справа № 462/4734/17
УХВАЛА

11 жовтня 2017 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - регіональна філія «Львівська залізниця», про визнання права власності та зобов'язання до вчинення дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд в якому просить визнати за нею майнові права в розмірі ? частки на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача виконати договір №61 від 25.12.2014 року купівлі-продажу майнових прав, укладений між ОСОБА_2 та державним територіально-галузевим об'єднанням «Львівська залізниця», в особі відокремленого підрозділу «Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд», в натурі, шляхом підписання та укладення акту прийому-передачі майнових прав на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 та вчинити всі необхідні дії для державної реєстрації права власності на вказану квартиру, згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою КМ України № 1127 від 25.12.2015 року.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Відповідно до ч.2 ст.79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подачі позовної заяви складало відповідно 5035, 03 грн., а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640,00 грн.

Як вбачається із позовної заяви, ціна позову складає 503.503, 5 грн., ОСОБА_1 просить визнати за нею майнові права в розмірі 1/2 частки та в розмірі 1/2 частки за відповідачем на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача виконати договір №61 від 25.12.2014 року купівлі-продажу майнових прав, відтак нею заявлено вимоги, що мають одночасно майновий і немайновий характер. З огляду на вказані вимоги закону, за подання даного позову позивачу належить сплатити судовий збір в розмірі 5675,03 грн. (5035,03 + 640,00), тоді як до поданої позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, позивач подала заяву, в якій просить відстрочити їй сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, покликаючись на те, що через важке фінансове та майнове становище вона не взмозі сплати суму судового збору.

У відповідності до ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Отже, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у наведених законодавчих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону.

Суд не вбачає обґрунтованих та переконливих підстав для відстрочки сплати судового збору, оскільки позивачем, не надано достатніх доводів та відсутні докази важкого майнового стану.

Приймаючи до уваги зазначене, а також конституційний принцип рівності сторін перед законом і судом, вважаю, що позивач, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов'язок сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

У відповідності до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ним ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Регіональна філія «Львівська залізниця», про визнання права власності та зобов'язання до вчинення дій, - залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує п'яти днів з дня отримання ним ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: