АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 644/4941/16-ц Головуючий суддя І інстанції Зяброва О. Г.
Провадження № 22-ц/790/4154/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори про право власності та інші
речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Пашнєвої Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла кімната № 54 квартири АДРЕСА_1, яка належала останній на підставі свідоцтва про право власності на житло № 7-95-60372 від 23 жовтня 1995 року. Посилаючись на те, що з 2008 року вона проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_3 просила встановити факт її проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 останні п`ять років до смерті останньої, визнати її спадкоємицею четвертої черги та визнати за нею право власності на кімнату 54 (24/100 частин) комунальної квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначив, що судом першої інстанції не надано належної оцінки показам свідків, які підтвердили факт проживання позивача та ОСОБА_4 однією сім'єю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 7-95-60372 від 23 жовтня 1995 року ОСОБА_4 належало 24/100 комунальної квартири АДРЕСА_2 - кімната № 50 загальною площею 24,3 кв.м. (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла (а.с. 5).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сім'єю протягом п'яти років до часу відкриття спадщини, а відтак відсутності передбачених ст. 1264 ЦК України підстав для визнання за позивачкою права власності на спірне нерухоме майно в порядку спадкування за законом четвертої черги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258, ч. 2 ст. 1223 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Аналіз указаної норми дає підстави для висновку про те, що для встановлення факту проживання однією сім'єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як убачається із матеріалів справи, зокрема довідки КП «Жилкомсервіс» № 5671 від 23 лютого 2016 року ОСОБА_5 з 26 червня 2000 року постійно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, тобто в іншій кімнаті квартири, але тієї самої квартири, де проживала ОСОБА_4

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_5 зазначала, що за станом здоров'я ОСОБА_4 потребувала сторонньої допомоги, постійного догляду, які вона надавала їй, здійснила поховання останньої.

Разом з тим, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 протягом останніх п'яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім'ї, позивачем не надано і матеріали справи не містять.

Оскільки судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити. .

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук