Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/92/17
Провадження № 2/670/125/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Волкової О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом до ОСОБА_3, у якому просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову, і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що 20.04.2012 року уклала шлюб із відповідачем, та в період шлюбу 16.12.2012 року в них народився син ОСОБА_4. Шлюб в судовому порядку розірвано, відповідач стосунків з сином не підтримує, участі у його вихованні не бере, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Тому позивач змушена звернутись з позовом до суду. А оскільки відповідач працевлаштований у Бурдяківському спецкар`єрі, отримує зарплату, то в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх доходів щомісячно.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги повністю підтримали з підстав, зазначених у позові, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заперечення, у яких позов визнав частково.

Вказував, що бажає проживати разом із сином та піклуватися про нього, однак позивач фактично викрала сина і не дозволяє спілкуватись із дитиною. Крім того, він проживає разом із батьками, його мати ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи, а він отримує невелику зарплату, тому він згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частини свого доходу.

Заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що сторони з 20.04.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 28.12.2016 року розірвано за рішенням Борщівського районного суду. В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із матірю, тобто позивачкою, в с. Калюсик Віньковецького району, і знаходиться на її утриманні.

Відповідач проживає окремо та жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою ст. 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Предметом розглядуваного судом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а спосіб стягнення має визначати суд з врахуванням обставин справи щодо наявності у позивача регулярного заробітку (доходу) чи нерегулярного.

Як випливає із пояснень позивача та підтверджується довідками № 58, № 59 від 24.03.2017 року за підписом керівника ТзОВ «Бурдяківський спецкар`єр» ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_3 працевлаштований у ТзОВ «Бурдяківський спецкар`єр» та регулярно отримує заробітну плату.

За таких обставин розмір аліментів має бути визначений судом згідно з вимогами ст. 183 СК України в частці від постійного доходу відповідача.

Водночас, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_3, суд бере до уваги, що позивач не працює, проживає разом із своєю матірю ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка хворіє, перенесла хірургічне втручання, продовжує хворіти, у зв`язку з чим позивач здійснює за нею догляд.

Мати відповідача ОСОБА_5 є інвалідом третьої групи, та згідно довідки МСЕК їй встановлена група інвалідності на строк до 09.09.2017 року.

Тому із врахуванням матеріального становища сторін, віку дитини, положень ч. 2 ст. 182 СК України щодо гарантованого законодавством мінімального розміру аліментів на одну дитину, суд вважає за необхідне визначити аліменти у розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача, що, на думку суду, з врахуванням розміру заробітної плати ОСОБА_3 буде посильним для нього та достатнім для забезпечення нормальних умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову, та згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» № 3674- VІ із відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Керуючись ст. 180, ст. 181, ст. 182, ст. 184, ст. 191 Сімейного Кодексу України, ст. 8, ст. 10, ст. 60, ст. 88, ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 15 лютого 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до Апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя О.М. Волкова