Справа № 362/6294/17
Провадження 2/362/2936/17
У х в а л а

"04" грудня 2017 р. суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у спільеій частковій власності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просить виділити їй у власність ? частину житлового будинку та господарських споруд та ? частину земельної ділянки площею 0,1305 га, кадастровий №:01:031:0016 для будівництва та обслуговування жилого будинку, що знаходяться по вул. Додохова, 25, в смт. Глеваха Васильківського району Київської області.

Перевіривши позовну заяву, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити, в тому числі:

- зміст позовних вимог;

- ціну позову щодо вимог майнового характеру;

- виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги;

- зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, в позовних вимогах позивач ставить питання про виділ їй у власність ? частини спірного будинку, однак не зазначає, які саме приміщення позивач просить виділити їй у власність (житлові кімнати або інше приміщення в будинку), а яку залишити у власності відповідача. А тому необхідно уточнити зміст позовних вимог в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Натомість, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує вартість спірного майна в розмірі 64000 гривень, однак відсутні будь які дані, з яких виходив позивач, визначаючи саме таку ціну позову. Крім того, є очевидним, що вказана ціна майна не відповідає дійсній його вартості на час звернення до суду.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленомустаттею 364цього Кодексу.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно розяснень даних в п. 6 постанови Пленуму ВСУ №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Однак, в матеріалах позовної заяви відсутнє зазначення доказів, які підтверджують технічну можливість виділу у власність спірного майна (дозволи відповідних органів).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом п'яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Розяснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Кравченко