Провадження номер 2/741/609/17
Єдиний унікальний номер 741/1536/17
РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником житлового будинку №71 по вул. Кобизький шлях у м. Носівка Чернігівської області. З 26 травня 2009 року в її будинку зареєстрованим значиться ОСОБА_3. Він є чоловіком дочки позивача ОСОБА_4. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично припинили шлюбні стосунки близько трьох років тому. З 04.06.2015 відповідач виїхав на постійне місце проживання до Білорусії, з того часу в будинку за місцем реєстрації не поживає. Відповідач не бажає приїздити в Україну для зняття з реєстрації місця проживання, прислав довіреність, яким уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси в усіх установах по питанню, повязаному зі зняттям його з реєстраційного обліку по вул. Кобизький шлях, 71, м. Носівка. Реєстрація місця проживання відповідача в будинку позивача створює для позивача значні проблеми в користуванні її власністю, перешкоджає оформленню субсидії. Тому позивач просив судовим рішенням визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та пояснила, що відповідач близько трьох років не проживає за місцем реєстрації.

У судове засідання відповідач не зявився, представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала позовні вимоги.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 дала показання, що вона товаришує з родиною позивача. ОСОБА_3 близько трьох років не проживає в будинку по вул. Кобизький шлях, 71, у м. Носівка. Відповідач постійно проживає в Білорусії, в Україну не приїздить.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 дала показання, що вона є сусідкою ОСОБА_2, добре знає родину позивача. Свідку достовірно відомо, що з 2015 року ОСОБА_3 не проживає за місцем своєї реєстрації, він проживає в Білорусії.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 71 по вул. Кобизький шлях у м. Носівка Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10 травня 1990 року (а. с. 10).

Із копії домової книги вбачається, що з 26 травня 2009 року зареєстрованим в будинку по вул. Кобизький шлях, 71, м. Носівка значиться ОСОБА_3 (а. с. 12-13).

У судовому встановлено, що відповідач не проживає в будинку за місцем своєї реєстрації з 04 червня 2015 року, тобто близько 3 років, що підтверджується копією акта обстеження матеріально-побутових умов сімї (а. с. 14), показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, допитаних у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації може бути здійснено на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Оскільки відповідач з 04 червня 2015 року не проживає за місцем своєї реєстрації, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Кобизький шлях, 71, м. Носівка Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий