АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/9830/17 Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року

у справі за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» Білої І.В. на повідомлення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли ВіталіяЕдуардовича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року задоволено скаргу.

Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли Віталія Едуардовича при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 8.06.2017 року.

Скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 8.06.2017 року, яке винесено старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою Віталієм Едуардовичем.

Зобов`язано уповноважену особу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання виконавчий лист, справа № 755/17305/15-ц, виданий 20.01.2017 року Дніпровским районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованості за кредитним договором № 69576-20/13-1 від 13.08.013 року в розмірі 38 893 471,01грн. та відкрити виконавче провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2017 року виправлено описку в ухвалі Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року.

В апеляційній скарзі представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, та у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі; вирішити питання щодо розподілу судових витрат, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 20 січня 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 755/17305/15-ц за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 69576-20/13-1 від 13.08.2013 року в розмірі 38 893 471,01 грн. (а/с 11-12).

Реєстром передачі документів до МЮУ направлено заяву про примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року, оригінал виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/17305/15-ц від 20.01.2017 року, завірена копія рішення ФГВФО № 1706 від 01.09.2016 року та оригінал платіжного доручення № 1504 від 26.05.2017 року.

Проте, 08.06.2017 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Бурлою В.М. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання та направлено скаржнику.

13.06.2017 року вищевказане повідомлення було отримано скаржником.

В повідомлені про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання зазначено, що у виконавчому листі Дніпровського районного суду м. Києва № 755/17305/15-ц не зазначено призвище, ім`я та по-батькові та посада посадової особи, яка його видала.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року визначено, що виконавчий документ підписується посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Відповідно п. 29.8 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міста Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України 17.12.2013 року № 173 зазначено, що у разі якщо судове рішення або його частина підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання у порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Тому, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що дії державного виконавця, які полягали у поверненні стягувачу виконавчого листа № 755/17305/15-ц без прийняття до виконання є неправомірними, оскільки, у виконавчому листі зазначено найменування органу, який видав виконавчий документ, а саме Дніпровський районний суд м. Києва, виконавчий лист підписано суддею із зазначенням прізвища та ініціалів і завірено гербовою печаткою суду (а/с 11-12).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України, - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-152/2/4-13 від 28.01.2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», - при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд має врахувати те, що принципом судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК України визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Крім того, як вбачається з письмових пояснень представника ПАТ «Банк «Київська Русь», 13.09.2017 року банком було направлено заяву про примусове виконання рішення разом з ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.08.2017 року та ухвалою про виправлення описки до ВПВР Департаменту ДВС МЮУ, щодо скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження, яке було отримано уповноваженою особою 18.09.2017 року і в подальшому, 30.10.2017 року державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Башіловим В.О. було відкрито виконавче провадження № 55018529 та накладено арешт на майно боржника.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд правильно дійшов висновку щодо задоволення скарги.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: