Справа № 500/4211/17
Провадження № 2/500/2714/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на квартиру АДРЕСА_1 та гараж №1, розташований в автомобільному товаристві «Респект» в м. Ізмаїл Одеської області, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належать ОСОБА_4. 01.03.2015 року ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1 та гаражу №1, розташованого в автомобільному товаристві «Респект» в м. Ізмаїл Одеської області. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 являється син ОСОБА_2 Позивач прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до п.п. 4.15 п.4 гл.10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до п.п 4.14 п. 4 гл. 10 розд. ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: … склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», введеного в дію з 01.01.1994 року Постановою Верховної Ради України від 02.09.93 року №3426-XII, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 10 розд. IIзакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, державним реєстратором є нотаріус. Відповідно до ч. 3 ст. 10 розд. II вищевказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідальність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: ... відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстру прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. Встановлено невідповідність у документах: - у свідоцтві про право особистої власності №181, виданому ОСОБА_3 міською радою народних депутатів Одеської області 15 лютого 1993 року, право особистої власності за яким зареєстроване ОСОБА_3 міжміським бюро технічної інвентаризації 15 лютого 1993 року за № 1-191, вказано місцезнаходження спадкового нерухомого майна гаражу № 1 «в місті Ізмаїлі, в автокооперативі №15»; у довідці № 1286, виданій комунальним підприємством «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації» 12 липня 2017 року, вказано місцезнаходження спадкового майна гаражу № 1 « місто Ізмаїл «Респект», автомобільне товариство». Відомості про підставу зміни назви відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, розгляд справи залишив на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належить:

- квартира АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕІ № 130501 від 07.12.2001 року виданим державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 2-11532;

- гараж №1, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автомобільне товариство «Респект», що підтверджено свідоцтвом про право власності на гараж №181 від 15.02.1993 року виданим ОСОБА_3 міською радою народних депутатів, зареєстрованим в реєстрову книгу №1 під № 191 та довідкою № 1286 виданою комунальним підприємством «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації» від 12.07.2017 року.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 409814 від 06.03.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 01.03.2015 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить квартира АДРЕСА_1 і гараж №1, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автомобільне товариство «Респект».

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 49632055 від 27.10.2017 року, наданої ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_4, померлої 01.03.2015 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

-син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії IV-УР № 1101227 від 05.04.1962 року, виданим ОСОБА_3 міським бюро реєстрації актів цивільного стану.

Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 у встановлений законом звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, посвідченою державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори 04 червня 2015 року, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Письмовою відповіддю ОСОБА_3 державної нотаріальної контори за №1457/02-14 від 10.11.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до п.п. 4.15 п.4 гл.10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до п.п 4.14 п. 4 гл. 10 розд.ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє: … склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», введеного в дію з 01.01.1994 року Постановою Верховної Ради України від 02.09.93 року №3426-XII, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 10 розд. IIзакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, державним реєстратором є нотаріус. Відповідно до ч. 3 ст. 10 розд. II вищевказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідальність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: ... відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстру прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. Встановлено невідповідність у документах: - у свідоцтві про право особистої власності №181, виданому ОСОБА_3 міською радою народних депутатів Одеської області 15 лютого 1993 року, право особистої власності за яким зареєстроване ОСОБА_3 міжміським бюро технічної інвентаризації 15 лютого 1993 року за № 1-191, вказано місцезнаходження спадкового нерухомого майна гаражу № 1 «в місті Ізмаїлі, в автокооперативі №15»; у довідці № 1286, виданій комунальним підприємством «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації» 12 липня 2017 року, вказано місцезнаходження спадкового майна гаражу № 1 « місто Ізмаїл «Респект», автомобільне товариство». Відомості про підставу зміни назви відсутні.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування, право власності на:

- квартиру АДРЕСА_2;

- гараж №1, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, автомобільне товариство «Респект».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6