АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Кулікової С.В.

суддів Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

при секретарі Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

Справа № 756/11485/17
Апеляційне провадження: №22-ц/796/11974/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кулікова С.В.
встановила:

у серпні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 650 459 грн. 09 коп. та одночасно подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді від 5 жовтня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

19 жовтня 2017 року позивач повторно звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться у відповідача, а саме на земельну ділянку, площею 3,384 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, Григорівська сільська рада.

Подану заяву позивач мотивує тим, що сума грошових коштів, яку вона просить стягнути є значною, при цьому іншого майна, крім земельних ділянок, на які можна звернути стягнення, відповідач на праві власності не має.

Однак вказане майно відповідач може відчужити поза волею та без погодження з позивачем, що з урахуванням наявності інших справ про стягнення з відповідача грошових коштів, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року заяву залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу судді скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити і накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_3, що знаходиться в неї або в інших осіб, а саме: на земельну ділянку, площею 3,384 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Григорівська сільська рада, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства.

Представник позивача посилається на невідповідність ухвали суду нормам матеріального права, оскільки зміст диспозиції пп. «б» п. 15 Перехідних положень ЗК України свідчить про те, що передбачений пп. «б» п. 15 перехідних положень ЗК України мораторій стосується виключно земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та для ведення особистого селянського господарства, а предметом заяви про забезпечення позову є земельна ділянка для ведення селянського (фермерського) господарства.

Таким чином, суд першої інстанції мав застосовувати норми пп. «б» п. 15 Перехідних положень ЗК України в системному зв'язку із нормами ч. 3 ст. 22 ЗК України, відповідно до яких передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства; сільськогосподарським підприємствам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Також представник позивача вказує на неповне з'ясування зазначених у заяві обставин щодо обґрунтованого занепокоєння позивача про наявність реальної загрози невиконання рішення суду, у зв'язку з великою заборгованістю відповідача перед нею та іншими кредиторами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши копії матеріалів цивільної справи, заперечення представника відповідача на апеляційну скаргу та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначена в заяві земельна ділянка - для ведення селянського (фермерського) господарства - є землями сільськогосподарського призначення за якими у законодавстві закріплено мораторій на їх відчудження, а саме в пп. «б» п. 15 Перехідних положень ЗК України, тому відповідач позбавлена можливості відчужити земельну ділянку на користь третіх осіб, а відтак невжиття заходів забезпечення позову не ускладнить виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

З наданих матеріалів вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 650459,09 грн., яку вона зазнала після укладання з відповідачем договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,384 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Григорівська сільська рада, що належить ОСОБА_3 , який в подальшому судом було визнано недійсним. Саме цю земельну ділянку позивач просила заборонити відчуджувати.

При цьому, у підтвердження своїх вимог позивач надала суду відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що станом на час звернення до суду земельна ділянка площею 3,384 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Григорівська сільська рада дійсно належить ОСОБА_3, цільове призначення земельної ділянки: для ведення селянського (фермерського) господарства.

Оскільки, відповідно пп. «б» п. 15 Перехідних положень ЗК України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається:а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб;б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те, що наявність вищевказаної заборони виключає можливість обтяження на земельні ділянки, помилковим у зв'язку з відсутністю прямої заборони на здійснення такого обтяження.

Так, угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Проте, як вбачається в судовому засіданні, представник відповідача надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що станом на час розгляду справи в апеляційному суді, земельна ділянка площею 3,384 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Григорівська сільська рада вже не належить ОСОБА_3

Оскільки судом належним чином не перевірені доводи про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, зроблено помилковий висновок з приводу неможливості обтяження земель сільськогосподарського призначення, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову постановлена без врахування обставин справи та заявлених позивачем вимог, з недотриманням вимог матеріального права, тому вона підлягає скасуванню, а заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Оболонського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року скасувати.

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_3, що знаходиться в неї або в інших осіб, а саме: на земельну ділянку, площею 3,384 га. кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Григорівська сільська рада, цільове призначення: для ведення селянського (фермерського) господарства.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: