УХВАЛА

іменем україни

15 травня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить зобов?язати ОСОБА_3 не перешкоджати спілкуванню позивача з онуком ОСОБА_4; визначити наступні засоби участі позивача в спілкуванні і вихованні дитини за межами місця проживання ОСОБА_3: забезпечити особисте спілкування, участь в вихованні та розвитку здібностей дитини; визначити середу, четвер та неділю днями спілкування позивача з ОСОБА_4, або будь-який інший час за рішенням суду; спільний відпочинок (проведення канікул ОСОБА_4 разом з позивачем за місцем перебування позивача); зобов?язати ОСОБА_3, щоб вона не була присутня на зустрічах, так як це відволікає онука і не дає спокійно спілкуватись; також просить зобов?язати ОСОБА_5 надати позивачу інформацію про місце перебування онука, стан його здоров?я, який заклад відвідує онук позивача ОСОБА_6 та всіх особистих обставин.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

До участі у розгляді даної категорії справ (усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні і визначення способів участі одного з батьків у вихованні дитини), у якості третьої особи долучаються органи опіки та піклування того району, де на час розгляду справи зареєстрована або ж фактично проживає дитина. А тому, позивачу необхідно надати суду докази на підтвердження фактичного місця проживання дитини, а також залучити до участі у справі орган опіки та піклування того району де проживає дитина. Крім того, на виконання вимог ч.1 ст. 120 ЦПК України позивачу необхідно надати копію позовної заяви та копії доданих до неї документів відповідно для органу опіки та піклування.

Позивач стверджує, що вона є рідною бабусю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте в порушення імперативних вимог п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позивачем не надано суду жодного документального підтвердження факту родинних відносин між малолітнім та нею (окрім свідоцтва про народження самого малолітнього).

Окрім того, позивач акцентує увагу суду на тому, що основною підставою звернення її до суду з позовом є категорична заборона відповідача у спілкуванні з дитиною, всі спроби (в тому числі і «таємні») були розцінені відповідачем негативно та сприятливих наслідків вирішення проблеми не принесли. Однак, в порушення імперативних вимог п.п.5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України, позивачем не надано жодного доказу в підтвердження обставин на які вона посилається.

Заявлена вимога про «визначити середу, четвер та неділю днями мого спілкування з ОСОБА_4, або будь-який інший час за рішенням суду» за своїм змістом є незрозумілою, в частині часового проміжку який на думку позивача повинен бути визначений судом. Зокрема, дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, має майже повних 5 років, тобто в разі відсутності відповідних заборон повинен відвідувати дитячий навчальний заклад. Позовна вимога викладена таким чином, що передбачає проведення повного світового дня дитини з позивачем. А тому, враховуючи вищезазначене та імперативні положення ст..119 ЦПК України, позивачу необхідно або привести свою позовну заяву у відповідність шляхом зазначення конкретного часового проміжку зустрічей з онуком, або надати правове обґрунтування змісту позовних вимог в такій редакції.

Ставлячи питання про проведення спільного відпочинку з онуком позивач наголошує на спільному проведенні з ОСОБА_4 канікул за місцем її проживання. Проте, як вже зазначалося вище, дитині майже повних 5 років, і в разі відсутності заборон остання повинна відвідувати дитячий навчальний заклад. Виходячи з цього, суду є незрозумілим, які саме «канікули», тобто зазначення конкретного їх часового проміжку, повинна проводити дитина з позивачем та тривалості (із зазначенням конкретних дат) цих «канікул».

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з онуком - залишити без руху.

Роз'яснити позивачеві, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.С. Кицюк