Справа № 459/3530/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/4006/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області до ОСОБА_4 про повернення надміру виплаченої суми щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив начальник управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_5 В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням. Судом не взято до уваги те, що заявниця при зверненні за призначенням грошової допомоги в графі «наявність у будь-кого з членів сімї у володінні житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення» проінформувала про відсутність такого. Однак, в ході проведення ревізії було встановлено, що відповідачка є власницею 1/8 частини квартири за адресою смт.Гірник, вул. І.Франка,27/9. Відповідно до п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року №505, грошова допомога не призначається у разі коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташованих в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. У звязку з наданням заявницею недостовірної інформації про наявність у її володінні частки житлового приміщення виникла переплата вказаного виду допомоги за період з 22.10.2014 року по 23.10.2015 року на загальну суму 28794,84 грн., які відповідач відмовляється повернути добровільно. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 28794,84 грн. надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Представник позивача ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області в судове засідання не з»явився, однак надіслав листа про розгляд апеляційної скарги без участі представника.

Представник відповідачки ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2 заперечив проти апеляційної скарги.

Колегія суддів вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідачка по справі ОСОБА_4 має статус внутрішньо переміщених осіб. Відповідачка з 2013 року зареєстрована за адресою Луганська область м.Красний Луч смт.Софіївка вул. Войкова,74.

Згідно довідки виданої Софіївською селищною радою м.Красний Луч Луганської області від 05.02.2014 року сім»я ОСОБА_4 складається із п»яти осіб: вона, чоловік та троє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_6 2003 р.н, син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_8 2014 р.н.(а.с.41).

Як внутрішньо переміщена особа із зони АТО, відповідачка ОСОБА_4 разом із дітьми переїхала на проживання у м.Червоноград, де орендувала квартиру.

Відповідачка перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг (грошову допомогу), яка призначена відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, затвердженої постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року №505 на 4-х осіб: вона та троє неповнолітніх дітей з 22.10.2014 року по 23.10.2015 року, що підтверджується довідкою ВПО від 20.10.2014 року № НОМЕР_1.

При зверненні за призначенням грошової допомоги заявниця в графі заяви « наявність у будь-кого з членів сім»ї у володінні житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення» проінформувала про відсутність такого. За вказаний період відповідачка отримала 28 794,84 грн. грошової допомоги.

Відповідно до п.6 Порядку зазначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім»ї має у власності житлове приміщення, розміщене в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції на населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

В ході проведеної ревізії державним фінансовим інспектором Державної фінансової інспекції ( акт від 23.06.2016 р. № 04-22/8 було встановлено, що ОСОБА_4 є власницею 1/8 частини квартири за адресою смт.Гірник вул.. Івана Франка 27/9 , що є порушенням п.6 Порядку.

Внаслідок приховання заявницею факту наявності у її володінні частки житлового приміщення на не підконтрольній території, в останньої виникла переплата вказаного виду грошової допомоги за період з 22.10.2014 року по 23.10.2015 року на загальну суму 28 794, 84 грн.

Відповідно до п.11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім»ї на вимогу уповноваженого органу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на ст.379 Цивільного кодексу України (далі ЦК) та ст.50 Житлового кодексу України (далі ЖК).

Відповідно до ст.379 ЦК житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інші приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Квартирою є ізольоване помешкання у житловому будинку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому - ст.382 ЦК.

Як вбачається із матеріалів справи площа квартири по вул. Ів.Франка 27/9 у смт.Гірник Львівської області становить 76,9 м.кв., житлова площа квартири 51,5 м.кв. Квартира складається із 3-х кімнат.

Так як 1/8 частка у названій вище квартирі становить менше норми для проживання на одну особу, відтак, не можна вважати, що відповідачка ОСОБА_4 забезпечена житлом.

Судом першої інстанції зазначено, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає батько відповідачки та троє членів сім»ї.

До матеріалів справи долучено архівний витяг із рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 18.08.1988 року № 305 згідно якого будинок по вул. Ів.Франка 27 у смт.Гірник визнано ветхим та таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам та непридатний для проживання. ( а.с.31-32).

Відповідно до ст.50 ЖК жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. При наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев»ять років, крім подружжя.

Так як житловий будинок по вул. Ів.Франка 27 у смт.Гірник визнано ветхим, таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам такий будинок є непридатним для проживання, не розцінюється житлом.

Відтак, колегія суддів вважає, що відповідачкою ОСОБА_4 при заповненні заяви для отримання грошової допомоги не було допущено зловживань, недобросовісних дій, оскільки 1/8 частка у квартирі, яка розміщена у ветхому будинку та непридатному для проживання не вважається житлом.

Згідно ст. 308 ЦПК Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, що судом першої інстанції досліджено всі обставини справи, дано належну правову оцінку наданим доказам відповідно до вимог ст.212 ЦПК, колегія суддів не вбачає підстав для скасування законного і обґрунтованого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України,- колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради Львівської області в і д х и л и т и .

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді О.Ф.Павлишин

ОСОБА_9