Справа № 266/4555/16-ц
Провадження № 2/266/254/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Сараєва І.А., за участі секретаря Нетреба О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.12.2007 року ОСОБА_1 (далі Відповідач ) отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу кредит. В порушення умов Договору Відповідач не виконав свої зобов'язання, у разі чого станом на 16.11.2016 року має заборгованість в розмірі 42134,44 гривень, яка складається з наступного: 4649,50 гривень заборгованість за кредитом; 32111,76 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2890,59 гривень - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 1982,59 гривень штраф (процентна складова). Просив стягнути з Відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути заборгованість яка складається з наступного: 4649,50 гривень заборгованість за кредитом; 32111,76 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 2890,59 гривень - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надавши письмову заяву в якій просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що дійсно отримав від позивача кредит, та оскільки є пенсіонером то має заборгованість за кредитом з квітня 2014 року, мав бажання погашати кредит шляхом відрахування частками з його пенсії, проте банк не згоден на його умови.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що згідно договору № б/н від 17.12.2007 року, який був укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 останньому було надано кредит в сумі 21600,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % на місяць на суму залишку заборгованості. Своїм власним підписом в заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 15). Як вбачається з п.п.9.12 умов та правил надання банківських послуг строк дії договору протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгирується на той же строк ( а. с. 20).

Надавши кредит, Позивач виконав зобовязання за кредитним договором але Відповідач своїх зобовязань за кредитним договором щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за його користування не виконав, у звязку з чин утворилася заборгованість по кредиту у сумі 21600,00 грн. (а. с. 4-14).

Відповідно 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Таким чином, з умов укладеного між Позивачем та Відповідачем договору та зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги Позивача заявлені у відповідності з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 зазначеної вище глави ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що Позивач свої обовязки за договором виконав та надав Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21600,00 грн. шляхом передачі цієї картки 17.12.2007 року, що підтверджується особистим підписом Відповідача в заяві (а. с. 15).

Відповідач неналежним чином виконував договір у звязку з чим створилася прострочка по поверненню чергової частини кредиту в розмірі 4649,50 грн..

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно п. п. 5.2 п.5 умов та правил надання банківських послуг, якщо держателем порушені вимоги діючого законодавства України та/або вимоги цього договору ОСОБА_2 набуває право вимагати, дострокового повернення кредиту.

Судом встановлено, що Відповідач в порушення умов договору затримав сплату частини кредиту та процентів за його користування.

За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобовязання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від Відповідача дострокового повернення кредиту в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг в п. 5.8. Правил користування платіжною карткою.

Як вбачається з заяви на отримання кредиту базова відсоткова ставка за Кредитним лімітом на момент підписання Договору складає 1,9% на місяць (а.с.15).

Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідач за користування Кредитом повинен сплатити відсотки за фактичне користування кредитом в розмірі 32111,76 гривень (а.с.51-68).

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2890,59 грн.

Згідно ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року № 47-411/58939 та 05 листопада 2014 року № 18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час антитерористичної операції.

Як проголошено в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У п.3.4. Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України(справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року N 18-рп/2004 (Справа N 1-10/2004) зазначено, що виходячи зі змісту частини першої статті 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р та від 02.12. 2015 року № 1275-р, місто Маріуполь (Маріупольська міська Рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалась антитерористична операція.

Національний банк України своїми листами від 13 жовтня 2014 року №47-411/58939 від 05 листопада 2014 року та №18-112/64483 наголошував банкам України про неухильне дотримання вимог Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції» від 02.09.2014 року щодо не нарахування пені та штрафів за договорами кредиту під час проведення антитерористичної операції.

Отже, незважаючи на те, що дія Переліку пунктів, де проводиться антитерористична операція, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р була зупинена, в подальшому було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12. 2015 року за № 1275-р, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року, в тому числі стаття 2, яка забороняє нарахування пені та/або штрафних санкцій на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами, підлягає застосуванню, оскільки цей закон не скасований, а також у звязку із тим, що прийняті інші нормативні акти, що визначають райони проведення АТО.

Отже, враховуючи те, що відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором нараховувати заборонено, а тому позов банку в частині стягнення пені, яка нарахована після 14.04.2014 року, є необґрунтованим та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, з урахуванням заявлених позовних вимог і сум позову заборгованість Відповідача перед Позивачем по кредиту станом на 16.11.2016 р. становить 36761,26 гривень, яка складається з наступного: 4649,50 гривень - заборгованість за кредитом; 32111,76 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь Позивача з Відповідача підлягає стягненню 1378,00 гривень у відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 5-8, 10-15, 60, 107, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «Приватбанк» (ЄДПРОУ 14360570, р/р 3111, МФО №305299) заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.12.2007 року станом на 16.11.2016 року в розмірі: 4649,50 гривень - заборгованість за кредитом; 32111,76 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (ЄДПРОУ 14360570, р/р 3111, МФО №305299 ) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі, через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Сараєв І. А.