Справа № 712/9117/17
Провадження №2/712/2223/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2017 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 жовтня 1978 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Полтавським міським будинком одружень, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис №2486 від 14.10.1978 року. Від шлюбу мають повнолітніх дітей, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В 2017 році вона звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем. В подальшому рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.07.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано. Питання про розподіл спільного майна подружжя між ними не вирішувалось. За період перебування у шлюбі вони, як подружжя набуло у власність квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2, частка 1.

Факт набуття права власності на дане майно саме як подружжям підтверджується тим, що вона та її чоловік ОСОБА_2 являлися військовослужбовцями, тривалий час проживали за місцем служби чоловіка у різних областях України. До міста Черкаси ми прибули на службу у 1993 році, їм з метою проживання та за терміном служби надана була чотирьохкімнатна квартира №40 в 80 кв. житловому будинку, загальною площею 73,4 кв.м. по вулиці О.Дашкевича, 64. Вказана квартира була надана їм з виплатою її вартості аби в подальшому вони могли отримати право власності на це житло. Згідно акта передачі воєнторгом №641 у власність була передана квартира АДРЕСА_2 від 06.06.1995 р.г. Квартира була передана ОСОБА_2

08 червня 1995 року Черкаським міськжитлоуправлінням було видано свідоцтво про право власності №94 на квартиру АДРЕСА_3 на ОСОБА_2.

Згідно довідки з КП «ЧООБТІ» №3248о від 13.06.2017 року станом на 01.01.2013 року квартира АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н, видане Черкаським міськжитлоуправлінням 08.06.1995 року.

Вказану квартиру сторони виплатили та придбали разом за спільні кошти, за отриману заробітну плату військовослужбовців за час служби в інших містах України, частина коштів була позичена яка в подальшому була повернута після продажу обєкту нерухомості в м.Івано-Франківськ. Реєстрація права власності на чоловіка була зумовлена її повною довірою до нього, а оскільки на теперішній час вони не є подружжям, вважає, що право на поділ даного спільного майна має вона як дружина.

Просить визнати визнати квартиру АДРЕСА_5 обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також визнати за нею право власності на ? частину квартиру АДРЕСА_5.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про час день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У ході розгляду справи встановлено, що 14 жовтня 1978 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований Полтавським міським будинком одружень, актовий запис №2486

Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей, доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В подальшому рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 11.07.2017 р. шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно акта передачі від 06.06.1995 року, воєнторгом №641 передана у власність чотирьохкімнатна квартира № 40 в 80 квартирному житловому будинку по вул. О.Дашкевича, 64 м. Черкаси ОСОБА_2

Право власності на спірну квартиру підтверджується довідкою з КП «ЧООБТІ» №3248о від 13.06.2017 року, в якій зазначено, що станом на 01.01.2013 року квартира АДРЕСА_6 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності б/н, видане Черкаським міськжитлоуправлінням 08.06.1995 року відповідачу.

Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 (постанова від 16.12.2015 року) висловлена Правова позиція про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У звязку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що квартира АДРЕСА_7 придбана в період шлюбу сторін по справі і є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою.

Відповідно до ст.. 63 Сімейного кодексу України: дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України у випадку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст.69 ч.І СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70 ч.І СК України у разі поділу майна, що є об,єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.71 ч.1 СК України майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено, а тому суд вважає, що частки сторін у праві власності на квартиру є рівними.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Суд вважає стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 3907 гривень, відповідно до ч.3 ст.. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 57, 60, 63, 70, 74 СК України, ст. 368 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, поділ спільного майна подружжя» суд, -

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_8 обєктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: