АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8482/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/241/К/17 суддя Щеняєва І.Б.
Категорія № 34 (І ) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім", про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" ( надалі ПАТ «Київський страховий дім») про стягнення матеріальної шкоди, завданої ДТП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 січня 2015 року о 08.10 год. ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Лермонтова в м. Кривому Розі допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai Асcent», державний номерний знак НОМЕР_2 під час якого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.02.2015 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «Київський страховий дім», відповідно до страхового полісу від 31.07.2014 р. №АІ/1631720. ПрАТ «Київський страховий дім» 25.05.2015 року сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 16 749,80 грн. Однак, вартість відновлювальних робіт за пошкоджений транспортний засіб складає 44809 грн., різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та дійсною вартістю ремонту автомобіля складає 28 059,20 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. А також у відшкодування моральної шкоди, спричиненої пошкодженням належним йому транспортним засобом 20000 грн., та судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3В, матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії джерел підвищеної безпеки, у розмірі 28059 грн. 20 коп., що складає вартість виконання робіт, необхідних для відновлення транспортного засобу та судовий збір у розмірі 487, 20 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та закриття провадження у справі. Посилається на те, що судом не враховано, що оскільки вартість відновлюваного ремонту менша ніж встановлений ліміт страхового відшкодування, тому розмір майнової шкоди підлягає стягненню саме зі страховика.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача та його представника в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, (а.с.8).

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 18.02.2015р. ОСОБА_1 визнано винним у соєному ДТП, яке мало місце 20.01.2015 року що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.9).

Згідно висновку судового експерта №Д4/06/16 від 06.06.2016р. вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, який належить на праві власності ОСОБА_3, станом на 15.05.2015р. становить 40483,25 грн. (а.с.108-131).

Згідно страхового полісу від 31.07.2014 р. №АІ/1631720 цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована ПрАТ «Київський страховий дім» (а.с.10).

ОСОБА_3 звернувся 06.03.2015р. до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши необхідні документи. 25 травня 2015 року ПрАТ «Київський страховий дім» виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування 16833,97 грн. (а.с.11,15).

Актом прийому-здачі робіт від 25.08.2015р., рахунком-фактури №007/1 від 28.01.2015р., калькуляцією вартості відновлювального ремонту та квитанцією від 25.08.2015 р. доведено, що ОСОБА_3 за ремонт автомобіля НОМЕР_3 сплатив 44 890 грн. (а.с.16-17,18).

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення спричиненої від ДТП шкоди з ОСОБА_1, в іншій частині не скаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в частині стягнення з винної особи завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди майнової шкоди власнику пошкодженого транспортного засобу.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги відповідача стосовно наявності у нього полісу страхування цивільно- правової відповідальності, та розміру матеріального збитку який не перевищує розмір ліміту страхового відшкодування, як підставу для відмови в задоволенні позову ОСОБА_3, такими, що не узгоджуються із вимогами законодавства.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 вказаного Закону настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

За правилами ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч. 2 ст. 14 ЦК України).

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року № 6-2808цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням права позивача на отримання компенсації фактичних витрат , які були ним здійснені для відновлення порушеного права, має отримати від відповідача ОСОБА_1 різницю між фактичними витратами по ремонту пошкодженого автомобіля та виплаченим страховим відшкодуванням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду на підставі ст.308 ЦПК України - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: