Справа № 381/4602/16-ц Головуючий у І інстанції Чернишова Є. Ю.
Провадження № 22-ц/780/4497/17 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 26 18.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.

при секретарі: Волошину В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №б/н від 22 грудня 2011року, на умовах якого останній від банку отримав кредитні кошти в розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмір 30% на рік. ОСОБА_2 належним чином не виконує зобов'язань за укладеним кредитним договором №б/н від 22 грудня 2011 року, у зв'язку із чим у відповідача утворилась заборгованість. Тому, просило стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 26883,57 грн., яка включає в себе 1419,69 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 20357,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1256,36 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн..

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25127,21 грн..У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1288,43 грн..

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що в матеріалах цивільної справи відсутні належні докази того, що він отримував від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку. Зазначає, що виписка по картковому рахунку також не може бути належним доказом у справі, оскільки з вказаного документа неможливо визначити, хто саме виконував грошові операції з карткою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що відповідач зобов'язань за кредитними договором належним чином не виконував, в результаті чого у позивача виникло право вимоги. Крім того, відмовляючи у стягненні з відповідача штрафів суд виходив із того, що одночасне застосування двох видів штрафів (пеня і штрафи) за одне і те саме порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з пунктом 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка відповідно до положень ст.360-1 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Встановлено, що 22 грудня 2011 року ОСОБА_2 було підписано анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанку», в якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.6).

В анкеті-заяві міститься інформація про те, що ОСОБА_2 ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві (а.с.6, зворот).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6).

Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком ( п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг).

Згідно з п.п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за переривання платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що ОСОБА_2 не виконав своїх зобов'язань за кредитним договором від 22 грудня 2011 року, внаслідок чого станом на 20 вересня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 26883,57 грн., яка включає в себе 1419,69 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 20357,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3350,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1256,36 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн. (а.с.4-5).

Відтак, між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у заяві-анкеті (а.с.6). Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України.

З наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку заборгованості вбачається активне користування відповідачем кредитною карткою, що включало в себе зняття кредитних коштів. Відтак ОСОБА_2 своїми діями підтвердив наявність між сторонами кредитних правовідносин.

Розрахунок заборгованості містить розмір відсоткової ставки, ставки пені, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, пені, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов'язань, у тому числі накопичувальним порядком.

ОСОБА_2 не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості, а тому вказані суми підлягають стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Також, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу, оскільки такі висновки ґрунтуються на правовій позиції викладеній Верховним Судом України в постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідач зобов'язань за кредитними договором належним чином не виконував, в результаті чого у позивача виникло право вимоги. Крім того, відмовляючи у стягненні з відповідача штрафів суд першої інстанції вірно виходив із того, що одночасне застосування двох видів штрафів (пеня і штрафи) за одне і те саме порушення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання банком положень, закріплених ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах цивільної справи відсутні належні докази того, що відповідач отримував від ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну картку, відхиляються колегією суддів, оскільки в матеріалах справи наявна копія фотокартки на якій відповідач зображений з кредитною карткою у руці.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: