БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/362/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2017 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Луговця О.А.

при секретарі Граб С.О.

з участю адваката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», про захист прав споживача шляхом стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 «СК «Уніка», обгрунтовуючи свої вимоги тим, що його кредитний автомобіль НОМЕР_1, було пошкоджено внаслідок ДТП, яка мала місце 15 листопада 2015 року в с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області, вул. Леніна; винуватець аварії з місця події зник і на даний час не встановлений; однак, відповідач, незважаючи на наявність укладеного між ними 06 серпня 2015 року чинного договору добровільного комплексного страхування на транспорті листом від 25 грудня 2015 року повідомив про прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування через подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, посилаючись на експертний висновок від 11.12.2015р. В звязку з цим, просить стягнути з ОСОБА_3 «СК «Уніка» на користь вигодонабувача за договором ПАТ «Кредобанк» страхове відшкодування збитку, завданого пошкодженням внаслідок ДТП застрахованого автомобіля, що буде визначена за результатами проведеної судової експертизи.

В подальшому, ОСОБА_2 змінив свої вимоги й просив стягнути з ОСОБА_3 «СК «Уніка» страхове відшкодування на його користь, оскільки кредит перед ПАТ «Кредобанк» ним повністю погашений.

Позивач, як і його представник, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і пояснив, що 14 листопада 2015 року він на своєму автомобілі НОМЕР_1, разом з ОСОБА_4 у власних справах поїхали в с. Шаповалівка Борзнянського району. Прибувши в село, він поставив автомобіль на узбіччі, розвернувши його в сторону м. Борзни, а самі пішли по справах. Повернувшись за опівніч, він відкрив автомобіль, завів його і побачив, що на панелі приладів світиться датчик відкриття капоту. Вийшовши з автомобіля, побачив, що пошкоджено передню частину транспортного засобу: бампер, решітку, капот, фари та інші, був відсутній передній номерний знак, які характерні для дорожньо-транспортної пригоди. Про дану подію він відразу повідомив страхову компанію та відділ поліції. Через деякий час прибули працівники поліції, оглянули пошкоджений автомобіль та склали відповідні документи, але винуватця ДТП не встановили і до цього дня. Після цього він з ОСОБА_4 на своєму пошкодженому автомобілі, який міг самостійно пересуватися, повернулись додому. Представники страхової компанії двічі приїздили та оглядали автомобіль, погоджувались, що пошкодження крильчатки основного вентилятора та патрубку повітрязабірника могли статися внаслідок запуску двигуна і самостійного руху автомобілем після ДТП, дали усний дозвіл на ремонт автомобіля, але в подальшому відмовили у виплаті страхового відшкодування з посиланням на відповідний експертний висновок, який він вважає неправильним. В даний час пошкоджений автомобіль ним частково відремонтовано. В звязку з цим, просить стягнути з ОСОБА_3 «СК «Уніка» на його користь 60901,53 грн. страхового відшкодування та понесені судові витрати за проведення експертиз і на правову допомогу адвоката.

Представник відповідача ОСОБА_3 «СК «Уніка» в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позов не визнав з підстав, викладених у письмових запереченнях: ОСОБА_2 надано страховику неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, що підтверджується висновком судового експерта ОСОБА_5 від 11.12.2015р.; розмір прямого збитку позивача згідно проведеного ним ремонту складає лише 64947,87 грн., а з огляду на часткове страхування позивачем його автомобіля і страхове відшкодування мало б розраховуватися відповідно до умов договору виходячи з частки страхової суми від повної вартості транспортного засобу; витрати на правову допомогу адвоката є завищеними й не підтверджені належними доказами. Крім того, висновок судового експерта автотехніка ОСОБА_6 піддає сумніву й вважає його неналежним доказом у справі, оскільки автомобіль експерту на дослідження був наданий вже у відновленому стані й експерт повинен був відмовитись від проведення дорученої йому експертизи.

Третя особа ПАТ «Кредобанк» було належним чином повідомлене про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалося.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 14 листопада 2015 року він разом з ОСОБА_2 на його автомобілі НОМЕР_1, у власних справах поїхали в с. Шаповалівка Борзнянського району. Прибувши в село, ОСОБА_2 поставив автомобіль на узбіччі, розвернувши його в сторону м. Борзни, а самі пішли по справах. Повернувшись за опівніч, ОСОБА_2 відкрив автомобіль, завів його і побачив, що на панелі приладів світиться датчик відкриття капоту. Вийшовши з автомобіля, побачили, що пошкоджено передню частину транспортного засобу: бампер, решітку, капот, фари та інші. Про дану подію ОСОБА_2 відразу повідомив страхову компанію та відділ поліції. Через деякий час прибули працівники поліції, оглянули пошкоджений автомобіль та склали відповідні документи, але винуватця ДТП не встановили. Після цього він з ОСОБА_2 на пошкодженому автомобілі, який міг самостійно пересуватися, повернулись додому.

Відповідно до вимог ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За змістом положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і своєчасно відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу/поставки автомобіля №906816 від 15.07.2013р., кредитного договору №0985.25.00.2309 від 24.07.2013р., договору застави від 24.07.2013р. свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР №988708 придбав у кредит автомобіль марки «Volkswagen Passat 2.0», 2013 року випуску, д.н.з.НОМЕР_2. Крім того, 06 серпня 2015 року між ОСОБА_3 «СК «Уніка» (страховик), ОСОБА_2 (страхувальник) та ПАТ «Кредобанк» (вигодонабувач) був укладений тристоронній договір №025073/4055/0010215 добровільного комплексного страхування на транспорті (далі договір страхування) строком до 06 серпня 2016 року, предметом якого є належний ОСОБА_2 автомобіль НОМЕР_1, страхові ризики незаконне заволодіння, ДТП, протиправні дії третіх осіб, стихійне лихо, пожежа, інші випадки; встановлена безумовна франшиза 1% але не менше 100 євро; страхова сума 292652 грн.; ПАТ «Кредобанк» є вигодонабувачем в частині і до моменту погашення заборгованості страхувальника за кредитним договором від 24.07.2013р. Згідно довідки ПАТ «Кредобанк» №208-54304/16 від 26.12.2016р. кредитні зобовязання ОСОБА_2 перед установою банку повністю виконані.

Відповідно до пп.6.1.3, 6.4.2 договору страхування страховик повинен при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник має право одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору, що узгоджується з приписами ст.ст.988-990 ЦК України, ст.ст.20, 21 Закону України «Про страхування».

Пунктом 9.1 договору страхування також визначено, що страхове відшкодування може бути сплачено страховиком: 1/страхувальнику; 2/вигодонабувачу; 3/шляхом безпосередньої оплати вартості послуг сторонніх підприємств (організацій), які надають ці послуги страхувальнику і необхідність яких (послуг) викликана страховим випадком (за згодою Страховика).

За змістом положень пп.10.1.23, 10.1.24 договору страхування рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування приймається страховиком протягом 10 робочих днів з дня надання всіх необхідних документів. Страхове відшкодування виплачується протягом 10 робочих днів з дня прийняття страховиком рішення про виплату страхового відшкодування.

Згідно з п.3 ч.1 ст.991 ЦК України п.3 ч.1 ст.26 Закону України «Про страхування», п.11.1.3 договору страхування страховик може відмовити у виплаті страхового відшкодування у разі подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2015 року по вул. Леніна с. Шаповалівка Борзнянського району Чернігівської області з застрахованим автомобілем ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, винуватець якої з місця події втік і його не встановлено, що підтверджується довідкою інспектора Борзнянського відділення поліції про ДТП, схемою ДТП, поясненням водія, показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 й у відповідності до умов п.3.2 договору страхування є страховим випадком.

Про настання даного страхового випадку ОСОБА_2 в передбаченому договором страхування порядку було повідомлено ОСОБА_3 «СК «Уніка», надано їх представнику для огляду пошкоджений транспортний засіб, необхідні документи та відповідні пояснення.

Однак, листом за №8396 від 25 грудня 2015 року ОСОБА_3 «СК «Уніка» повідомило ОСОБА_2 про відмову у виплаті страхового відшкодування через надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, пославшись на висновок судового експерта ОСОБА_5 №003-12/Д (15) від 11.12.2015р., в якому констатовано невідповідність з технічної точки зору комплексу механічних пошкоджень автомобіля тим обставинам ДТП, які наведені у поясненні страхувальника.

Разом з тим, за висновками проведеної за клопотанням позивача судової автотехнічної експертизи №2143/2144/16-24 від 20.09.2016р. з технічної точки зору автомобіль ОСОБА_2 марки «Volkswagen Passat 2.0», д.н.з.НОМЕР_2, міг отримати відповідні механічні пошкодження, будучи в нерухомому стані, й після пошкодження передньої частини кузова автомобіль міг отримати пошкодження патрубка повітрязабірника під час подальшого руху з увімкненим двигуном. Даний свій висновок судовий експерт ОСОБА_6 підтримав і в судовому засіданні, в тому числі й з урахуванням раніше невідомих йому матеріалів та фотознімків пошкодженого автомобіля.

Дослідивши зазначену експертизу, суд приходить до висновку, що вона є належно вмотивованою, даною на підставі повного вивчення матеріалів справи, узгоджується з поясненнями позивача, свідка ОСОБА_4, а тому суд не вбачає підстав сумніватися в її достовірності; ці висновки суд кладе в основу рішення. При перевірці й оцінці вказаного експертного висновку судом також були зясовані всі обставини, на які звертається увага в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30.05.1997р. (із змінами та доповненнями), а тому твердження представника відповідача про неналежність цього доказу є безпідставними.

Висновок судового експерта ОСОБА_5 №003-12/Д(15) від 11.12.2015р. та надані експертом на його основі пояснення суд не приймає як належний та допустимий доказ по справі в розумінні вимог ст.ст.57-59 ЦПК України, оскільки даний письмовий документ є не висновком експерта, а дослідженням, і при його проведенні судовий експерт ОСОБА_5 не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, в той час як показання експерта в суді базуються на висновках дослідження.

На призначену за клопотанням представника ОСОБА_3 «СК «Уніка» повторну судову автотехнічну експертизу судовим експертом ОСОБА_7 11 квітня 2017 року надано повідомлення про неможливість проведення даної експертизи.

Отже, з урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про безпідставність відмови ОСОБА_3 «СК «Уніка» у виплаті ОСОБА_2 страхового відшкодування, як то зазначено в листі відповідача від 25.12.2015р.

За змістом положень ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до п.9.3 договору страхування розмір страхового відшкодування визначається виходячи з фактичного розміру збитків, завданих ТЗ в результаті страхового випадку, та розрахованого відповідно до умов договору; розмір страхового відшкодування не може перевищувати розмір прямого збитку, понесеного страхувальником (вигодонабувачем), та розміру страхової суми, зазначеної в договорі; розрахунок суми страхового відшкодування визначається на день настання страхового випадку.

Згідно з п.10.1.9в договору страхування у разі часткового пошкодження ТЗ (вартість відновлювального ремонту менше 75% вартості ТЗ та додаткового обладнання) страховик відшкодовує збиток, що розраховується експертним шляхом, аварійним комісаром страховика або на підставі документів ремонтного підприємства.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №2145/16-24 від 22.09.2016р. вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням його автомобіля НОМЕР_1 станом на 15.11.2015р. складає: 104141,05 грн. - згідно виписки з акту огляду автомобіля щодо наявних пошкоджень); 64947,87 грн. - згідно проведеного ремонту.

Позивач наполягає на застосуванні вартості завданого йому матеріального збитку в розмірі 104141,05 грн., оскільки пошкоджений автомобіль був відремонтований лише частково.

Однак, як вбачається з описової частини зазначеного висновку судової автотоварознавчої експертизи, а також описової частини висновку судової автотехнічної експертизи, автомобіль ОСОБА_2 на час проведення експертних досліджень був відремонтований й оглядався у відновленому стані; присутній при огляді ОСОБА_2 ніяких зауважень чи пояснень щодо частковості проведеного ремонту не висував. Крім того, в судовому засіданні 10 червня 2016 року при розгляді клопотання судового експерта ОСОБА_8 про надання додаткових матеріалів для проведення судової автотоварознавчої експертизи ОСОБА_2 дав згоду на проведення даної експертизи за наявними письмовими матеріалами справи, що відображено в ухвалі суду.

Тому, враховуючи викладені обставини, суд погоджується з доводами представника відповідача про вартість прямого матеріального збитку позивача, завданого пошкодженням його транспортного засобу, в розмірі 64947,87 грн.

Відповідно до п.1.1 договору страхування дійсна вартість автомобіля позивача визначена в 477504 грн., а згідно п.1.3.4 договору страхова сума щодо добровільного страхування наземного транспорту складає 292652 грн., тобто транспортний засіб застраховано в частці 61,29% (п.1.11 договору). Отже, виходячи з зазначеної частки, страхове відшкодування має становити 39806,55 грн. (64947,87 грн. х 61,29%). Крім того, відповідно до пп.1.3, 1.3.4, 2.2 договору страхування з вказаної суми підлягає вирахуванню франшиза в розмірі 2926,52 грн. (292652 грн. х 1%). Тому, остаточна сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 складає 36880,03 грн. (39806,55 2926,52).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

ОСОБА_2 по даній справі були понесені судові витрати: на оплату судової автотоварознавчої експертизи (квитанція №80 від 04.07.2016р. на суму 1409,60 грн.), судової автотехнічної експертизи (квитанція №81 від 04.07.2016р. на суму 2202 грн.) та на правову допомогу адвоката (квитанції до прибуткового касового ордеру №05/16/3/1 від 17.10.2016р. на суму 6787,20 грн., №05/16/3/2 від 13.01.2017р. на суму 2240,00 грн., №05/16/3/3 від 05.05.2017р. на суму 3200 грн.), а всього - на суму 15838,80 грн.

Однак, зважаючи на часткове задоволення позову, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають пропорційному стягненню з ОСОБА_3 «СК «Уніка» на користь ОСОБА_2 й понесені ним судові витрати в сумі 9591,47 грн. (36880,03 : 60901,53 х 15838,80). Крім того. Оскільки позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, то з ОСОБА_3 «СК «Уніка» на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. (позов поданий у 2016 році).

Посилання представника відповідача на необгрунтованість понесених позивачем витрат на правову допомогу адвоката суд не приймає до уваги, оскільки вони документально підтверджені та доведені (мається договір про надання правової допомоги, розрахунки витрат, квитанції про сплату коштів), що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в пп.47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 530, 636, 979, 988-991 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст.ст.3, 10, 15, 57-62, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 36880,03 грн. та 9591,47 грн. судових витрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь держави 551,20 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення; особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець