Є дозвіл звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 320 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: