УХВАЛА

Іменем україни

17 травня 2017 року справа № 521/7244/17

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Михайлюк О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пята одеська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права на частку спадкового майна, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пята одеська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права на частку спадкового майна.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобовязаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на предявлення позову та дотримання процесуального порядку його предявлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додано документ, що підтверджує сплату судового збору, однак сплачена сума судового збору не відповідає дійсній вартості спірного майна.

З метою підтвердження ринкової вартості спірного майна, що є предметом спору, позивач до позовної заяви додала висновок про його вартість, в якому вартість обєкта оцінки визначено у розмірі 82 149,00 гривень, що є заниженою за реальну вартість такого майна.

Зазначена обставина надає підстави вважати про невідповідність вказаного висновку про оцінку спірного майна дійсній його вартості на момент подачі позовної заяви та не може вважатися судом належним та допустимим доказом для визначення ціни позову, а тому й розміру судового збору.

Згідно ст. 4 ч. 2 п. 1 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, в силу ст. 6 ч. 2 п. 2, ч. З Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд вбачає обґрунтованим визначити розмір судового збору на рівні пяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які підлягають оплаті в порядку, визначеному Законом України «Про судовий збір», за винятком раніше сплаченої суми.

Крім того, як вбачається з матеріалів доданих до позову в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, визнання права власності та за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спадщини за заповітом недійсною, визнання дійсним свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням Малиновського районного суду міста ОСОБА_3 від 27.04.2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.07.2011 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. Предмет позову у даній справі є аналогічним з предметом позову зазначеної вище справи, яку розглянуто, рішення у якій набрало законної сили.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Вказаним рішенням від 27.04.2011 року встановлено, що позивачкою не надано доказів про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном, оскільки на день смерті бабусі позивач не була зареєстрована в спадковому будинку. Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не вчинила жодної дії, що свідчить про прийняття нею спадщини за заповітом, що вважається її відмовою від такої спадщини.

З урахуванням зазначеного позивачу необхідно уточнити підстави звернення до суду з позовом у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пята одеська державна нотаріальна контора про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним та визнання права на частку спадкового майна - залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали не пізніше пяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_3

"17" травня 2017 р.