Провадження 2/235/850/17
Справа №235/1382/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача Бушинської Є.В., Попова С.Г.

представника відповідача Голуб П.А.

представника відповідача Іванова І.Ю.

секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", Головного управління Держпраці України в Донецькій області, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Профкому Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", про встановлення факту нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, внесення змін до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 14.04.2015р. за формою Н-5, про зобов'язання відповідачів скласти та видати акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", Головного управління Держпраці України в Донецькій області, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Профкому Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", про встановлення факту нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, внесення змін до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 14.04.2015р. за формою Н-5, про зобов'язання відповідачів скласти та видати акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він працював прохідником 5-го розряду дільниці ПР-7 Державного підприємства «ВК «Краснолиманська». 14.04.2015 року о 6 годині 10 хвилин він прибув у нарядну дільниці ПР-7 ДП «ВК «Краснолиманська» для роботи у 1 зміну. Начальник дільниці ПР-7 ОСОБА_7 видав наряд ланці прохідників дільниці № 7 на проведення ремонтно-підготовчих робіт у вентиляційному штреку 4-ої південної лави похилу № 1, у тому числі і позивач отримав наряд на ведення робіт з обслуговування стрічкового конвеєру ЛТП-800, розташованого у вентиляційному штреку 4-ої південної лави.

Після отримання наряду позивач опустився у шахту та попрямував на своє робоче місце, куди прибув о 08 годині 00 хвилин.

У період з восьмої до дев'ятої години ранку 14.04.2015 позивач разом з двома робітниками дільниці ПР-7 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (прізвища невідомі) на ПК 8 вентиляційного штреку 4-ої південної лави похилу № 1 розвантажили стрічку з транспортної платформи на грунт виробки.

Приблизно о 09 годині 00 хвилин під час пересування в районі ПК 4 вентиляційного штреку 4-ої південної лави похилу № 1 позивач оступився і впав, відчувши у цей момент сильний біль у коліні правої ноги.

Електрослюсар, дільниці ПР-7 (прізвище та ім'я невідомі) допоміг позивачу підвестися, а дільничний маркшейдер ОСОБА_8 о 12 годині ЗО хвилин супроводив його на людських вагонетках у підземний медичний пункт.

Підземний фельдшер оглянула ногу та, не надаючи медичної допомоги, відправила позивача у поверхневий медичний пункт, він не став заходити у поверхневий медичний пункт, так як начальник дільниці ПР-7 ОСОБА_9 наказав йому одразу прямувати до травматологічного відділення Димитровської ЦМЛ. Механік дільниці ПР-7 (прізвище та ім'я невідомі) на особистому транспорті відвіз позивача у травматологічне відділення м. Димитров.

У зв'язку з нещасним випадком позивач отримав наступні ушкодження:

Закрите пошкодження медиального мениска правого колінного суставу, блокаж та знаходився на стаціонарному лікуванні у Димитровській ЦМЛ у період з 14 квітня 2015 року по 08 травня 2015 року.

Комісія з розслідування нещасного випадку, який стався 14 квітня 2015 року, з позивачем, 24.07.2015 року прийшла до висновку, що враховуючи протиріччя щодо встановлення факту нещасного випадку, комісія з розслідування не має підстав класифікувати даний нещасний випадок, як нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. Акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 у даному випадку не складається.

Свої висновки комісія обґрунтовувала на підставі наступних доказів: провела опит потерпілого, ознайомилась з поясненням осіб, на яких позивач вказав як свідків нещасного випадку, ознайомилась з нормативно-технічною та організаційно-розпорядчою документацією; з медичними висновками Димитровської ЦМЛ та КЛПУ «Родинська міська, лікарня».

Позивач вважає, що комісія розслідувала факт нещасного випадку, який стався з ним, 14 квітня 2015 року формально, не об'єктивно, поверхово, без урахування усіх обставин справи та вивчення усіх доказів, а саме:

1.Не допитали та не долучили до матеріалів справи пояснення свідка ОСОБА_11, який був очевидцем вказаної події і бачив як позивч впав та пошкодив ногу.

2.Не опитали та не долучили до матеріалів справи пояснення свідка ОСОБА_12, який бачив позивача біля поверхневого медичного пункту.

3. Не викликали на засідання комісії, для пояснень позивача.

Єдине на що посилається комісія у своєму розслідуванні, це те що начальник дільниці ПР-7 ОСОБА_7, гірничий майстер дільниці ПР-7 ОСОБА_13, механік дільниці ПР-7 ОСОБА_14, дільничний маркшейдер ОСОБА_8 сам факт нещасного випадку заперечують. В підземний та поверхневий медичні пункти ОСОБА_1 не звертався, що підтверджують медичні сестри ОСОБА_15 і ОСОБА_16, які працювали 14.04.2015 р. у першу зміну з 600 годин до 18°°годин. Згідно табельного обліку ОСОБА_1 виїхав із шахти на поверхню після закінчення 1-ої зміни у 15 годин 12 хвилин, та покинув територію підприємства у 15 годин 51 хвилину.

Як позивач пояснив комісії, він не міг виїхати з шахти о 15 год. 51 хв., так як був на прийомі у лікаря Черткова ДЦЛ о 15.00 год.

Відповідно до п. 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого ПКМ України від 30.11.2011 року №1232, посадова особа органу Держгірпромнагляду має право у разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт форми Н-5, акт форми Н-1 чи незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складання акта за формою Н-5 чи Н-1.

14.08.2015 року позивач звернувся до Територіального управління Держгірпромнагляду України в Донецькій області з заявою видати обов'язкові для виконання приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10, щодо необхідності проведення повторного розслідування нещасного випадку, перегляду затвердженого акта за формою Н-5, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складання акта за формою Н-5 та Н-1.

Згідно листа Територіальне управління Держгірпромнагляду України в Донецькій області від 10.09.2015 року відповідно до п.34 Порядку в.о. першого заступника начальника теруправління -начальника Донецького гірничого округу ОСОБА_18 видав припис за формою Н-9 від 01.09.2015р. №807/18-32 генеральному директору ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» ОСОБА_19 з пропозицією проведення повторного розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 14.04.2015р., усунути порушення в оформленні актів, привести їх у відповідність з вимогами Порядку та скласти акти відповідної форми.

Наказом від 03.09.2015 №273 призначена комісія для проведення повторного розслідування нещасного випадку який стався з позивачем 14.04.2015р. на підприємстві «Шахта «Краснолиманська» ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська».

Запропоновано позивачу у разі незгоди з висновками комісії з повторного розслідування нещасного випадку на підприємстві звернутися до суду для оскарження рішення комісії у судовому порядку.

14.09.2015 року комісія по проведенню розслідування нещасного випадку склала акт за формою Н-5 і прийшла до висновку, що даний нещасний випадок, який стався 14.04.2015 року з прохідником дільниці ПР-7 ОСОБА_1 не пов'язаний з виробництвом та не підлягає до обліку на підприємстві як нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. За даним нещасним випадком акт за формою Н-1 не складається.

Позивач просить суд встановити факт нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, який стався з ОСОБА_1 о 09 годині 00 хвилин 14.04.2015 року при виконанні трудових обов'язків прохідника 5-го розряду дільниці ПР-7 Державного підприємства «ВК «Краснолиманська». З урахуванням цього скасувати висновок комісії, що міститься в п. 6 акту проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5. Зобов'язати відповідачів скласти та видати акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом який стався з ОСОБА_1 о 09 годині 00 хвилин 14.04.2015 року при виконанні трудових обов'язків прохідника 5-го розряду дільниці ПР-7 Державного підприємства «ВК «Краснолиманська».

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача - ДП «ВК «Краснолиманська» проти позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В запереченнях зазначили, що позивач перебуває у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська» з 16.08.2004 р. до теперішнього часу.

З 23.02.2015 р. позивач працює на посаді прохідника 5 розряду дільниці ПР-7 ДП «ВК «Краснолиманська».

19.05.2015 р. на адресу відповідача надійшла заява позивача (вх.№01/10-501) від 13.05.2015 р. про нещасний випадок на виробництві, який стався з ним 14.04.2015 р. та проханням провести розслідування даного випадку та видати йому акт за формою Н-1.

Наказом по підприємству №137 від 19.05.2015 р. було утворено комісію з розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 14.04.2015 р.

В ході проведення розслідування комісією з'ясовано наступне:

В заяві від 13.05.2015 р. позивач зазначає, що нещасний випадок стався з ним під час виконання наряду на робочому місці 14.04.2015 р., а також те, що з 14.04.2015р. до 08.05.2015 р. він знаходився в травматологічному відділенні Димитровської ЦМЛ. Після операції з видалення меніску був переведений до лікарні м. Родинське.

Згідно пояснень, наданих позивачем, 14.04.2015 р. у першу зміну він отримав наряд на ремонт стрічкового конвеєру у виробці вентиляційного штреку 4-ї південної лави пласту м 2/4. Під час виконання наряду о 09 год. 00 хв. він послизнувся на дерев'яному трапі на ПК4 та впав. Під час падіння нога попала у щілину зламаного дерев'яного трапу. Після падіння позивач відчув гострий біль у правому колінному суглобі, цьому були присутні гірничий майстер ОСОБА_6 та два слюсарі дільниці ПР-7. О 12 год. ЗО хв. його забрав маркшейдер ОСОБА_20 та доправив до підземного медичного пункту. У підземному медичному пункті його оглянула медична сестра та без надання медичної допомоги направила до поверхневого медичного пункту. З підземного медичного пункту його забрав начальник дільниці ПР-7 ОСОБА_7 та доставив його у шахтну баню, наказав з'явитися до нарядної дільниці ПР-7. В нарядній ОСОБА_7 сказав йому не заходити до медичного пункту на поверхні, наказав механіку дільниці доставити його у травматологію м. Димитрова та щоб він сказав у лікарні, що травма побутова. Механік дільниці доставив позивача на власній машині до лікарні м. Димитрова, де його оглянули лікарі. В лікарні він спочатку сказав, що травма побутова, однак після того як йому пояснили, що травма серйозна та потребує хірургічного втручання він вирішив сказати правду про обставини її отримання. Зазначені свідчення позивача підтверджуються пояснювальною запискою позивача та протоколом його опиту.

В ході проведення розслідування нещасного випадку були опитані особи, на яких посилається позивач у своїх поясненнях щодо факту травми 14.04.2015 р.

У відповідності до пояснень гірничого майстра дільниці ПР-7 ОСОБА_13, який працював 14.04.2015р., зміна пройшла без подій, про факт травмування на дільниці йому ніхто не повідомляв а ні під час зміни, а ні після виїзду з шахти.

З пояснень медичної сестри підземної ОСОБА_16, яка працювала у першу зміну 14.04.2015 р. у підземному медичному пункті, позивач за час її чергування до медичного пункту за допомогою не звертався.

З пояснень фельдшера ОСОБА_15, яка працювала у першу зміну 14.04.2015 р. у медичному пункті, позивач за час її чергування до медичного пункту підприємства за допомогою не звертався.

За свідченнями маркшейдера ОСОБА_8, він 14.04.2015 р. близько 12 год. 20 хв. 14.04.2015 р. він виїжджав по людському ходку похилу №1 пласту М2/4 разом з людьми, прізвища яких він не знає.

З пояснень механіка дільниці ПР-7 ОСОБА_14 випливає, що 14.05.2015 р. він не отримував від начальника дільниці ПР-7 ОСОБА_7 розпоряджень щодо доставки до лікарні робітників дільниці, та сам особисто у цей день нікого до лікарні з приводу травми не відвозив.

За свідченнями начальника дільниці ПР-7 ОСОБА_7 14.04.2015 р. протягом першої зміни будь-яких офіційних докладів та повідомлень про будь-які випадки травмування він не отримував.

Крім того, з метою з'ясування обставин, зазначених позивачем у заяві, комісією були направлені запити до Димитровської ЦМЛ та КЛПУ Родинська МЛ.

Згідно відповіді Димитровської ЦМЛ від 16.07.2015 р. №01-10/338, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 14.04.2015 р. до 08.05.2015 р. з діагнозом закрите пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу, поступив до відділення 14.04.2015 р. о 21 год. 05 хв., на момент госпіталізації у стані сп'яніння не перебував.

Згідно відповіді КЛПУ Родинська МЛ від 20.07.2015 р. за №01/12-53 позивач перебував з 23.03.2015 р. до 31.03.2015 р. на лікуванні у лікаря терапевта з діагнозом остеохондроз правого колінного суглобу, синовіт, а з 09.05.2015 р. знаходиться на лікуванні у лікаря-хірурга з діагнозом пошкодження внутрішнього меніску правого колінного суглобу у стані після оперативного лікування.

За матеріалами проведеного розслідування комісія дійшла до висновку, що враховуючи протиріччя щодо встановлення факту нещасного випадку, комісія не має підстав класифікувати даний нещасний випадок, як нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Зазначені висновки комісії покладено у основу акту форми Н-5 від 24.07.2015 р.

Не погодившись з висновками комісії, викладеними в акті Н-5 від 24.07.2015 р. позивач звернувся до територіального управління Держгірпомнагляду у Донецькій області з заявою про видачу припису на повторне розслідування нещасного випадку від 14.04.2015 р. та перегляду акту Н-5, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом та складання актів за формою Н-1 та Н-5.

03.09.2015 р. наказом №273, згідно припису Н-9 т.в.о. першого заступника начальника Теруправління - начальника Донецького гірничого округу Держгірпромнагляду ОСОБА_18 №807/18-32 від 01.09.2015р. на підприємстві було створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку, що стався 14.04.2015р. з прохідником дільниці ПР-7 ОСОБА_1

Комісією було проведено повторне опитування потерпілого та вказаних ним осіб, однак в своїх поясненнях зазначені особи фактично підтвердили пояснення, надані раніше.

Комісія з повторного розслідування нещасного випадку та вивчивши матеріали розслідування попередньої комісії, провівши повторний опит свідків та осіб, причетних до даного нещасного випадку, ознайомившись з нормативно-технічною та організаційно-розпорядчою документацією, медичними заключеннями Димитровської ЦМЛ та КЛПУ Родинська МЛ прийшла до висновку, що даний нещасний випадок, що стався з 14.04.2015р. з прохідником дільниці ПР-7 ОСОБА_1 не пов'язаний з виробництвом та не підлягає обліку на підприємстві як нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. За даним нещасним випадком акт Н-1 не складається, внаслідок чого комісією було складено акт Н-5 від 14.09.2015р.

Представник відповідача - Головного управління Держпраці України в Донецькій області, проти заявлених вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В запереченнях на позов зазначив, що суд не в праві перебирати на себе права та обов'язки комісії з розслідування нещасного випадку, суд не повинен підмінювати функції комісії з розслідування нещасного випадку. Саме Порядком встановлена процедура визначення комісією пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом, процедура складання актів за формою Н-5 і Н-1 та їх оскарження.

Відповідно до п. 10 Порядку розслідування нещасного випадку проводиться комісією, утвореною роботодавцем. До складу комісії входять: керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладемо виконання функцій з охорони праці (голова комісії); представник Фонду за місцезнаходженням підприємства; представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи (п.11 Порядку). Управління Держнраці відповідно до Порядку не входить до складу комісії з розслідування нещасного випадку. Управлінням Держпраці в межах наданої компетенції (п.34 Порядку) був виданий припис за формою 11-9 від 01.09.2015 №807/18-32

генеральному директору Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська". Управлінням Держпраці жодним чином не порушені права та свободи позивача.

Відповідно до Порядку, нещасний випадок, що стався з позивачем о 09 год. 00 хв. 14.04.2015 при виконанні трудових обов'язків прохідника 5 розряду дільниця ПР-7

Державного підприємства "Вугільна компанія Краснолиманська", не належить до нещасних випадків, які підлягають спеціальному розслідуванню відповідно до п. 36 Порядку. Розслідування вказаного нещасного випадку, повинно проводитись роботодавцем або Фондом за місцем настання нещасного випадку згідно з пунктами 3-32 Порядку.

Представник відповідача- управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. В запереченнях на позов зазначив, що комісія з розслідування нещасного випадку двічі проводила розслідування травмування позивача та двічі прийшла до висновку, що не має підстав кваліфікувати нещасний випадок, як нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

ОСОБА_1 не заперечує, що він з 23.03.2015 по 31.03.2015 знаходився на лікуванні у терапевта КЛПУ «Родинська міська лікарня» з діагнозом: остеоартроз правого колінного суглоба, синовії.

В епікризі історії хвороби № 3285/425, яку додав до позовної заяви позивач, вказано, що на лікарняному листі у 2015 році він не знаходився. Хоча, як вказано вище, ОСОБА_1 проходив лікування у КЛПУ «Родинська міська лікарня».

Як вказано в епікризі історії хвороби 14.04.20015 о 16.00 год. позивач під розписку відмовився від госпіталізації у травматологічне відділення Димитрівської центральної міської лікарні та вибув додому. Повторно він звернувся у травматологічне відділення Димитрівської центральної міської лікарні 14.04.20015 приблизно 21.00 год по направленню КЛПУ «Родинська міська лікарня». Чому позивач відмовився лікуватися у КЛПУ «Родинська міська лікарня»? Можливо тому, що ОСОБА_1 хотів скрити факт лікування у КЛПУ «Родинська міська лікарня» з 23.03.2015 по 31.03.2015 з діагнозом: остеоартроз правого колінного суглоба, синовії. Лікар цієї лікарні повинен був вказати в епікризі історії хвороби, що позивач вже лікувався по тому ж самому діагнозу, а у травматологічному відділенні Димитрівської центральної міської лікарні про це не знали і тому з епікризу історії хвороби № 3285/425, яку додав до позовної заяви позивач, вбачається, що у ОСОБА_1 1.1, перший раз захворів правий колінний суглоб.

У медичній енциклопедії вказано, що остеоартроз (від грец. osteon - кістка і arthron- суглоб) - хронічне захворювання суглобів, що характеризується дегенеративно - дистрофічними змінами всіх тканин (у тому числі кісткової, суглобового хряща, зв'язок, сухожильних закінчень та інших м'яких тканин).

Якщо суд задовольнить позовну заяву, то при огляді у МСЕК позивачу буде встановлена стійка втрата працездатності не по травмі на виробництві, а у зв'язку із його захворюванням на остеоартроз правого колінного суглоба, на яку ОСОБА_1 1.1, захворів у березні 2015 року. В такому разі відділення буде фактично проводити страхові виплати позивачу за захворювання, яке не пов'язано з виробництвом.

Позивач не додав до позовної заяви жодного доказу того, що травма пов'язана з виробництвом, не вказав жодного свідка, який би міг підтвердити факт його травмування в шахті 14.04.2015р.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, сторона зобов'язана доказати ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач вказує, що він звертався до підземного та поверхневий медпункти. Але письмові докази звернення ОСОБА_1 до медпунктів 14.04.2015 у нього відсутні. Жоден свідок, який був опитаний комісією з розслідування нещасного випадку, не підтвердив факт травмування позивача у шахті 14.04.2015.

Згідно ч. 1 п. 5 ст. 1 Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Якщо позивач оступився і впав у шахті 14.04.2015р., то погіршення стану його здоров'я від падіння є наслідком його хвороби на остеоартроз правого колінного суглоба, а не наслідком виконання трудових обов'язків, так як на нього не діяв ніякий небезпечний виробничий фактор чи середовище.

Відділення не може бути відповідачем у даному спорі з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 10 та 11 Порядку проведення розслідуванні ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 (далі - Порядок), роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок зобов'язаний:

1) протягом однієї години передати з використанням засобів зв'язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок:

Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок; керівникові первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок керівникові профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці);

2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Роботодавець зобов'язаний створити належні умови для роботи комісії (забезпечити приміщенням, засобами зв'язку, оргтехнікою, автотранспортом, канцелярським приладдям), компенсувати витрати, пов'язані з її діяльністю, а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об'єктивного проведення розслідування нещасного випадку.

До складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (уразі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи.

Згідно пункту 17 Порядку роботодавець, який утворив комісію, повинен розглянути і затвердити примірник акта за формою Н-5 і Н-1 протягом доби після надходження матеріалів щодо результатів розслідування.

З наведених вище пунктів Порядку вбачається, що відділення не може бути відповідачем по справі, так як відділення не створює комісію з розслідування нещасного випадку та не затверджує акти за формою Н-5 і Н-1. Представник відділення є тільки членом комісії з розслідування нещасного випадку. В разі залишення рішення в силі відділення не бути мати законних підстав для виконання цього рішення, так як відповідно до Порядку відділення не має повноважень щодо складання та видачі акту за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

Представник відповідача - Профкому Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представників відповідачам, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Акт за формою Н-5 проведення розслідування нещасного випадку, затверджений 14.09.2015р., що стався 14 квітня 2015 року о 09 годині 00 хвилин на ДП "Вугільна компанія "Краснолиманська". Даним актом встановлено, що 14 квітня 2015 року о 06 год. 10 хв. прохідник дільниці ПР-7 ОСОБА_1 прибув у нарядну дільниці ПР-7 ДП "ВК "Краснолиманська" для роботи в 1 зміну. Начальник дільниці ПР-7 ОСОБА_7 видав наряд ланці прохідників дільниці № 7 на проведення ремонтно-підготовчих робіт у вентиляційному штреку 4-ої південної лави похилу №1 пласта m42, в тому числі прохідник ОСОБА_1 отримав наряд на ведення робіт з обслуговування стрічкового конвеєру ЛТП-800, розташованого у вентиляційному штреку 4-ої південної лави похилу №1 пласта m42. Наряд був виданий під особистий розпис у наряд-путівці на виробництво робіт гірничого майстра дільниці ПР-7 ОСОБА_13 , з попереднім проведенням інструктажу з питань охорони праці та техніки безпеки. Після отримання наряду ОСОБА_1 опустився у шахту та попрямував на своє робоче місце, куди прибув о 08 год.00 хв. Зі слів ОСОБА_1 у період з восьмої до дев`ятої години ранку 14 квітня 2015 року ОСОБА_1 разом з двома робітниками дільниці ПР-7 ОСОБА_3 та ОСОБА_8 на ПК 8 вентиляційного штреку 4-ої південної лави похилу № 1 пласту т42 розвантажили стрічку з транспортної платформи на грунт виробки. Приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 направився до гирла виробки скачати гірничу масу з ланцюжка стрічкових конвеєрів ділянки, та під час пересування по зволоженому трапу, покладеного між рейками в районі ПК 4 вентиляційного штреку південної лави похилу № 1 пласту т42 , він підсковзнувся та права нога потрапила в щілину поламаного трапу, внаслідок чого він втратив рівновагу і впав, відчувши у цей момент сильний біль у коліні правої ноги. Електрослюсар дільниці ПР-7, виконуючий неподалік роботи з наладки пускової електроапаратури, допоміг йому підвестися та посадив на дерев'яну затяжку. Через декілька хвилин до ОСОБА_1 підійшов гірничий майстер ділянки ПР-7 і сказав, що його супроводять в підземний медичний пункт. Приблизно о 12 годині виходив з вибою дільничий маркшейдер ОСОБА_8, який супроводжував ОСОБА_1 у підземний пункт. Підземний фельдшер оглянула ОСОБА_1, та, не надаючи медичної допомоги, відправила його у поверхневий медичний пункт. ОСОБА_1 не став заходити у поверхневий медичний пункт, так як начальник дільниці ПР-7 ОСОБА_9 наказав йому одразу прямувати до травматологічного відділення Димитровської ЦМЛ.

Комісія з повторного розслідування нещасного випадку прийшла до висновку, що нещасний випадок не пов`язаний з виробництвом (а.с.12-14).

Відповідно до епікризу, виданого Димитровською центральною міською лікарнею, ОСОБА_1 в період з 14.04.2015р. по 8.05.2015р. знаходився у травматологічному відділенні, з діагнозом: закрите пошкодження медіального меніску правового колінного суглоба, блокаж. 22.04.2015р. проведено операцію: артромія видалення внутрішнього меніска правового колінного суглоба (а.с.15).

ОСОБА_1 13.05.2015р. звернувся з заявою на ім'я генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» з проханням провести розслідування нещасного випадку та видати йому акт за формою Н-1 (а.с.46).

Наказом № 137 від 19.05.2015р. на ДП «ВК «Краснолиманська» створено комісію з розслідування нещасного випадку (а.с.47).

Відповідно до інформації, що надана комунальним лікувально-профілактичною установою Родинська міська лікарня за вих.№ 01/12-03, ОСОБА_1 знаходився на лікуванні: з 23.03.2015 р. по 31.03.2015 р. з діагнозом: Остеоартроз правого колінного суглобу. З 09.05.2015 р. знаходився на лікуванні у лікаря хірурга з діагнозом: Пошкодження внутрішнього меніску правого колінного суглобу. Стан після операційного лікування (а.с.58).

Акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 14.04.2015р. за формою Н-5, затверджений 24.07.2015року.Комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом (а.с.59-61).

Наказом № 273 від 03.09.2015р. на ДП «ВК «Краснолиманська» створено комісію з повторного розслідування нещасного випадку (а.с.62).

Згідно картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду, ОСОБА_1 проходив медичний огляд 19.02.2015 року, та цій картці зазначено, що лікарі терапевт та хірург зазначили, що він придатний. За висновком комісії також придатний (а.с.115).

Відповідно до висновку судово-медичної комісійної експертизи № 66, судова-медична експертна комісія прийшла до висновку, що остеоартроз правого колінного суглобу, синовііт є самостійним соматичним захворюванням, причинами якого являються надмірна вага, порушення процесів обміну та гормонального балансу в організмі, ревматизм, доброякісні та злоякісні новоутворення кісткової тканини, тяжка фізична праця із великою загрузкою на нижні кінцівки, а також раніш перенесені травми, в тому числі і у спортсменів. При наявності вказаного захворювання застосовуються консервативні методи лікування: медикаментозні, фізіотерапевтичні, голковколювання, масаж, санаторно-курортне лікування. При неефективності консервативного лікування, частіш усе в «запущених» випадках, при ІІІ стадії розвитку захворювання, коли має місце виражена деформація суглобів із можливим викривленням ноги, постійний больовий синдром, виражені порушення функції ходьби та рухів в колінних суглобах, включно до їх контрактури, застосовують оперативні методи лікування - ендопротезування колін, а саме ендопротезування колінного суглобу - заміна природного суглоба на штучний. Згідно медичної карти амбулаторного хворого № 6756, ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 23.03.15р. по 31.03.15р. з діагнозом: «остеоартроз правого колінного суглобу, синовііт», про що маються відповідні записи, з яких видно, що клінічна картина патологічних змін правого колінного суглобу не потребувала проведення оперативного втручання, було проведено консервативне (медикаментозне) лікування. Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 3285/425 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Димитрівської ЦМЛ із 14.04.15р. по 08.05.15р. з діагнозом: «Закрите пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу по типу «ручки лейки», блокаж». При цьому клінічна картина даного ушкодження мала виражені посттравматичні патологічні зміни, які визвали необхідність проведення оперативного втручання - артротомії правого колінного суглобу з видаленням внутрішнього меніску. Таким чином, клінічна картина стану, який був у ОСОБА_1, до травми повністю відповідає діагнозу: «остеоартроз правого колінного суглобу, синовііт» та значно відрізняється від клінічної картини стану, який був в нього після травми і зазначеної в медичній карті стаціонарного хворого згідно діагнозу: «закрите пошкодження медіального меніску правого колінного суглобу по типу «ручки-лійки», блокаж». Ознайомившись з обставинами справи, комісія не виключає можливості отримання ОСОБА_1, тілесних ушкоджень у вигляді: закритого ушкодження медіального меніску правого колінного суглоба по типу «ручки-лійки» з його блокажем, за обставин і в строк, вказаних в ухвалі суду, а саме при падінні потерпілого з висоти власного зросту і можливим при цьому ротаційним (обертальним) рухом гомілки і стопи по відношенню до стегна зовні. Експерти зауважують, що вищезазначене тілесне ушкодження, згідно п.2.2.1.в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01,1995 року №6, відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості, що спричинили розлад здоров'я строком понад три тижні (більш як 21 день). Попереднє короткострокове амбулаторне лікування ОСОБА_1 з приводу остеоартроза правого колінного суглобу, синовііта, при дачі підсумків, а також встановленні ступеня тяжкості тілесного ушкодження не враховувалось, так як, згідно пункту 4.7 методичних вказівок до вищезазначених правил ушкодження хворобливо змінених тканин і органів може бути розцінено за ступенем тяжкості, як ушкодження здорових, якщо між цими ушкодженнями і не сприятливим кінцем є прямий причинний зв'язок, що і мало місце у даному випадку.

Даний висновок судово-медичної експертизи сторонами не оспорюється.

Свідок ОСОБА_23, суду показав, що працює прохідником дільниці ПР-7. Дату не пам'ятає. Як подав ОСОБА_1 не бачив. Підходив до ОСОБА_1, той сказав, що впав та пошкодив ногу, тому не міг працювати. Піднімав та відводив в сторону слюсар. ОСОБА_1 до кінця зміни не допрацював.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що 14.04.2015р. працював електрослюсарем з позивачем на одній дільниці. На початку зміни свідок побачив, що ОСОБА_1 сидить, він підійшов, ОСОБА_1 сказав, що у ньому болить нога. Свідок допоміг йому підвестися та відвів в сторону. При цьому ОСОБА_1 тримався за ногу. В тому місті дерев'яне покриття, від вогкості дошки прогнили, одна зламалася, нога потрапила між дошками. До ОСОБА_1 підійшли прохідники, а свідок пішов. Свідка ОСОБА_22 на засідання комісії не викликали та пояснень від нього не брали.

Свідок ОСОБА_7, який працює начальником прохідної дільниці, суду показав, що ОСОБА_1 працював у нього на дільниці. Коли він влаштовувався, просив деякий час, що полікувати коліно. Потім ще брав дні у рахунок відпустки, тому що у нього проблеми з коліном. В той день ОСОБА_1 отримав наряд на роботу. Свідок поїхав на другу дільницю. Наприкінці зміни свідку надійшла інформації, що ОСОБА_1 зайде в нарядну, тому що у нього якісь проблеми з коліном, що він впав. Свідок спитав чи повідомляв ОСОБА_1 кому-небудь про це. Про виробничу травму мова не йшла. ОСОБА_1 поїхав до лікарні. Через деякий час ОСОБА_1 сказав, що у нього відкритий лікарняний по виробничій травмі. Свідок поспілкувався з людьми, але ніхто йому не сказав, що була травма, просто бачили, як ОСОБА_1 присів. Чи балакав з ОСОБА_1 у підземному медпункті не пам'ятає та чи він хромав також е пам'ятає.

Свідок ОСОБА_13, який 14 квітня 2015 року виконував обов`язки гірничого майстра, суду показав, що працював з ОСОБА_1 в першу зміну, він отримав наряд і почав виконувати роботу. Побачив, що ОСОБА_1 сидить. Свідок підійшов, спитав. ОСОБА_1 сказав, що впав, але рятівників вирішили не викликати. В тому місті на ґрунті лежать дерев'яні трапи, було слизько, під дошками вода. Приблизно о 12.30 відправив ОСОБА_1 з дільничним маркшейдером, щоб він виїхав на поверхню. Біля 15 години розказав ОСОБА_7, але той вже знав, що трапилось.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що працює електрослюсарем на поверхні. В другій половині дня 14.04.2015р. після 13 години, ближче до 14, побачив ОСОБА_1, який кульгав, та сказав, що його травмувало. ОСОБА_1, був хмурий і сказав, що піде до лікарні. Комісія цього свідка не опитувала. Свідчення цього свідка залишились поза увагою комісії.

Таким чином, суд не може прийняти до уваги, твердження відповідача - ДП «ВК «Краснолиманська», що ОСОБА_1 виїхав з шахти після 15 години.

З матеріалів справи та пояснень свідків в судовому засіданні встановлено, що під час перебування на робочому місці, ОСОБА_1 впав та отримав травму, після чого знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

Відповідно до вимог частин 1 ст. ст. 3, 46 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної,часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 55 Конституції України закріплено, що права і свободи громадянина захищаються судом.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Статтею 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

У п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що встановленні каліцтва на виробницті або у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону України "Про охорону праці" (з 24 листопада 1992 року) справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження. Питання, пов'язані із встановленням факту каліцтва на виробництві, коли виникає з приводу цього спір, а також, якщо при каліцтві в зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку встановленому для розгляду трудових спорів.

Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначена та регулюються Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, яка набрала чинності 01 січня 2012 року, тобто вищезазначений Порядок був діючим на час нещасного випадку що стався з ОСОБА_1 14.04.2015 року.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються КЗпП України, Законом України «Про охорону праці» та Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок).

Відповідно до п.7 Порядку, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Пунктом 10 Порядку, передбачено, що роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов'язаний:

1) протягом однієї години передати з використанням засобів зв'язку та протягом доби на паперовому носії повідомлення про нещасний випадок згідно з додатком 2: Фондові за місцезнаходженням підприємства, на якому стався нещасний випадок; керівникові первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - керівникові профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноваженій найманими працівниками особі з питань охорони праці); керівникові підприємства, де працює потерпілий, якщо потерпілий є працівником іншого підприємства; органові державного пожежного нагляду за місцезнаходженням підприємства у разі настання нещасного випадку внаслідок пожежі; закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння);

2) протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Згідно до п.11 Порядку, до складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці), а також представник підприємства, інші особи.

До складу комісії не може входити безпосередній керівник робіт.

Потерпілий або уповноважена ним особа, яка представляє його інтереси, не входить до складу комісії, але має право брати участь у її засіданнях, вносити пропозиції, подавати документи щодо нещасного випадку, давати відповідні пояснення, в тому числі викладати в усній і письмовій формі особисту думку щодо обставин і причин настання нещасного випадку та одержувати від голови комісії інформацію про хід проведення розслідування.

Голова комісії зобов'язаний письмово поінформувати потерпілого або уповноважену ним особу, яка представляє його інтереси, про його або її права і з початку роботи комісії запросити до співпраці.

Члени комісії мають право одержувати усні чи письмові пояснення щодо нещасного випадку та проводити опитування роботодавця, посадових осіб, інших працівників підприємства, у тому числі потерпілого, та опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб, робити необхідні запити, пов'язані з проведенням розслідування.

Відповідно до п.14 Порядку, комісія зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов'язаний чи не пов'язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п'яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження.

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії. У разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою Н-5 як його невід'ємну частину.

У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов'язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Підпунктом 18 п.15 Порядку, визначено, що раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком**, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку є обставиною, за якою нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Вимогами ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогами про встановлення факту нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, внесення змін до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ним 14.04.2015 року за формою Н-5, зобов'язання видати акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Предмет заявлених позовних вимог переважним чином стосується прав та обов'язків комісії розслідування нещасного випадку, яка є колегіальним органом та складається з голови та членів комісії, які є посадовими особами та представниками органів, закладів та установ.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, установлених цим кодексом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Відповідно до ч.6 ст.130 ЦПК України, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Позивачем пред'явлено позовні вимоги до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", Головного управління Держпраці України в Донецькій області, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Профкому Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», представники яких повинні входити до складу комісії відповідно до п.11 Порядку. Заперечення представників Головного управління Держпраці України в Донецькій області, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про те, що дані установи не можуть бути відповідачами у справі, судом розцінюється як намагання уникнути від виконання своїх обов'язків, та не приймаються до уваги.

З урахуванням всіх встановлених судом обставин, суд прийшов до висновку, що як первинне так і повторне розслідування нещасного випадку, який стався 14.04.2015р. з ОСОБА_1, проведено комісією поверхнево, не допитано всіх свідків. За матеріалами проведеного розслідування комісія дійшла до висновку, що враховуючи протиріччя щодо встановлення факту нещасного випадку, комісія не має підстав класифікувати даний нещасний випадок, як нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом. Зазначені висновки комісії покладено у основу акту форми Н-5. Але комісія зазначені протиріччя не усунула, та підприємство трактувало їх на свою користь.

З висновку судово-медичної комісійної експертизи вбачається, що стан здоров'я ОСОБА_1 до отримання травми не потребував оперативного лікування, і саме нещасний випадок привів до наслідків оперативного втручання - артротомії правого колінного суглобу з видаленням внутрішнього меніску. Також суд не може врахувати позицію відповідача, що позивач отримав травму в результаті наявність захворювання, а саме - остеоартроз правого колінного суглобу, синовії, виходячи з наступного:

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи захворювання - остеоартроз правого колінного суглобу, синовії - є самостійним соматичним захворюванням, при наявності якого застосовується як консервативне лікування, так оперативне - ендопротезування колінного суглоба на штучний. При цьому клінічна картина стану, який був у ОСОБА_1 після травми відрізняється від клінічного стану під час звернення за медичною допомогою в березні 2015 року. Крім того, комісія не виключає можливості отримання тілесних ушкоджень, а саме закритого ушкодження медіального меніску правого колінного суглоба по типу «ручки-лійки» з його блокажем, при падінні потерпілого з висоти власного зросту і можливим при цьому ротаційним (обертальним) рухом гомілки і стопи по відношенню до стегна зовні.

Твердження представника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про намагання ОСОБА_1 приховати діагноз є припущенням, та не підтверджується жодним належним доказом. Також неможливо наперед передбачити, який буде висновок МСЕК.

Так дійсно саме Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, передбачено процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах. Суд не може погодитись з позицією представників відповідачів, які заперечували як факт нещасного випадку, так і можливість його встановлення у судовому порядку. Позбавлення позивача (потерпілого) права оскарження дій, висновків комісії, тим самим позбавлення його права на захист, є позбавленням права на справедливий суд, що є неприпустимим.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права позивача на отримання акту про нещасний випадок на виробництві, що стався з ним 14 квітня 2015 року об 09 годині 00 хвилин при виконанні трудових обов`язків прохідника 5-го розряду дільниці ПР-7 Державного підприємства «Вугільна компанія» «Краснолиманська», за формою Н-1, виданого за результатами розслідування нещасного випадку, проведеного згідно вимог діючого Порядку, порушені відповідачем і підлягають судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про охорону праці", пп. 15,16 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 серпня 2011 року №1232 , ст. ст.11,15,60,88,213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", Головного управління Держпраці України в Донецькій області, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в особі Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Профкому Державного підприємства "Вугільна компанія "Краснолиманська", про встановлення факту нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, внесення змін до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 14.04.2015р. за формою Н-5, про зобов'язання відповідачів скласти та видати акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом,- задовольнити частково.

Встановити факт нещасного випадку пов'язаного з виробництвом, який стався з ОСОБА_1 о 09 годині 00 хвилин 14.04.2015 року при виконанні трудових обов'язків прохідника 5-го розряду дільниці ПР-7 Державного підприємства «ВК «Краснолиманська».

Скасувати п. 6 акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався, за формою Н-5.

Зобов'язати Державне підприємство «ВК «Краснолиманська» скласти та видати акт за формою Н-1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, який стався з ОСОБА_1 о 09 годині 00 хвилин 14.04.2015 року при виконанні трудових обов'язків прохідника 5-го розряду дільниці ПР-7 Державного підприємства «ВК «Краснолиманська».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні 28 вересня 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя С.М.Хмельова