АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5904/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Інші справи позовного провадження
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів Сащенко І.С., Коваленко І.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання неправомірним і скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання неправомірним і скасування рішення, в якому просив визнати неправомірним та скасувати рішення ПН ХМНО ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02 вересня 2016 року про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 червня 2005 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений кредитний договір №HAD0GF01270007 на суму 25421,93 доларів США строком дії до 06 червня 2025 року для придбання квартири.

08 червня 2005 року за кредитні кошти він придбав чотирикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Квартира придбана у спільну сумісну власність з дружиною ОСОБА_3

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 08 червня 2005 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки, в п. 26 якого передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку щляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобовязаний письмово повідомити іпотекодавця.

19 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE ORTGAGE LOAN FINANCE N0.1PLC)» укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, згідно якого ПАТ КБ «ПриватБанк» продав своє право вимоги по іпотечному договору ОСОБА_1 - «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE ORTGAGE LOAN FINANCE N0.1PLC)», яка стала іпотекодержателем.

14 квітня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» та «ТМФ ТРАСТІ МІТЕД» укладено договір викупу (відступлення) прав вимоги, згідно якого «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» відступило ПАТ КБ «ПриватБанк» свої права за спірним кредитним договором.

02 вересня 2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 31214071 від 02 вересня 2016 року про реєстрацію права власності ПАТ КБ «ПриватБанк» на вищевказану квартиру.

Вважає таке рішення неправомірним, так як договір викупу (відступлення) прав вимоги від 14 квітня 2016 року, де спірний кредитний договір знаходиться під № 330, не пройшов державної реєстрації і ПАТ КБ «ПриватБанк» не значився іпотекодержателем.

Також зазначав, що до звернення стягнення на квартиру іпотекодержателем йому не надіслана належним чином оформлена вимога про необхідність виконання грошового зобовязання протягом 30-денного строку з попередженням про намір звернути стягнення на майно в разі невиконання такої вимоги, а також, що на теперішній час заборонено звернення стягнення на квартиру на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, звернення стягнення на предмет застави /іпотеки здійснюється лише за рішенням суду, якщо для укладення такого договору щодо майна фізичної особи вимагалось отримання згоди чи дозволу іншої особи чи органу.

Відповідач ПН ХМНО ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи без її участі, проти позову заперечувала.

Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» позов не визнала, заперечувала проти його задоволення.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 31214071 від 02 вересня 2016 року про реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що предметом розгляду зазначеного позову є дії Банку та приватного нотаріуса щодо реєстрації прав на нерухоме майно, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Банком рекомендованими листами були направлені повідомлення вимоги про порушення зобовязань за кредитним договором та наслідки у разі невиконання такої вимоги. Копії повідомлень та докази надсилань зазначених листів додані до матеріалів справи, а тому Банком не було допущено порушень вимог закону та договору. Зазначена вимога іпотекодержателя залишилась без задоволення та проігнорована позивачем.

Банк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про реєстрацію права власності на зазначену квартиру відповідно до іпотечного договору через невиконання боржником умов договору.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення осіб, що зявились, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 08 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ ПриватБанк») укладено кредитний договір №HAD0GF01270007, згідно умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в сумі 25421,93 дол. США на придбання квартири АДРЕСА_3 вартістю 20000дол. США і на оплату страхових платежів в сумі 5421,93 дол. США зі сплатою 0,92% за користування кредитом на суму залишку заборгованості та комісії 0,18% від суми наданого кредиту щомісячно в період сплати плюс сума розрахована відповідно до п.3.11 цього договору.

ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 08 червня 2005 року, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №1471, придбав дану квартиру.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 08 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір іпотеки, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_4 за реєстровим №1487, згідно умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку Банку вказану квартиру.

В п.11.5 іпотечного договору зазначено, що майно передається в іпотеку за згодою дружини ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону, або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобовязання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобовязанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобовязання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобовязань або зменшити їх.

19 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE ORTGAGE LOAN FINANCE N0.1PLC)» укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, згідно якого права іпотекодержателя по іпотечному договору ОСОБА_1 перейшли до «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (UKRAINE ORTGAGE LOAN FINANCE N0.1PLC)».

14 квітня 2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (покупець), «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» (продавець) та «ТМФ ТРАСТІ МІТЕД» (довірчий управитель) укладено договір викупу (відступлення) прав вимоги, згідно якого Банк придбав відповідні іпотечні активи, в т.ч. за договором іпотеки від 08 червня 2005 року. Кредитний договір укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться у списку активів під №330.

З урахуванням того, що «ЮКРЕЙН МОРТГЕЙДЖ ЛОУН ФАЙНЕНС №1 ПІ-ЕЛ-СІ» відступило свої права за спірним кредитним договором, іпотекодержателем спірної квартири є ПАТ КБ «ПриватБанк».

Отже, посилання ОСОБА_1 на те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не є іпотекодержателем не відповідають дійсності.

На підставі цього договору 30 серпня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до ПН ХМНО ОСОБА_2 з заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Як вбачається з довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна 02 вересня 2016 року на підстави заяви Банку ПН ХМНО ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо спірної квартири за ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішувати питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, підписанням договору іпотеки від 08 червня 2005 року сторонами позивачем та Банком погоджено умови договору іпотеки, які містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» та досягнуто згоди щодо можливого звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Пунктом 26 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобовязаний письмово повідомити іпотекодавця; продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця.

Відповідно ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Таким чином, на підставі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Твердження позивача, що Банком йому не направлялась письмова вимога щодо виконання грошового зобовязання за кредитним договором є безпідставними.

26 липня 2016 року на адресу позивача ОСОБА_5 рекомендованим листом направлялося повідомлення-вимогу про порушення зобовязань за кредитним договором, в якому також розяснені наслідки у разі невиконання такої вимоги, яке було вручено 29 липня 2016 року (а.с.51-52). Факт отримання цього листа підтверджується і матеріалами справи і поясненнями позивача.

Зазначена вимога залишилась без задоволення, у звязку з чим Банк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про реєстрацію права власності на зазначену квартиру відповідно до іпотечного договору через невиконання боржником вимог договору.

Порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно врегульований Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 11 ч. 1 цього Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяви у сфері державної реєстрації прав.

Відповідно до п. 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого для державної реєстрації права власності постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

На підставі наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» документів та у відповідності до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, рішенням приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2 09 вересня 2016 року була проведена реєстрація права власності квартири.

Таким чином, висновок суду, що реєстрація права на нерухоме майно ОСОБА_2 була неправомірною є помилковим і не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам законодавства.

Твердження позивача щодо застосування до даних правовідносин положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014року, який набрав чинності з 07.06.2014року колегією суддів не приймаються.

Відповідно до ст. 1 Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України визначено, що мораторій це відстрочення виконання зобов'язання.

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Тому установлений мораторій не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) в разі невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника).

Дія цього Закону стосується лише стадії виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Розподіл судових витрат провести відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання неправомірним і скасування рішення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 606,32грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: