РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Башинська Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ОСОБА_2 до Херсонської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016року ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності за набувальною давністю, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 19792 від 09.02.1995 року, виданого Фондом комунального майна АДРЕСА_1, за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева 22, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_5 ОСОБА_3, ОСОБА_4

25.02.1995 року у віці 83 роки померла ОСОБА_5, якій на праві власності належала 1/4 частина квартири №42, по вул. Карбишева,22, у м. Херсоні. Після її смерті ніхто з родичів чи інших осіб не подавали заяву про прийняття спадщини.

На день смерті ОСОБА_5 вона проживала з нею однією сімєю, що підтверджується довідкою ОСББ «Карбишева -22».

Після смерті ОСОБА_5 вона добросовісно заволоділа і продовжує по теперішній час відкрито, безперервно володіти належною ОСОБА_5 1/4 часткою у спірній квартирі та сплачує всі передбачені законом комунальні платежі.

З огляду на те, що вона більш ніж 20років добросовісно, відкрито та безпосередньо володіє майном ОСОБА_5 просить суд визнати за нею право власності на 1/4 квартири № 42, по вул. Карбишева, 22, у м. Херсоні, яка належала ОСОБА_6.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник Херсонської міської ради в судовому засіданні при вирішенні справи покладалась на розсуд суду.

Треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися надали заяву про розгляд справи в їх відсутність і не заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно до статей 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя суд, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно до ч. 4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 9 постанови № 5 від 07 лютого 2014року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 19792, виданого 09 лютого 1995 року Фондом комунального майна АДРЕСА_2, по вул. Карбишева, 22, у м. Херсоні належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4(а.с.4).

За змістом статей 355,368-372 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільній сумісній власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду

Отже, частка кожного із співвласників квартири № 42, по вул. Карбишева 22, у м. Херсоні складає по 1/4.

Згідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу прізвище ОСОБА_2 після укладення шлюбу з ОСОБА_1, ОСОБА_1 ОСОБА_2П.(а.с. 46 ).

ОСОБА_5 померла у віці 83 роки, 25.02.1995року, актова запис №804(а.с.6).

Згідно до довідки ОСББ «Карбищева -22» на день смерті ОСОБА_5 на 25.02.1995року, вона була зареєстрована та проживала в квартирі №42, по вул. Карбишева, 22, а також були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, позивач зареєстрована та проживає в даній квартирі по теперішній час.

Допитані в судому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що позивач проживала разом із ОСОБА_5 доглядала за нею і після смерті ОСОБА_5 здійснила її поховання.

Згідно акту від 19.09.2016року, затвердженого головою правління ОСББ «Карбишева -22» позивач проживала однією сімєю з ОСОБА_5, доглядала за нею і після її смерті займалася похованням.

Відповідно до повідомлення Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 06.02.2017року за №213/01-16, Державного нотаріального архіву Херсонської області від 08.02.2017року № 160/01- 18, після смерті 25.02.1995року ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася.

Наданими позивачем квитанціями та розрахунковими книжками підтверджується сплата нею житлово комунальних послуг, у тому числі за частку, що належала ОСОБА_5

Отже, факт відсутності заборгованості по сплаті житлово комунальних послуг за квартирою №42, по вул. Карбишева, 22, у м. Херсоні станом на даний час, свідчить про відкритість та безперервність володіння позивачем чужим майном, а саме 1/4 часткою вказаної квартири, яка в даному випадку є безхазяйною нерухомою річчю, оскільки ОСОБА_5 спадкоємців не мала, а рішення про передачу цієї нерухомої речі у комунальну власність в установленому законом порядку не приймалось.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом двадцяти років, починаючи 25.02.1995року, яким є 1/4 частина квартири № 42, по вул. Карбишева, 22, яка належала ОСОБА_5, у звязку з чим набула право власності на вказане майно на підставі ст. 344ЦК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 344,355,368-372 ЦК України, керуючись ст.ст. 3-4.5-11, 60, 212 -215ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_9 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_9 право власності на ? частину квартири № 42, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Карбишева, 22.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя В.В. Прохоренко