Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/1636/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Нікітін В.В.
Провадження № 22-ц/778/1594/17 Суддя-доповідач Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Бєлки В.Ю.

Кухаря С.В.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Концерну «Міські теплові мережі» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 лютого 2017 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3, третя особа: КП «Наше місто», про стягнення вартості спожитої теплової енергії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: КП «Наше місто», про стягнення вартості спожитої теплової енергії.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач є власником нежитлових приміщень АДРЕСА_1

У вказані нежитлові приміщення постачається теплова енергія.

Концерн «Міські теплові мережі» неодноразово звертався до ОСОБА_3 з пропозиціями укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, однак остання безпідставно ухиляється від укладання договору.

Відповідач своєчасно та належним чином не сплачує за фактично спожиту ним теплову енергію, тому станом на момент подання позовної заяви виникла заборгованість на загальну суму 16 670,32 грн.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» вартість спожитої теплової енергії в сумі 16 670,32 грн. та судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 10 лютого 2017 рокув задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Концерн «міські теплові мережі» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.12.2001 року (а.с. 7, 8),відповідач ОСОБА_3 є власником нежитлових приміщень АДРЕСА_2.

У відповідності до частини першої статті 1 Закону України «Про теплопостачання», споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Правомірними є висновки районного суду , що відсутність укладеного між сторонами договору купівлі-продажу теплової енергії не виключає можливості стягнення зі споживача вартості спожитої ним теплової енергії. Це повністю узгоджується як з загальними нормами цивільного законодавства, з нормами законодавства в сфері теплопостачання та надання житлово-комунальних послуг, так і з правовою позицією Верховного Суду України, на яку міститься посилання в позовній заяві.

Однак, в кожній конкретній справі суд, для вирішення питання щодо обґрунтованості заявлення позивачем до стягнення вартості спожитої відповідачем теплової енергії, має в першу чергу визначитись з характером правовідносин, що виникли між сторонами.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» прямо встановлено обов'язок виконавця утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж.

Абз. 7 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено поняття «внутрішньобудинкові системи» - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди.

Таким чином, транзитні прямі та зворотні трубопроводи, які проходять через нежитлові підвальні приміщення відповідача, відносяться до внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

01 серпня 2016 року сторонами у справі було складено акт обстеження системи теплоспоживання нежитлових приміщень АДРЕСА_3 В даному акті зазначено, що система опалення в приміщенні № 65 складається з:

?сталевого трубопроводу зворотного теплоносія без ізоляції, O 50 мм, довжиною 11,5 метрів у підлоги;

?пластикового трубопроводу зворотного теплоносія без ізоляції, O 32 мм, довжиною 6,9 метрів у стіни;

?пластикового стояка без ізоляції O 20 мм, довжиною 1,8 метрів;

?сталевого стояка в азбоцементній ізоляції армованого дранню ? 50 мм., O 20 мм, довжиною 2 метри;

?сталевого стояка без ізоляції O 15 мм, довжиною 2 метри.

Дослідити систему опалення в приміщенні № 66 не виявилось можливим, оскільки до даного приміщення не було надано доступ.

При проведенні аналогічного обстеження приміщень АДРЕСА_2, яке відбулось 04 жовтня 2016 року, було встановлено, що станом на момент огляду система опалення в приміщенні № 65 складається з:

?сталевого трубопроводу зворотного теплоносія в ізоляції ? 50 мм, O 50 мм, довжиною 12 метрів;

?пластикового трубопроводу зворотного теплоносія в ізоляції ? 50 мм, O 32 мм, довжиною 7,4 метри;

?пластикового стояка в ізоляції ? 30 мм, O 20 мм, довжиною 1,9 метрів;

?сталевого стояка в азбоцементній ізоляції армованого дранню ? 50 мм., O 20 мм, довжиною 1,9 метри;

?сталевого стояка в ізоляції ? 30 мм, O 15 мм, довжиною 1,9 метри.

Система опалення в приміщенні № 66 вказаного житлового будинку складається з:

?сталевого трубопроводу зворотного теплоносія в ізоляції ? 50 мм, O 40 мм, довжиною 1 метр;

?сталевого трубопроводу зворотного теплоносія в ізоляції ? 50 мм, O 70 мм, довжиною 14,5 метри;

?сталевого стояка в азбоцементній ізоляції армованого дранню ? 50 мм., O 20 мм, довжиною 5,5 метри;

?сталевого стояка в ізоляції ? 30 мм, O 20 мм, довжиною 1,9 метри;

?сталевого стояка в азбоцементній ізоляції армованого дранню ? 50 мм., O 20 мм, довжиною 3,2 метри (акт від 04.10.2016р., а.с. 169).

Таким чином судом першої інстанції правомірно встановлено, що нежитлові приміщення АДРЕСА_2 не мають встановлених приладів споживання теплової енергії. Трубопроводи прямого та зворотного току теплоносія, які встановлені у вказаних нежитлових приміщеннях, є фактично транзитними трубопроводами, через які здійснюється постачання теплової енергії (надається послуга з централізованого теплопостачання) споживачам, які проживають в даному багатоквартирному будинку. Відповідач ОСОБА_3 не має в належних їй приміщеннях жодного приладу споживання теплової енергії.

В ч. 1 ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» наведено також визначення поняття «постачання теплової енергії (теплопостачання)» - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору.

Судом вірно зроблений висновок ,що аналіз наведеної норми в сукупності з іншими нормами Закону України «Про теплопостачання» свідчить про те, що споживачем теплової енергії є особа, яка є кінцевим отримувачем теплової енергії від теплопостачальника, та яка використовує цю теплову енергію в якості засобу для обігріву належного цій особі житла або приміщення.

Так як ОСОБА_3 не є кінцевим отримувачем теплової енергії, яка проходить через транзитні трубопроводи в належних їй нежитлових приміщеннях до квартир (приміщень) споживачів теплової енергії, відсутні правові підстави для стягнення з неї вартості спожитої теплової енергії.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» - відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 10 лютого 2017 рокуу цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: