ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6257/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

та усунення недоліків

"22" серпня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва ЛЕОНТЮК Л. К., розглянувши в місті Києві матеріали цивільної справи та перевіривши дотримання вимог ст. ст. 118 - 121 ЦПК України у справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України " Укрвійськбуд " до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державне підприємство Міністерства оборони України " Укрвійськбуд " в особі представника Полтавської Наталії Віталіївни , що діє на підставі довіреності № б / н від січня 2017 року, яка звернулась ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та про стягнення заборгованості.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ, вул. О. Кошиця, 5 - а ) за вх. № 38042 від 02.08.2017 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду ( по вул. Севастопольській, 14 ) 07.08.2017 року за №1057, що підтверджується даними контрольного журналу.

Разом з позовною заявою представником позивача Державного підприємства Міністерства оборони України " Укрвійськбуд " в особі представника Полтавської Наталії Віталіївни було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Частиною 3статті 82 Цивільного процесуального кодексу України та статтею 8 Закону України « Про судовий збір » передбачено, що суд, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, може зменшити розмір належних до оплати судових втрат, пов"язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Суд вважає, що причини, на які посилається заявник, не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки заявник не надав суду достатніх доказів тяжкого фінансового становища підприємства станом на день звернення до суду з даною заявою.

З огляду на зміст заявлених вимог, ціну позову, розмір обов'язковості сплати судового збору та те, що заявником не зазначено підстав та не надано належних доказів тяжкого матеріального становища підприємства на день звернення до суду, для звільнення від сплати судового збору, суд не знаходить підстав для задоволення заяви. До того ж заявник не відноситься до жодної категорії осіб, зазначених у статті 5 Закону України « Про судовий збір », які звільняються від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » встановлено, що відповідно до статті 8 Закону України « Про судовий збір » та статті 82 ЦПК, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи ( наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо ). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав ( перешкоджає ) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК, суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону України « Про судовий збір », з власної ініціативи. Так як на стадії вирішення питання про відкриття провадження норма щодо покладення судових витрат на боржника не застосовується, а відомостей про майновий стан заявник не надав, підстави для звільнення від сплати судового збору з подальшим стягненням його з відповідача відсутні.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов"язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, встановлений судом визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях « Голдер проти Великої Британії » від 21 лютого 1975 року, « Жоффре де ля Прадельде ля Прадель проти Франції » від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява руху не підлягає, так як не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України, а саме, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 119, 120, 121, 208-210 ЦПК України, - суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору представнику позивача Державного підприємства Міністерства оборони України " Укрвійськбуд " в особі представника Полтавської Наталії Віталіївни - відмовити.

Позовну заяву Державного підприємства Міністерства оборони України " Укрвійськбуд " до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та про стягнення заборгованості-залишити без руху.

Строк для усунення недоліків не може перевищувати п'яти днів з дня отримання даної ухвали. Роз'яснити заявнику, що у випадку не виконання вимог даної ухвали в строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК