Справа № 310/2121/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у якому зазначило, що до управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг 09.12.2015 року звернулась ОСОБА_1, як внутрішньо переміщена особа з району проведення антитерористичної операції. На підставі інформації, яка надана відповідачем, їй було призначено вищезазначену державну допомогу на період з 09.12.2015 року по 08.06.2016 року. ОСОБА_1 19.07.2016 року повторно звернулась до управління із аналогічною заявою і їй булла призначена допомога з 19.07.2015 року по 18.01.2017 року. У лютому 2017 року була проведена перевірка якою встановлено, що відповідач є студенткою і навчається в м. Бердянську з 01.09.2013 року на денній формі навчання і на момент проведення АТО знаходилась в м. Бердянську та навчалася на денній формі навчання, тому вона не є внутрішньо переміщеною особою в розумінні ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». При зверненні за допомогою відповідач надала невірну інформацію про те, що вона навчається в м. Бердянську з 01.09.2014 року та в заяві вказала, що причиною переміщення є проведення АТО. У результаті надання недостовірної інформації ОСОБА_1 незаконно отримала державні кошти з 09.12.2015 року по 18.01.2017 року в сумі 5307,81 грн., яку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області просило стягнути з відповідача.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала і пояснила суду, що вона з 01.09.2013 року до 27.08.2014 року навчалася на гуманітарно-економічного факультету Бердянського державного педагогічного університету на денній формі навчання, а потім перевелась на заочну форму де навчається по теперішній час. Крім того, з 01.09.2014 року по теперішній час вона навчається в зазначеному учбовому закладі на факультеті фізичного виховання на денній формі навчання. Зазначила, що вона приїхала в м. Бердянськ за власним бажанням, а не в звязку з проведенням антитерористичної операції. Вважала, що мала право на отримання допомоги.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 13.02.2017 року та заяв ОСОБА_1 від 09.12.2015 року та від 19.07.2016 року (а.с. 2, 4, 6) Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької були прийняті рішення від 15.12.2015 року (а.с.3), 19.10.2016 року (а.с.5) та 19.10.2016 року (а.с.5), якими відповідачу призначена допомога переміщеним особам на проживання з 09.12.2015 року по 26.05.2016 року (а.с.3), з 09.12.2015 року по 08.06.2016 року (а.с.5) та з 19.07.2016 року по 18.01.2017 року (а.с.5).

Згідно ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. У разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, виплата допомоги припиняється.

Із довідки Бердянського державного педагогічного університету від 21.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 наказом №551с від 22.08.2013 року зараховано на 1 курс денної форми навчання гуманітарно-економічного факультету з 01.09.2013 року. Наказом №595с від 27.08.2014 року ОСОБА_1 переведено на 2 курс заочної форми навчання з 01.09.2014 року. Термін навчання з 01.09.2013 року по 30.06.2017 року (а.с. 6).

Згідно довідки Бердянського державного педагогічного університету від 27.11.2015 року ОСОБА_1 на підставі наказу №532с від 11.08.2014 року зарахована студентом 1 курсу денної форми навчання факультету фізичного виховання за рахунок державного замовлення з 01.09.2014 року. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с. 3).

Із копії паспорта відповідача видно, що її знято з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 23.08.2013 року і зареєстровано місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 02.10.2013 року (а.с.9).

Аналізуючи в сукупності всі докази, судом встановлено, що ОСОБА_1 переїхала проживати в м. Бердянськ в звязку з вступом до навчального закладу і початком навчального року з 01.09.2013 року та зареєструвала своє місце проживання в м. Бердянську з 02.10.2013 року. Починаючи з цього часу відповідач проживає в Бердянську і навчається на денній формі навчання Бердянського державного педагогічного університету.

У заявах про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції від 09.12.2015 року та від 19.07.2016 року відповідач зазначила, що її місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, мікрорайон Молодіжний,25/48, хоча із копії паспорта видно, що на зазначені дати позивач була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таким чином, подаючи заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції відповідач зазначила недостовірну інформацію про зареєстроване місце її проживання, що разом з довідкою про її навчання в Бердянському державному педагогічному університеті створило видимість її переміщення в м. Бердянськ в звязку з проведенням антитерористичної операції.

Згідно п. 11 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

За ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

У судовому засіданні встановлено факт недобросовісності ОСОБА_1 при набутті державної допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, оскільки у заявах про призначення допомоги вона зазначила її зареєстроване місце проживання в населеному пункті де проводилась антитерористична операція, а також надала довідку про навчання в Бердянському державному педагогічному університеті з 01.09.2014 року, а не з 01.09.2013 року, тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню грошові кошти, що сплачені їй як допомога на проживання в розмірі 5307,81 грн. (а.с. 7).

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області суму надміру виплаченої допомоги переміщеним особам на проживання в розмірі 5307,81 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя