УХВАЛА

судового засідання

"12" грудня 2017 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та поновлення на черзі,-

встановив:

29.06.2016 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та поновлення на черзі.

13.11.2017 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справ між суддями, матеріали вказаної цивільної справи передано судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. та призначено судовий розгляд на 05.12.2017 року на 14:00год.

05.12.2017 року у судове засідання представник відповідача не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 12.12.2017 року на 15:45 год.

12.12.2017 року представники позивача о 15:35год. подали через загальну канцелярію акт від 12.12.2017 року, де вказали, що суддя Мартинишин М.О., а саме «в порушення ст.11 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» за задумом вказаної судді не розглядати справу №465/3862/16-ц 05.12.2017 р. не у залі правосуддя, а у особистому робочому кабінеті з викладеного утвердило переконання умисного позбавлення позивача судового захисту і надання незаконної переваги відповідачу імовірно за хабар, що є порушення ч.1 ст.157 ЦПКУ, ст.6 Конвенції».

12.12.2017 року у судовому засіданні представники позивача не давали можливості розпочати слухання справи, заявляли безпідставні відводи та клопотання, які вже є вирішенні та о 18:00 год. заперечили продовження слухання справи, у звязку чим оголошено перерву до 18.12.2017 року на 15:30 год..

12.12.2017 року у судовому засіданні представники позивача постійно висловлювали образи на адресу судді. Стверджували, що суддя отримала хабар у відповідача ЛКП «Львівський ліхтар» за розгляд даної справи, а вони подали скарги в різні інстанції. Суддю безпідставно звинувачують у корупційному інтересі. Їхні заяви принижують суд і чинять тиск на суд.

Крім цього, у даному судовому засіданні безпідставно ображали своїми заявами доньку судді - Мартинишин Марію Романівну, яка є прокурором Львівської місцевої прокуратури №2.

Враховуючи вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України, суддя вважає за необхідне заявити собі самовідвід з метою усунення в подальшому будь-яких сумнівів в обєктивності чи упередженості судді.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, також вважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обовязкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.ст. 2, 8 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється, а процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою забезпечення особам, що беруть участь у справі, довіри до суду, який розглядає справу, для створення умов, при яких відпадуть сумніви у неупередженості та безсторонності судді при розгляді справи, з метою недопущення будь-яких сумнівів у постановленому за наслідками розгляду справи рішення суду, у звязку з чим, вважаю за доцільне заявити самовідвід.

Керуючись ст. ст. 20, 209-210 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву про самовідвід судді Мартинишин М.О. у цивільній справі № 465/3682/16-ц провадження № 2/465/566/17 за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та поновлення на черзі задоволити.

Матеріали справи передати до цивільної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст.. 11-1 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Мартинишин М.О.