Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1769/16-ц
Провадження № 2/674/208/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Маківської сільської ради Дунаєвецького району

Хмельницької області,

третя особа: Дунаєвецька районна державна адміністрація

Хмельницької області

про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну

ділянку та визнання права власності на земельну ділянку в порядку

спадкування

(ціна позову 54000)

ВСТАНОВИВ :

21 грудня 2016 року позивачка, ОСОБА_1, звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, третя особа Дунаєвецька райдержадміністрація Хмельницької області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2, який проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме :на земельну ділянку площею 0,12га, яка розташована в АДРЕСА_1.

Вона є донькою померлого та відповідно спадкоємцем 1-ої черги за законом, спадщину прийняла згідно ч. З ст. 1268 ЦК України, як спадкоємець який проживав та був зареєстрований разом із спадкодавцем на день його смерті, крім неї спадкоємцем за законом є дружина померлого - ОСОБА_3, яка на спадщину не претендує, до нотаріальної контори подала заяву про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк, інших спадкоємців немає.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулася 06 грудня 2016 року до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.В., однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1, в звязку з виявленням невідповідності цільового призначення земельної ділянки.

Позивачка звернулася в відділ Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі Хмельницької області, однак їй було відмовлено відділом у наданні витягу, оскільки земельна ділянка, яка посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 відсутня в Національній кадастровій системі, електронний документ на дану земельну ділянку на даний час неможливо внести до системи НКС, по причині їх відсутності у відділі.

У зв'язку із цим вона змушена звернутися до суду про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним та визнання права власності на дану земельну ділянку.

Представник позивачки по довіреності ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник відповідача: Маківської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області в судове засідання не з'явився, однак надав суду повідомлення про розгляд справи у відсутності представника та визнання позову.

Третя особа: представник Дунаєвецької РДА в судове засідання не з'явився, однак надав суду клопотання, в якому проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати у його відсутності.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина перша статті 15 Цивільного кодексу України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка розміром 0,1200 га, яка посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07.12.2009 року виданого на підставі рішення Маківської сільської ради №52 від 27.08.1993 року, що розташована по АДРЕСА_1 та призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, що підтверджується копією відповідного Державного акту.

Позивачка є спадкоємцем за законом на майно померлого, як дочка, прийняла спадщину після смерті батька згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, яка проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 44779543 від 16.08.2016 року, копією спадкової справи № 390-2016 від 16.08.2016 року після смерті ОСОБА_2, заведеною приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу, довідкою №1232 від 27.07.2016 року, копією свідоцтва про народження та одруження.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 06 грудня 2016 р. приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу видно, що ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, а саме: на земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 та призначена для ведення особистого селянського господарства та належить померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого 07.12.2009 року не може в зв'язку із тим, що в державному акті виявлено невідповідності цільового призначення земельної ділянки.

У відповідності до рішення четвертої сесії сільської ради VІІ скликання Маківської ОТГ від 01.06.2016 року №4-4/2016 «Про перейменування вулиць», АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Маківської сільської ради народних депутатів Дунаєвецького району від 27.08.1993 року №52 «Про приватизацію земельних ділянок» ОСОБА_2 надано у приватну власність земельні ділянки розміром 0.12 га для обслуговування будівництва та 0,22 га для розширення особистого підсобного господарства, що підтверджується архівним витягом з рішення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Судом встановлено, що 07 грудня 2009 року ОСОБА_2 на підставі вищезазначеного рішення видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 площею 0,1200 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №08, що підтверджується копією державного акту.

Відповідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі Хмельницької області №32-2211-99.1-4142/2-16 від 06.12.2016 року, щодо надання Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка була передана у власність ОСОБА_2, згідно державного акту НОМЕР_1 від 07.12.2009 року видно, вищевказана земельна ділянка відсутня в Національній кадастровій системі, електронний документ (обмінний файл) на дану земельну ділянку на даний час неможливо внести до системи НКС, по причині їх відсутності у відділі, а тому витяг надати неможливо.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз.2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_2 07 грудня 2009 року на підставі рішення Маківської сільської ради №52 від 27.08.1993 р. та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №08 порушує права позивачки, оскільки не відповідає вимогам закону, в державному акті невірно зазначено цільове призначення земельної ділянки, а тому його слід визнати недійсним та скасувати його реєстрацію.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Позивачка позбавлена можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельну ділянку.

Згідно п.3.5 листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут)».

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд вважає, що позивачка, прийнявши у спадщину спадкове майно відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Тому, з огляду на те, що ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, яка розташована по АДРЕСА_1 його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому вимоги обгрунтовані і суд задовольняє їх.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1225, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_2 07 грудня 2009 року Маківською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області на підставі рішення сесії №52 від 27.08.1993 р. на земельну ділянку площею 0,1200 га та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08 та скасувати запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 08.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ,цільове призначення : для обслуговування будівництва ,яка розташована в АДРЕСА_1, як за спадкоємецею за законом, яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук