Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.11.2017 р. 145/1290/17 2/145/730/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дзвониської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 08 січня 2007 року помер її батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Маліновського, 13 в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області.

За життя її батько ОСОБА_3 склав заповіт на ім'я її дочки ОСОБА_4, яка від спадщини відмовилась на її користь.

Вона є спадкоємицею першої черги спадкування за законом після ОСОБА_3. Крім неї, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом немає, так як її мати - дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла раніше - 15 березня 1996 року, її рідний брат - син спадкодавця ОСОБА_6 також помер 02.09.2003 року.

Вона прийняла спадщину після смерті батька, подавши відповідну заяву до Тиврівської держнотконтори в установлений законодавством строк та одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцеві земельну ділянку площею 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно на ім'я спадкодавця.

Вважає, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Маліновського, 13 в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області входить до складу прийнятої нею спадщини, оскільки його побудовано протягом 1966-1987 років.

Згідно записів в погосподарській книзі Дзвониської сільської ради, житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Маліновського, 13 в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області рахується за померлим 08.01.2007 року ОСОБА_3.

Просить визнати за нею, ОСОБА_7, право власності на житловий будинок,позначений на плані літерою «А», з верандою «а» та ґанком загальною площею приміщень по літ. «А», «а» (підрахованою за формулами розрахунку площ) 65,4 кв.м, загальною площею житлових квартир 59,0 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м., допоміжною площею 13,0 кв.м., площею літніх приміщень 6,4 кв.м. (який складається з коридору 1 площею 5,1 кв.м., кухні 2 площею 7,9 кв.м., житлової кімнати 3 площею 18,7 кв.м., житлової кімнати 4 площею 11,9 кв.м., житлової кімнати 5 площею 15,4 кв.м., веранди І площею 6,4 кв.м.), а також: сарай «Б», погріб «П/Б», сарай «В», сарай «в», убиральня «Г», огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, колонка питна № 4, які розташовані по вул. Маліновського, 13 в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 08 січня 2007 року в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Дзвониська сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Судом встановлено, що 08 січня 2007 року помер ОСОБА_3 (а.с.4), який до дня смерті проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою державного нотаріуса Тиврівської держнотконтори від 27.06.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Маліновського, 13 в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Проте згідно виписки з погосподарської книги Дзвониської сільської ради (а.с.11) зазначений житловий будинок з господарськими спорудами рахується за померлим ОСОБА_3

Згідно технічного паспорту КП «ВООБТІ» від 06.06.2017 р. вказаний житловий будинок з господарськими будівлями побудований протягом 1966-1987 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року №12/5-126, в якому зокрема роз'яснюється, що по об'єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від №449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є технічний паспорт, що складається БТІ.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Маліновського, 13 в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області.

Позивачка - його дочка, що стверджується свідоцтвом про її одруження та свідоцтвом про її народження (а.с.12), спадкоємиця першої черги спадкування за законом (ст. 1261 ЦК України). Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає.

Спадщину після смерті батька прийняла, подавши відповідну заяву до Тиврівської держнотконтори в установлений законодавством строк та одержала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.5) на належну спадкодавцеві земельну ділянку площею 4,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дзвониської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1218, 1261, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, позначений на плані КП «ВООБТІ», 1966 року забудови, позначений на плані літерою «А», з верандою «а» та ганком загальною площею приміщень по літ. «А», «а» (підрахованою за формулами розрахунку площ) 65,4 кв.м, загальною площею житлових квартир 59,0 кв.м., житловою площею 46,0 кв.м., допоміжною площею 13,0 кв.м., площею літніх приміщень 6,4 кв.м. (який складається з коридору 1 площею 5,1 кв.м., кухні 2 площею 7,9 кв.м., житлової кімнати 3 площею 18,7 кв.м., житлової кімнати 4 площею 11,9 кв.м., житлової кімнати 5 площею 15,4 кв.м., веранди І площею 6,4 кв.м.), а також: сарай «Б», погріб «П/Б», сарай «В», сарай «в», убиральня «Г», огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3, колонка питна № 4, які розташовані по вул. Маліновського, 13 в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 08 січня 2007 року в с. Дзвониха Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.