Справа №521/9548/17
Провадження №2/521/4112/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 жовтня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,
Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином за місцем реєстрації, про причини неявки суд не повідомив, заперечення не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що 01 липня 2016 року о 21 годині 20 хвилин, на вулиці Краснова вулиця Артилерійська в м. Одесі сталося зіткнення транспортного засобу «Хюндай», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Пежо», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 053155 від 21.09.2016 року щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Як вбачається з мотивувальної частини постанови Дарницького районного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, 01.07.2016 року о 21 годині 20 хвилин водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_3 на вулиці Краснова- вул. Артилерійська в м.Одесі не був уважний, не дотримав безпечної дистанції,внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Пежо», номерний знак НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1; внаслідок зіткнення автомобіль Пежо номерний знак НОМЕР_2 відкинуло вперед, де він скоїв наїзд на автомобіль Опель під керування невстановленого водія, який залишив місце пригоди, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а пасажир автомобіля Пежо номерних знак ВН 6679 ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді «дисторзії шийного відділу хребта», чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1,2.3. б) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. У мотивувальній частині постанови суду вказується, що згідно висновку від 02.07.2016 року слідчого СУ ГУ НП України в Одеській області Стрілка В.Я. «невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань факту ДТП, яка мала місце 01.07.2016 року на вулиці Краснова в м. Одесі за участі водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є обґрунтованим»«, оскільки «в результаті ДТП пасажир автомобіля Пежо номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження які не підпадають до категорії середньої тяжкості; ніхто з інших учасників ДТП тілесних ушкоджень не отримав; отже і діях водія ОСОБА_2, відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Згідно з постановою Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, по факту ДТП від 01.07.2016 року звільнивши його від адміністративного стягнення згідно ст.38 КпАП України (закінчення строку накладення адміністративного стягнення).
Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
З значених підстав він не заявляє вимог до відповідача про стягнення матеріальної шкоди.
Суд, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно зі статтею 9 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення» адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст.269 Цього Кодексу потерпілим є особа, якому адміністративним правопорушенням завдана моральна, фізична або майнова шкода. З цих підстав суд вважає, що в даному випадку позивач переніс моральні страждання і у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача відносно нього, відносно його малолітньої дочки якій завдано тілесних ушкоджень, і у зв'язку з пошкодженням його майна. В контексті статті 23 ЦК України при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Законодавець вказує, що межах розумності важливо правильно визначити розмір моральної шкоди в залежності від тяжкості моральних витрат, тривалості страждань, наслідки завданої шкоди відповідачем, а також часу необхідного на відновлення психічного стану позивача. У даному випадку суд враховує безумовні стражданні які позивач зазнав у зв'язку з ДТП, у звязку з отриманням його дитиною тілесних ушкоджень, необхідністю відвідування дитячої лікарні, обстеженням дитини в тому числі і у зв'язку з перенесеним стресом. ОСОБА_1 зазнав душевних страждань пов'язаних з повним перетворенням життєвих можливостей, оскільки сам факт ДТП, переляк дитини, яка знаходилася у автомобілі, перенесення дитиною стресу у звязку з отриманням тілесних ушкоджень, приніс хвилювання та страждання. У зв'язку з пошкодженням його транспортного засобу він вимушений був вживати дії пов'язані з отриманням страхового відшкодування, звертатися до страхової компанії, зустрічатися з адвокатами, оплачувати їх послуги за власний рахунок. Позивач та його сім я були позбавлені можливості користуватися належним автомобілем у зв'язку з його пошкодженням з вини відповідача, що стало причиною для вжиття додаткових заходів для організації його життя. З урахуванням вимог розумності і справедливості, а також сімейних обставин, тих обставин що дитина ОСОБА_3 до наступного часу відвідує лікарів з причин ДТП, суд визначає розмір моральної шкоди у сумі 7000 гривень.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами справи підтверджується, що момент подання позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у сумі 1684,00 гривень. Оскільки позивач просив присудити до стягнення з відповідача грошову суму у розмірі 9136 гривень 88 копійок він мав сплатити судовий збір у мінімальному розмірі на суму 640,00 гривень, сума переплаченого судового збору складає 1044,00 гривні. З цих підстав з відповідача на користь позивача суд присуджує до стягнення судовий збір у сумі 640,00 гривень, а зайво сплачений судовий має бути повернуто позивачу на підставі ухвали суду.
Керуючись ст.ст. 88, 224-226 ЦПК України ст.ст. 15, 23, 1168, 1187 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, 13-лінія № 27) на користь ОСОБА_1 7000 (шість тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, 13-лінія № 27) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.