Справа № 240/569/17
Провадження № 2-о/240/56/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шинкаренко А.І.,

при секретарі - Пліскачовій Н.В.,

за участю:

заявниці - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, від імені якої діє її представник - ОСОБА_2, заінтересована особа: Олександрівська селищна рада Олександрівського району Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер її вітчим - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з наступного майна: житлового будинку, з надвірними побудовами та господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1456, кадастровий номер НОМЕР_1; 1/3 частини двокімнатної квартири, яка розташована по АДРЕСА_4 Заявниця є падчеркою спадкодавця, та по своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. Близькі родичі, які б успадкували чи мали намір успадкувати зазначене майно за законом, у спадкодавця відсутні. ОСОБА_1 стверджує, що з часу одруження спадкодавця з її матір'ю - з 08 жовтня 1980 року, та до моменту відкриття спадщини, вона проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю, спадкодавець вважав її за доньку, хоча вона і не була усиновлена. Мати заявниці померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року. Після смерті матері, вона продовжувала проживати з вітчимом - ОСОБА_3 однією сім'єю, він ставився до неї як до доньки, а вона здійснювала догляд за ним та мали спільний бюджет. Починаючи з 2009 року і до теперішнього часу заявниця зареєстрована за постійним місцем проживання АДРЕСА_5 де був зареєстрований, на момент відкриття спадщини, спадкодавець. 16.02.2012 року заявник, разом зі спадкодавцем, набула право власності на 1/3 частини двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом її приватизації, саме в якості члена сім'ї наймача (спадкодавця). Заявник, проживаючи з ОСОБА_3 однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, після його смерті, відповідно до ст.1264 ЦК України, звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, як спадкоємець четвертої черги, однак, у нотаріальній конторі їй пояснили, що для оформлення

спадщини після смерті спадкодавця, їй необхідно встановити в судовому порядку факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. Тому, просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_3, з жовтня 1980 року і до часу відкриття спадщини після смерті вітчима - ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у заяві, та просили суд їх задовольнити.

Представник Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області в судове засідання не з'явився, проте, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечуює ( а.с. 40).

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, свідків, дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

У свідоцтві про народження заявника серія НОМЕР_2, виданому повторно Летичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 21.07.2017 року, прізвище вказано як «ОСОБА_4», батьками вказано: в графі батько - ОСОБА_4, а в графі мати - ОСОБА_5 ( а.с. 7).

Відповідно до витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, від 22.06.2017 року № 1 ОСОБА_6 одружилась з ОСОБА_7, номер актового запису 28 від 20.07.1986 року, та змінено прізвище заявниці на «ОСОБА_6». В подальшому, 13 травня 1991 року, шлюб було розірвано, актовий запис №20 (а.с. 9).

Згідно витягу Державної реєстрації актів цивільного стану громадян про шлюб, щодо підтвердження дошлюбного прізвища, від 22.06.2017 року № 0 ОСОБА_8 одружилась з ОСОБА_9, актовий запис № 15 від 24.05.1994 року. Прізвище заявниці після реєстрації шлюбу змінено на «ОСОБА_8» (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 27.02.1980 року мати заявниці - ОСОБА_5 розірвала шлюб з ОСОБА_4, та після розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_5».

Факт шлюбних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 08 жовтня 1980 року серії НОМЕР_4 відповідно до якого ОСОБА_3 одружився на матері заявниці - ОСОБА_11 (а.с. 11).

Отже, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_11 року, доводиться вітчимом заявниці - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається із матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку, з надвірними побудовами та господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1456, кадастровий номер НОМЕР_1; 1/3 частини двокімнатної квартири, яка розташована по АДРЕСА_6

Відповідно до довідки Олександрівського житлово-комунального підприємства №35 від 08.06.2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8 року, був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 16).

Згідно паспортних даних вбачається, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за місцем проживання - АДРЕСА_8

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали суду, що заявниця - ОСОБА_1, починаючи з 1980 року та по день свого весілля, проживала однією сім'єю разом зі своєю матір'ю - ОСОБА_10 та вітчимом - ОСОБА_3 в одній квартирі, за адресою: АДРЕСА_9, вели спільно домашнє господарство, мали спільний бюджет. Вітчим відносився до ОСОБА_1, як до рідної доньки, оскільки своїх дітей він не мав. В 1986 році заявниця вийшла заміж та стала проживати окремо, по АДРЕСА_10 Коли, в 2009 році померла мати заявниці, вона знову почала спільно проживати з вітчимом в квартирі, здійснювала за ним догляд, вели спільно господарство. Після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_8 року, здійснювала поховання за власні кошти. На похоронах родичів, зі сторони покійного, не було. Його рідний брат помер задовго до його смерті.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру станом на 11 жовтня 2017 року, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_3, не заводилася.

Згідно із частиною другою статті 256 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до частин 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, тобто проживали однією сім'єю.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 заявнику необхідно для прийняття спадщини, що складається із житлового будинку, з надвірними побудовами та господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_3 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1456, кадастровий номер НОМЕР_1; 1/3 частини двокімнатної квартири, яка розташована по АДРЕСА_4

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом однією сім'єю зі спадкодавцем не менше п'яти років до часу відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, про встановлення факту проживання однією сім'єю не

менше п'яти років до часу відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка народилася у місті Ілкусте Даугавпільського району Латвійської РСР, проживала зі спадкодавцем - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця місто Тульчин Вінницької області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року, однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення вступної і резолютивної частини судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії з повним вмотивованим текстом.

Повний текст рішення складено 12 жовтня 2017 року.

Суддя А.І. Шинкаренко