Справа № 1304/1985/12 Головуючий у 1 інстанції: Курилець А.Р.
Провадження № 22-ц/783/5544/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Павлишина О.Ф., Мікуш Ю.Р

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2012 року у справі за поданням державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2012 року подання державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ ОСОБА_5 задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України громадянку України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстровану у ІНФОРМАЦІЯ_2 без вилучення паспортного документу до сплати нею заборгованості по судовому наказу № 2н-596, виданому 26 квітня 2010 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_6 на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» 16 984 грн. заборгованості, 84, 92 грн, судового збору, 30 грн. витрат з ІТЗ, всього 17 098 грн. 92 коп.

Ухвалу оскаржила представник ОСОБА_2- ОСОБА_7

В апеляційній скарзі посилається на те, що сама по собі наявність невиконаного зобовязання не є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, виходячи із судової практики підставами для застосування судом тимчасового обмеження у праві виїзду наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та ухилення боржника від виконання зобовязання.

Факт ухилення повинен підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні, в даному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про ухилення апелянта від виконання зобовязання, а також доказів. Які б свідчили про доцільність обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2012 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2012 року підлягає до задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про задоволення подання державного виконавця Шелінської Ю.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованої у ІНФОРМАЦІЯ_2 без вилучення паспортного документу до сплати нею заборгованості по судовому наказу № 2н-596, виданому 26 квітня 2010 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_6 на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» 16 984 грн. заборгованості, 84, 92 грн, судового збору, 30 грн. витрат з ІТЗ, всього 17 098 грн. 92 коп. суд першої інстанції виходив з тих обставин, що у ОСОБА_2 наявні невиконані зобов"язання, покладені на неї судовим рішенням, що є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон (за межі України), однак з вказаним висновком суду не можна погодитись з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно до "Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" ВСУ від 01.02.2013 року про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

В матеріалах справи відсутні докази, які можна було б визнати належними і допустимими, про те, що ОСОБА_2 відомо про це зведене виконавче провадження, а тим більше - докази, які б свідчили про її ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а також обовязків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, наявність у ОСОБА_2 невиконаного зобовязання на підставі судового наказу № 2н-596, виданого 26 квітня 2010 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_6 на користь АКБ СР «Укрсоцбанк» 16 984 грн. заборгованості, 84, 92 грн, судового збору, 30 грн. витрат з ІТЗ, всього 17 098 грн. 92 коп.є недостатньою підставою для їїобмеження управі виїзду за межі України.

Інших доказів ухилення ОСОБА_2. від виконання зобов'язань покладених на неї судовим рішенням державним виконавцем не представлено, а судом не здобуто.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2012 рокускасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2012 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_5 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Павлишин О.Ф..

ОСОБА_8