Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/362/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/3983/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що вона з 04 серпня 2012 кроку по 05 лютого 2015 року перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2016 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 26.09.2016 року.

Зазначає, що відповідач з часу розірвання шлюбу не бачився та не спілкувався з сином.

Відповідач тривалий час не виконує свої зобовязання щодо матеріального утримання своєї дитини, не цікавиться розвитком та здоровям сина, не приймає будь-яким чином участі у житті дитини, не підтримує родинних стосунків.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути судові витрати по справі.

Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 року у задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що лише факт неявки батька до дошкільного закладу не дає підстав позбавити його батьківських прав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що з 4 серпня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

5 лютого рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя шлюб між сторонами розірвано.

10 листопада 2016 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно з висновком від 16 травня 2017 року наданим районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої дитини ОСОБА_7 є недоцільним.

Посилання у апеляційній скарзі на заборгованість відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки не відповідають вимогам закону, а саме ст. 164 СК України.

Дослідивши надані сторонами докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що лише факт неявки батька до дошкільного закладу не дає законних підстав для позбавлення відповідача по справі його батьківських прав.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: