АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Станішевській Б.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про відшкодування майнових збитків та компенсацію моральної шкоди, завданих залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування майнових збитків та компенсацію моральної шкоди, завданих затопленням квартири.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що в період з 20 по 22 листопада 2014 року відбулося затоплення належної позивачу квартири АДРЕСА_1. Згідно з даними акту комісії від 24 листопада 2014 року причиною затоплення став пошкоджений трійник на стояку каналізації квартири № 22, який був встановлений робітниками власника зазначеної квартири шляхом самовільного втручання в централізований стояк каналізації. Відповідно до звіту про оцінку вартість заподіяного йому матеріального збитку становить 6 621 грн., а витрати на проведення експертизи склали 1000 грн. Окрім майнових збитків, йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 3000 грн. Моральна шкода виразилась у фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього та пошкодженням його майна. Внаслідок неправомірних дій відповідача він був позбавлений нормальних умов проживання, частина його квартири втратила естетичний вигляд, у житлі встановився стійкий неприємний запах каналізації. Моральної шкоди йому було завдано і поведінкою відповідача, який висловлював на його адресу образи, погрози та вживав нецензурну лайку.

Справа № 753/19339/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9061/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
За клопотанням позивача до участі у справі було залучено як співвідповідача ТОВ «Перший український експертний центр» - житлово-експлуатаційну організацію, яка здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ТОВ «Перший український експертний центр» солідарно на користь ОСОБА_1 майнові збитки в сумі 7621 грн. та компенсацію моральної шкоди в сумі 1500 грн., а всього 9121 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ТОВ «Перший український експертний центр» солідарно на користь ОСОБА_1 судові витрати по 276 грн.60 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині солідарного стягнення з нього матеріальної шкоди, в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди з товариства залишити без змін, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині позовних вимог до товариства та відмовити у задоволенні позовних вимог до товариства, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представники ТОВ «Перший Український експертний центр» - ОСОБА_2, ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

ОСОБА_1 проти доводів апеляційних скарг заперечував і просив рішення залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Перший Український експертний центр» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 відхиленню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що ОСОБА_9 є власником квартири АДРЕСА_1, яка розташована на другому поверсі.

В період з 20 по 22 листопада 2014 року квартира позивача заливалась стічними водами з каналізаційної системи.

Згідно з даними акту, складеного комісією ТОВ «ПУЕЦ» 24 листопада 2014 року у квартирі № 22 був пошкоджений трійник на стояку каналізації, внаслідок чого сталося затоплення квартири №8, у якій виявлено підтоплення стелі, набухання дверної коробки та дверей у ванній кімнаті.

Квартира № 22 розташована на четвертому поверсі і належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5

22 листопада 2014 року власними силами власника квартири № 22 була проведена заміна пошкодженого трійника.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові квартири № 22, вартість відновлювальних робіт складає 6621 грн. Позивачем понесені витрати на здійснення оцінки вартості матеріального збитку у розмірі 1000 грн.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що факт тривалого затоплення квартири, що належить позивачу, мав місце, затоплдення сталося в результаті пошкодження трійника на каналізаційному стояку, що розташований в квартирі відповідача ОСОБА_5, який своєю бездіяльністю, що полягає в нездійсненні контролю за станом інженерних мереж та сантехнічного обладнання, допустив аварію в каналізаційній системі та не вжив достатніх заходів до своєчасного усунення пошкодження з»єднувального трійника і недопущення затоплення нижчерозташованих квартир, чим завдав позивачу майнової шкоди. Крім того, суд першої інстанції дійшов до переконання, що ТОВ «ПУЕЦ» своєю неправомірною бездіяльністю, яка полягає у невжитті заходів щодо своєчасного усунення аварійної ситуації в каналізаційній системі, спільно з ОСОБА_5 завдало позивачу майнової шкоди, а тому суд дійшов висновку, що відповідачі повинні відповідати перед позивачем солідарно.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що винні неправомірні дії відповідачів спричини позивачу душевні страждання, викликані пошкодженням належного йому майна, та зумовили зміни у звичному способі його життя, оскільки він змушений був витрачати час, зусилля та власні кошти на збирання необхідних документів та звернення до суду, щоб довести порушення своїх прав.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов»язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.

Аналіз положень ст..1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди ( цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв»язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв»язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов»язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об»єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.

Відносини щодо відповідальності за шкоду, спільно заподіяну кількома особами регулюються ст..1190 ч.1 ЦК України, відповідно до якої особи, які спільно заподіяли шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Виходячи зі змісту зазначеної норми матеріального права, особи, які спільно заподіяли неподільну шкоду взаємопов»язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим ( правові висновки, висловлені Верховним Судом України у справі № 6-168цс13 від 12 лютого 2014 року).

Згідно із ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов»язує.

Відповідно до ст..322 ЦК України власник зобов»язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Установлено, що затоплення квартири № 18, що належить позивачу, відбулося із квартири № 22, власником якої є ОСОБА_5, де було виявлено пошкоджений трійник на стояку каналізації. В квартирі № 22 виконано ремонт, заміну трійника виконано робітниками власника квартири № 22. Зазначені обставини підтверджується актом, який складений 24 листопада 2014 року працівниками ТОВ «ПУЕЦ», в присутності власника квартири № 8 ОСОБА_1 та власника квартири № 22 ОСОБА_5, останній від підпису в акті відмовився ( а.с.19).

Відповідачем ОСОБА_5 та його представником не доведено належними та допустимими доказами відсутність вини власника квартири ОСОБА_5 у затопленні квартири позивача, що розташована двома поверхами нижче. Самі по собі посилання на вину третіх осіб у пошкодженні трійника на стояку каналізації, без доведення цих обставин відповідачем, не дає підстав для висновку, що вина ОСОБА_10, як власника квартири, у спричиненні шкоди позивачу відсутня. Наданий стороною відповідача на підтвердження зазначених посилань акт від 24 листопада 2014 року суд першої інстанції правильно не взяв до уваги як неналежний доказ.

Крім того, із пояснень сторін у судовому засіданні, а також зі змісту акта від 24 листопада 2014 року встановлено, що пошкоджений трійник на каналізаційному стояку розташований в квартирі № 22, що належить ОСОБА_5

Отже, встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_5 своєю бездіяльністю, яка полягає в нездійсненні контролю за станом інженерних мереж та сантехнічного обладнання, допустив аварію в каналізаційній системі та не вжив достатніх заходів до своєчасного усунення пошкодження з»єднувального трійника і недопущення залиття нижчерозташованих квартир, чим завдав позивачу майнової шкоди.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо покладання солідарної відповідальності на відповідачів за заподіяну позивачу шкоду.

Оскільки внаслідок пошкодження трійника, що знаходиться в квартирі, належній ОСОБА_5, відбулося затоплення квартири позивача, відсутні підстави вважати, що аварійна ситуація сталася в каналізаційній системі будинку, що обслуговується товариством, яке надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Сам по собі факт не перекриття стояків для подачі води до житла мешканців будинку у період часу з 21 листопада по 22 листопада 2014 року при встановленні, що затоплення квартири № 8 відбувалося із квартири № 22 через пошкодження трійника, не дає підстав уважати, що ТОВ «ПУЕЦ» та ОСОБА_5 спільно заподіяли позивачу неподільну шкоду взаємопов»язаними, сукупними діями.

Отже, у суду першої інстанції не було законних підстав для покладення солідарної відповідальності на ТОВ «ПУЕЦ» за заподіяну позивачу шкоду.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення з ТОВ «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 червня 2017 року -скасувати в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» на користь ОСОБА_1 матеріальної, моральної шкоди та стягнення судового збору і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» про відшкодування матеріальної і моральної щкоди, - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: