Справа № 541/1607/17
Номер провадження 2/541/861/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 жовтня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді - Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі - Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та заборгованості із сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

26.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів та заборгованості із сплати аліментів.

При судовому розгляді справи позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що рішенням Миргородського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року було стягнуто із відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 21 травня 2015 року і до повноліття дитини. Цим же рішенням було стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на її особисте утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 21 травня 2015 року та до досягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Відповідач зовсім не сплачував аліменти як на утримання неповнолітньої дитини так і на її особисте утримання, внаслідок чого у нього склалася заборгованість визначена державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Полтавської області по аліментам на дитину в розмірі 24937,87 грн., та по аліментам на її особисте утримання також в сумі 24937,87 грн.

Вона набула право на отримання пені у відповідності до положень ст. 196 СК України. За її розрахунками відповідач ОСОБА_2 за період з травня 2015 року по червень 2017 року повинен їй сплатити пеню по аліментним зобов'язанням на дитину в розмірі 7603,55 грн. Також відповідач ОСОБА_2 повинен їй сплатити пеню по присудженим аліментам на її особисте утримання також в розмірі 7603,55 грн.

Просить суд стягнути з відповідач ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини на її особисте утримання в загальній сумі 15207,10 грн.

Також просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 не сплачені ним аліменти за період з травня 2015 року по червень 2017 року , як на утримання дитини так і на її особисте утримання в загальній сумі 49875,74 грн.

Відповідач ОСОБА_2 про день та час судового розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог ст. 74 ЦПК України, за місцем реєстрації . В судове засідання повторно не з'явився. Відповідно до положень ст.ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21 травня 2015 року до повноліття ОСОБА_3 Також даним рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 21 травня 2015 року до досягнення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років (а.с.7).

За період з травня 2015 року по червень 2017 року за розрахунком державного виконавця відповідач має заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої дитини в сумі 24937,87 грн. (а.с.5).

За розрахунком державного виконавця за період з травня 2015 року по червень 2017 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання позивачки ОСОБА_1 в розмірі 24937,87 грн. (а.с.6).

Позивачем проведено самостійно розрахунок пені, яку повинен їй сплати відповідач ОСОБА_2 за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 7603,55 грн. та за прострочення сплати аліментів на її особисте утримання в розмірі 7605,55 грн. (а.с.3-4).

Відповідно до ст. 196 СК України в разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Позивачем проведено нарахування неустойки (пені) не у відповідності до положень ст. 196 СК України, але виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства закріпленому у ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу виключно в межах заявлених позовних вимог та вважає за можливе позов в частині позовних вимог про стягнення пені, задовольнити в повному об'ємі, оскільки сума пені на стягненні якої наполягає позивачка не є завищеною.

В той же час, позов в частині позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача про стягнення суми заборгованості по аліментам присудженим на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду від 12 серпня 2015 року в загальній сумі 49875,74 грн. до задоволення не підлягає, оскільки дану суму позивачка повинна отримати на підставі виданих їй виконавчих листів, які перебувають на виконанні у ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції і які по тим виконавчим листам значаться як заборгованість, зважаючи на що відсутні правові підстави для стягнення суми заборгованості в судовому порядку.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 224; 225; 226 ЦПК України; ст.ст. 180; 181; 182; 196 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Стягнути з із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Миргород Полтавської області на користь ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з травня 2015 року по червень 2017 року неустойку (пеню) в сумі 7603,55 грн. (сім тисяч шістсот три гривні п'ятдесят п'ять копійок).

Стягнути з із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Миргород Полтавської області на користь ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів на її особисте утримання до досягнення дитиною трьох років за період з травня 2015 року по червень 2017 року неустойку (пеню) в сумі 7603,55 грн. (сім тисяч шістсот три гривні п'ятдесят п'ять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. (шістсот сорок гривень) судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області на протязі 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко