Справа № 755/5827/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"21" квітня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 20 квітня 2017 року вказану позову заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 1 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей, які б підтверджували зареєстроване місце проживання позивача саме за адресою, вказаною у позовній заяві, щоб надавало право позивачу на звернення до Дніпровського районного суду м. Києва з даним позовом

Як вбачається із змісту позовних вимог, позивач, зокрема, просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2; присудити щомісячні аліментні платежі на утримання ОСОБА_3 та щомісячно стягувати їх з ОСОБА_2, в розмірі 13 178 гривень, починаючи із дня пред'явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 8250 гривень одноразових виплат, що вчиняє вона, без гарантованої законом участі відповідача; стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти за попередній один календарний рік що минув з 01 квітня 2016 року, в розмірі 13 913 гривень.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог.

При цьому, зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду, по суті, цей пункт є відображенням прохальної частини позовної заяви.

Статтями 183, 184 Сімейного кодексу України передбачено можливість визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини та визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В той же час, прохальна частина позову підлягає уточненню з боку позивача в частині зазначення особи на користь якої позивач просить стягнути аліменти на утримання сина. Крім того, позовна заява не містить будь-якого нормативно-правового обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача одноразових виплат, враховуючи те, що Сімейним кодексом України не передбачено такої правової категорії, як одноразові виплати, а передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, а матеріали позовної заяви не містять будь-яких підтверджуючих відомостей про понесення позивачем вказаних витрат.

Щодо заявлених позовних вимог про стягнення аліментів за попередній рік що минув, то вказані позовні вимоги також підлягають уточненню, оскільки за вимогами ч. 1 ст. 194 Сімейного кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання, у зв'язку з чим стягнення аліментів за минулий рік можливе лише після винесення відповідного рішення про стягнення аліментів. В той же час, з доданих до матеріалів позовної заяви документів не вбачається про винесення судом відповідного рішення про стягнення аліментів з відповідача, їх несплати, щоб надавало б право позивачу звертатися із позовними вимогами про стягнення аліментів за минулий час.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає тому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати строк позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 109, 110, 119, 121, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, залишити без руху.

Надати можливість позивачу виправити недоліки в строк не більше ніж три дні з дня отримання позивачем ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: