Справа № 465/3890/17 Головуючий у 1 інстанції: Гулієва М.І.
Провадження № 22-ц/783/5674/17 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Жарського І.Р., представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити дії ,-

ВСТАНОВИЛА:

06 липня 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернувся із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк», укладено Договір іпотечного кредиту №LVH9GІ від 08 квітня 2008 року.

27 січня 2017 року ОСОБА_3 через свого представника за довіреністю від 18 січня 2017 року - ОСОБА_5 звернувся до Банку з клопотанням від 20 січня 2017 року у якому просив Банк надати письмову інформацію та належним чином завірені копії документів, щодо:

скерування Банком ОСОБА_3 вимог за Договором від 08 квітня 2008 року;

змісту довідок про доходи, отриманих Банком від ОСОБА_3 перед укладенням Договору від 04 квітня 2008 року;

змісту анкети, заповненої ОСОБА_3 перед укладенням з Банком Договору від 08 квітня 2008 року:

наявності у провадженні державних судових органах та/або третейських судів справ з вирішення спорів, що виникли із Договору від 08 квітня 2008 року;

наявності та змісту рішень державних судових органах та/або третейських судів у справах з вирішення спорів, що виникли із Договору від 08 квітня 2008 року;

наявності виконавчих проваджень з примусового виконання рішень державних судових органів та/або ухвал державних судових органів на примусове виконання рішень третейських судів у справах з вирішення спорів, що виникли із Договору від 08 квітня 2008 року, та найменування і місцезнаходження органу примусового виконання таких рішень;

відступлення Банком свого права вимоги до ОСОБА_3 на користь третіх осіб, їх найменування, місцезнаходження, правова підстава для відступлення і обсяг відступлених прав;

нарахування ОСОБА_3, як учаснику антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, відсотків за Договором від 08 квітня 2008 року;

розмір загальної заборгованості ОСОБА_3 за Договором від 08 квітня 2008 року та окремі складові цієї заборгованості (поточне та прострочене тіло кредиту, поточні та прострочені відсотки за користування кредитом, комісія, неустойка).

Листом від 08 лютого 2017 року Банк відмовив ОСОБА_5 у наданні відповіді на клопотання від 20 січня 2017 року, вказуючи, що додана довіреність не може бути прийнята у зв»язку з тим, що не завірена належним чином, крім того, Банк не має право розкривати банківську таємницю.

Відмову Банку надати письмову інформацію та належним чином засвідчені документи, що стосуються ОСОБА_3 ОСОБА_5 вважав незаконною, а тому просив позов задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ КБ «Приватбанк».

В апеляційній скарзі посилається на те, що висновок суду про відповідність позову вимогам ст. 119 ЦПК України повинен передувати встановлений сам факт сплати судового збору за позовну заяву на підставі отриманого платіжного документу або клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору з наступним постановленням судом, у відповідності до вимог ст. 208 ЦПК України ухвали про задоволення клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору з вказівкою на відповідну норму закону.

Також вказує, що хоч позовна зава містить вказівку, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», проте прохальна частина позовної заяви не містить самого клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Позовні вимоги походять з відмови ПАТ КБ «ПриватБанк» представнику позивача у розкритті банківської таємниці, що врегульовано ч.ч.1,2 ст.1076 ЦК України та ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Крім того, дія Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на позовні вимоги про розкриття банківської таємниці представнику позивача.

Просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Жарського І.Р. на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до пункту 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов»язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов«язків найманого працівника.

Крім того, Закон України «Про захист прав споживачів», згідно правової позиції Верховного Суду України висловленої у постанові від 02 грудня 2015 року по справі №6-1341 цс-15, застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Як убачається з матеріалів справи між ОСОБА_3 та ПАТ КБ «ПриватБанк», укладено Договір іпотечного кредиту №LVH9GІ від 08 квітня 2008 року.

Таким чином, ОСОБА_3 є клієнтом зазначеного Банку.

27 січня 2017 року ОСОБА_3 через свого представника за довіреністю від 18 січня 2017 року - ОСОБА_5 звернувся до Банку з клопотанням від 20 січня 2017 року у якому просив Банк надати письмову інформацію та належним чином завірені копії документів, щодо Кредитного та Іпотечного договорів від 08 квітня 2008 року стороною яких був ОСОБА_3

Банк відмовив ОСОБА_3 у наданні такої інформації згідно, листа Банку від 08 лютого 2017 року.

Таку відмову ОСОБА_3 через свого представника оскаржив до Франківського районного суду м. Львова в порядку частини 5 статті 110 ЦПК України, за місцем свого проживання.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції обґрунтовано відкрив провадження по справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, постановлено законну ухвалу, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 січня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.