Справа №751/7244/16-ц
Провадження №2/751/293/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд м. Чернігова
в складі: головуючого-судді Мороз К.В.
при секретарі Гнатюк І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між ним та ОСОБА_2 14 лютого 2003 року, актовий запис № 49, зареєстрований Відділом РАЦС адміністрації м. Курчатова Курської області.
Свої вимоги мотивує тим, що 14 лютого 2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС м. Курчатова Курської області, ОСОБА_3 Федерації, актовий запис № 49 від 14 лютого 2003 року. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу у сторін немає. Останнє спільне місце проживання було за адресою: ОСОБА_3 Федерація, АДРЕСА_1. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2009 року. Спільне господарство не ведеться з 2009 року. Сторони не спілкуються, всі звязки втрачені. Майнових спорів між сторонами немає.
Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно ч.1 ст. 130 КПК України, надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно ч. 8 ст. 130 ЦПК України (а. п. 51). Подана заява, в якій відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Просить справу розглянути без її участі. Керуючись ст. ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у відсутність сторін в порядку заочного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 14 лютого 2003 року Відділом РАЦС адміністрації м. Курчатова Курської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис № 49, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище, чоловіку ОСОБА_1, дружині - ОСОБА_2 (а.с.28)
З позовної заяви вбачається, що на момент розгляду спору сторони не підтримують сімейних відносин і позивач не бажає їх відновлювати, на примирення не погоджується, що дає підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу.
Судом також встановлено, що позивач по справі є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус внутрішньо переміщеної особи, на даний час офіційно проживає на території України, а відповідач по справі є громадянкою ОСОБА_3 Федерації, яка офіційно проживає на території ОСОБА_3 Федерації.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України №2709-ІV від 23.06.2005 «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. На підставі ст. 58 вказаного Закону шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу. Статтею 60 зазначеного Закону визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний звязок іншим чином. Відповідно до ст. 63 Закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Відповідно до ст. 28 Конвенції про допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.
Статтею 29 Конвенції передбачено, що по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 28, компетентні установи Договірної сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо на момент подачі заяви подружжя проживає на території іншої Договірної сторони, то компетентні також установи цієї Договірної Сторони. По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на території яких проживає подружжя.
Відповідно до п. а) ч.1 ст. 51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає та виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних сторін: рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобовязань.
Оцінюючи усі докази, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення та є підстави для розірвання шлюбу.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 60 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 28 Конвенції про допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст. ст. 104, 105, 110-113 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд ,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 лютого 2003 року відділом РАЦС м. Курчатова Курської області, актовий запис № 49 розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя К.В. Мороз