У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Хилевича С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання спростувати інформацію та про захист честі і гідності,-

в с т а н о в и л а :

13 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із позовом про зобовязання спростувати інформацію та про захист честі і гідності.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку щодо наявності у позивача психічних відхилень та проходження ним лікування від алкогольної залежності.

Відповідачем не було надано суду будь-яких заперечень на позов.

Вважає, що суд першої інстанції не в достатній мірі зясував усі обставини справи, а саме, лише поверхнево оцінив надані мною письмові докази та наведені позивачем доводи.

Просить рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року ОСОБА_1 до Костопільського районного суду Рівненської області та ТУ ДСА України в Рівненській області були подані письмові повідомлення щодо того, що керівник апарату вказаного суду ОСОБА_2 у робочий час по вул. Степанській у м.Костопіль образила заявника, порушивши таким чином етичні норми.

Під час розгляду поданих ОСОБА_1 заяв у відповідача були відібрані письмові пояснення, копія яких вимагалась позивачем та, відповідно, надана останньому ТУ ДСА України в Рівненській області, що вбачається із наявних в матеріалах справи копій заяви ОСОБА_1 від 3 грудня 2015 року та повідомлень ДСА України від 10 листопада 2015 року, а також ТУ ДСА України в Рівненській області від 24 грудня 2015 року.

В письмових поясненнях, наданих ОСОБА_2 від 21 вересня 2015 року на імя начальника ТУ ДСА в Рівненській області та 26 серпня 2015 року на імя в.о. голови Костопільського районного суду зазначала, що на її думку звернення позивача обумовлено давніми неприязними відносинами, що склались між ними, крім цього, відповідач вказувала, що ОСОБА_1 неодноразово лікувався від алкогольної залежності, а тому не завжди може контролювати свої дії та поведінку, крім цього, має психічні відхилення, що встановлено із копій письмових пояснень відповідача, досліджених судом. (а.с. 20).

Вказану інформацію позивач вважає такою, що є недостовірною, а тому принижує його честь та гідність.

Згідно ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до чинного законодавства позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі предявити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» розяснив судам, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення цією особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо).

У п.18 Постанови №1 від 27 лютого 2009 року зазначено, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У п. 19 наведеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що судження висловлені відповідачкою у письмових поясненнях для Територіального управління ДВСА України у Рівненській області є оціночними, та те, що позивачем не доведено факту поширення відповідачем недостовірної інформації і те що дана інформація порушила його немайнові права та підставно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування щодо заявлених вимог, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді :