ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, публічне акціонерне товариство «Ужгородський турбогаз», про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та встановлення факту належності правовстановлюючих документів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт нещасного випадку на виробництві, який мав місце 03 серпня 1976 року на Ужгородському експериментальному заводі газотранспортних турбоустановок, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ «Ужгородський турбогаз»), та встановити факт належності правовстановлюючого документа (акта форми Н-1 від 24 серпня 1976 року).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2016 року, заяву ОСОБА_3 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові ухвали, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_3 повторно не з'явився в судове засідання, хоча повідомлявся належним чином про час і місце розгляду, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Колегія суддів не може погодитись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК Українивстановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явиться в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 27 ЦПК Україниособи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 157 ЦПК України, у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Частина 3 даної статті вказує на обов'язок суду залишити позовну заяву без розгляду в разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні, яке відбулось 08 лютого 2016 року, була присутня представник позивача ОСОБА_4 (а.с. 113). В даному судовому засіданні було оголошено перерву до 14 березня 2016 року, водночас доказів повідомлення позивача та його представника про дату наступного судового засідання матеріали справи не містять.

В судове засідання, яке відбулось 14 березня 2016 року, ні позивач, ні його представник не з'явилися, у зв'язку із чим судом було оголошено перерву до 11 квітня 2016 року. Про дату наступного судового засідання було повідомлено представника позивача ОСОБА_4, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 115). Конверт з повісткою про виклик на судове засідання позивача у справі ОСОБА_3 повернувся до суду без вручення адресату та з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 116).

Судові засідання, які були призначені на 11 квітня 2016 року, 14 червня 2016 року, були відкладені у зв'язку з перебуванням судді на лікарняному

(а.с. 118, 119), при цьому в матеріалах цивільної справи відсутня фіксація неявки на вказані судові засідання позивача та його представника.

В судове засідання, яке відбулось 29 вересня 2016 року, ні позивач, ні його представник не з'явились, про причини неявки не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду (а.с. 120, 122).

Враховуючи зазначене, сторона позивача була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання та не з'явилась до суду без повідомлення поважності причин неявки лише 29 вересня 2016 року, у зв'язку із чим передчасним є висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Суди попередніх інстанцій формально підійшли до розгляду справи та не перевірили належним чином факту повторності неявки в судове засідання сторони позивача та його повідомлення про час та місце судового розгляду.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій постановлено оскаржувані ухвали із порушенням норм ст. 207 ЦПК України, у зв'язку із чим відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України вони підлягають скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від

24 листопада 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович