Справа № 761/5135/17
Провадження № 2/761/3796/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Київської міської ради, треті особи: третя Київська державна нотаріальна контора, Головне територіальне управління юстиції в м.Києві про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 (надалі Позивач) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовною заявою до Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі Відповідач-1), Київської міської ради (надалі Відповідач-2) про визнання за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи Позивач уточнила позовні вимоги відповідно до клопотання від 13.07.2017 року, в якому просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 46,50 кв.м., житловою - 21,80 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а також визнати за нею право власності на іншу 1/2 частину спірної квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Інша ? частина вказаної квартири належала вітчиму позивача ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 За життя ОСОБА_3 залишив заповіт на користь ОСОБА_1, заповівши останній належну йому частину квартири АДРЕСА_1. Дотримуючись вимог законодавства, позивач звернувся до Третьої київської державної нотаріальної контори з заявою про відкриття спадщини. Між тим, оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданий 13.11.1997 року відділом приватизації державної адміністрації Шевченківського району у м. Києві про те, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках був втрачений. На заяву Позивача про видачу дублікату вказаного правоустаночного документу, відділом приватизації державного житлового фонду управління житлово-комунального господарства Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не є власником чи співвласником вказаної квартири. Враховуючи викладене, Позивачка була вимушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у позові підстав.

Представник Відповідача-1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник Відповідача-2 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, але надав суду письмові пояснення на позовну заяву, де просив суд вирішити справу на підставі наявних доказів у відповідності до вимог законодавства та за відсутності свого представника.

Треті особи в судове засідання не з»явились, хоча про дату і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Вислухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні письмові докази і спадкову справу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі, визнання незаконними дії чи бездіяльності органу місцевого самоврядування.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 про що складено відповідний актовий запис №20645 від 14 листопада 2005 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 10), яка є матір»ю Позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що ? частина квартири АДРЕСА_4, належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 листопада 1997 року року, виданого Відділом приватизації державного житла Шевченківського району 13.11.1997 року, наказ №18983, що також підтверджується Інформаційною довідкою від 28.09.2016 року Київського міського БТІ, яка міститься в матеріалах справи.

04.05.2006 року державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивача ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу №446 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2.

Між тим, 16 грудня 2016 року державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну частку квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа на квартиру на ім'я померлої ОСОБА_2

Також судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис №1147 від 18.01.2012 року, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 який є вітчимом позивача ОСОБА_4

З матеріалів справи встановлено, що померлому ОСОБА_3 належала інша ? частина спірної квартири та за життя спадкодавець склав заповіт від 10 лютого 2005 року на користь Позивача, в якому заповів ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме належну йому частину квартири АДРЕСА_4.

12.07.2012 року державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори на підставі заяви позивача ОСОБА_1 було відкрито спадкову справу №247/2012 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3.

Між тим, 16 грудня 2016 року державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну частку квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючого документа на квартиру на ім'я померлого ОСОБА_3

Відповідно до ст. 66 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як вказано у ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1281 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

За умовами ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що судом достовірно встановлено, що власниками спірної квартири в рівних долях були померлі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому відповідно до ст. 392 ЦК України позивач ОСОБА_5 як єдиний спадкоємець за законом та заповітом повинна успадкувати нерухоме майно, а саме в цілому квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 46,50 кв.м.

З огляду на викладені обставини, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 112-215, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 46,50 кв.м., житловою - 21,80 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею - 46,50 кв.м., житловою - 21,80 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: