АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/4039/16-ц 22-ц/774/914/К/17
Справа № 215/4039/16-ц Головуючий в 1 інстанції - Лиходєдов А.В.
Провадження №22ц/774/914/К/17 Доповідач - Барильська А.П.
Категорія - 50 (III)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв'язку з продовженням навчання, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання їх доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що продовжує навчання у Гірничому коледжі Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», на другому курсі, денної форми навчання, стипендію не отримує. Термін її навчання по ІНФОРМАЦІЯ_3 р.. ОСОБА_1 матеріальної допомоги не надає, хоча має змогу її надавати. Позивач просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу на її користь, щомісяця.

Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2016 рокупозов задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4,, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Кривого Рогу в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.09.2016 р., до закінчення навчання, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежів за один місяць.

Ухвалою суду від 20 лютого 2017 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про стягнення з нього аліментів в розмір 1/6 частини від усіх видів заробітку, посилаючись на те, що судом першої інстанції в даному випадку невірно застосовано ч.2 ст. 182 СК України.

Судом першої інстанції не враховано, що на його утриманні знаходиться матір - ОСОБА_5, яка є пенсіонеркою, особою похилого віку та має мінімальний розмір пенсії, якої не вистачає на проживання, у зв'язку з чим він несе витрати на її утримання, догляд та лікування.

Крім того зауважує, що він має кредитні зобов'язання, а позивач також має брати участь у витратах на дитину.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на денному відділенні Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізьки національний університет», термін навчання до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.8).

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з матір'ю ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні (а.с.7).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України та виходив з обов'язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі, потреби в цьому дитини та наявності у відповідача матеріальної можливості надавати таку допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, однак не погоджується із встановленням мінімального розміру аліментів, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи та стабільний заробіток (а.с.31), у зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо відсутності матеріальної можливості надавати допомогу дочці, колегія суддів не бере до уваги.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

На думку колегії суддів, при визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував вище зазначені положення закону - майновий стан відповідача, те, що він не має на утриманні інших дітей, врахував обов'язок обох батьків по утриманню повнолітніх дітей, що продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років, у зв'язку з чим дійшов вірного висновку, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дочки на період навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що на утриманні відповідача знаходиться матір - ОСОБА_5 і відчим ОСОБА_6, які є пенсіонерами, особами похилого віку та мають мінімальний розмір пенсії, якої не вистачає на проживання, у зв'язку з чим він несе витрати на їх утримання, догляд та лікування, оскільки відповідачем не доведено того факту, що його мати та відчим потребують додаткового матеріального забезпечення, не доведено, що пенсія є їх основний дохід та не доведено, що вони мають незадовільний стан здоров'я та потребують постійного лікування.

Доводи апеляційної скарги про те, що витрати на дитину мають нести обидва з батьків колегія суддів не приймає до уваги, оскільки матеріалами справи не встановлено того факту, що позивач по справі матеріально не забезпечує повнолітню дочку ОСОБА_4

Також не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він має кредитні зобов'язання, оскільки існування кредитних зобов'язань не знімає з відповідача обов'язку щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення із резолютивної частини рішення посилання на стягнення аліментівне менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки встановлення мінімального розміру аліментів допускається при вирішенні питання про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2016 рокузмінити.

Виключити з абзацу першого резолютивної частини заочного рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 06 грудня 2016 рокутекст наступного змісту: але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: