АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/758/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

за участю: сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину будинку,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 об'єктом спільної сумісної власності, поділу вказаного житлового будинку в натурі, припинення права спільної часткової власності, в обґрунтування якого вказував, що з 19 січня 1986 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 січня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. За час перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів та праці був збудований житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_2. Право власності на будинковолодіння зареєстроване на ім'я відповідача. Відповідно до вимог статті 60 Сімейного кодексу України вказане майно набуте за час шлюбу належить подружжю на праві спільної сумісної власності, їх частки є рівними. Оскільки в добровільному порядку вирішити питання щодо поділу майна подружжя не досягнуто, просив визнати будинковолодіння об'єктом спільної сумісної власності, поділити його та припинити право часткової власності.

Ухвалою суду від 22.01.2015 року позовну заяву в частині вимог про визнання житлового будинку з надвірними будівлями об'єктом спільної сумісної власності та припинення права часткової власності за заявою позивача залишені без розгляду (а.с. 44, 45, 126, 127, т.1)

Заявою від 22.01.2015 року ОСОБА_2 збільшив позовні вимоги та просив ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Заворотна О.Л. Категорія: 59

Доповідач: Янчук Т.О.

визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с.47, т.1).

Ухвалою суду від 27.02.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 в частині вимог поділу житлового будинку з надвірними будівлями в натурі залишено без розгляду за заявою позивача (а.с.36, 37, т.2).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинковолодіння з надвірними будівлями, що складається з житлового будинку «А-2» загальною площею 157,7 кв.м. житловою площею 104,3кв.м., допоміжною площею 53,4 кв.м., літньої кухні «Б», погріба «б», хліва «В», гаража «Г», хліва «Д», розташованого в по АДРЕСА_1, Хмельницької області. Вирішено питання по судовому збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просила суд врахувати, що хоч будинок був побудований та прийнятий в експлуатацію рішенням Пархомовецької сільської ради від 23.11.2006 року, право власності оформлено 13.07.2007 року - в період перебування сторін в шлюбі, але позивач не приймав участь у будівництві ні коштами, ні спільною працею, так як залишив сім'ю в травні 2004 року виїхав закордон, де безперервно перебував до липня 2013 року, кошти апелянту не передавав на будівництво, мав іншу сім'ю, приїхав, коли будинок був побудований, з ремонтом, з господарськими будівлями. Будинок апелянт побудувала без фінансової участі та допомоги ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що спірне домоволодіння у відповідності до ст. 60 СК України є об'єктом права спільної власності подружжя та право власності на яку у відповідності до ст. 70 СК України є на 1/2 частку у кожного з колишнього подружжя.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду.

Судом встановлено, що сторони 19 січня 1986 року зареєстрували шлюб, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2014 року розірвали між собою. У період перебування у шлюбі вони побудували житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою АДРЕСА_1 Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.07.2007 року АДРЕСА_1 зареєстрований на ім'я ОСОБА_1 (а.с.8, т.1).

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Стаття 57 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч.1 ст.70 СК України).

Виходячи із змісту ст.60 СК України законодавець встановлює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі.

Обов'язок з доведення тієї обставини, що майно, придбане у шлюбі є особистою власністю одного з подружжя, покладений на останнього.

При ухваленні рішення судом першої інстанції, ОСОБА_1 визнавався позов, відповідачка не оспорювала ті обставини, що згідно зі ст.60, 70 СК України спірний житловий будинок є спільним сумісним майном подружжя.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилалася на те, що позивач будь-яких доказів про участь у будівництві будинку коштами та працею не надав. Будинок побудувала відповідачка без фінансової участі та допомоги позивача.

Оскільки виходячи із змісту ст.60 СК України законодавець встановлює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі, обов'язок з доведення тієї обставини, що спірний будинок, який побудований у період перебування сторін у шлюбі є побудованим за особисті кошти та тільки за участі ОСОБА_1, покладено на неї.

ОСОБА_1 належних та допустимих доказів на підтвердження того, що спірне домоволодіння побудовано за її особисті кошти не надано суду.

Як вбачається із матеріалів справи, спірне майно набуто сторонами в період шлюбу за кошти отримані від заробітної плати сторін, особистої участі у будівництві спірного будинку, та допомоги отриманої від батьків сторін.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_2 не приймав участь у будівництві спірного будинку ні коштами ні спільної працею, оскільки в травні 2004 року виїхав за кордон, де безперервно перебував до липня 2013 року, не спростовують зазначені висновки суду, оскільки як вбачається із технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовленого станом на червень 2014 року, рік побудови житлового будинку - 1995, літньої кухні - 1998, погріба - 1998, хліва - 1995, гаража - 1999, хліва - 2012, тобто на багато раніше, як позивач виїжджав за кордон.

Крім того, участь ОСОБА_2 у будівництві спірного будинковолодіння підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_6, який є сусідом сторін у справі, який крім участі ОСОБА_2 у будівництві спірного будинковолодіння, пояснив також, те, що сторони вже проживали у спірному будинку на момент виїзду відповідача за кордон.

Посилання ОСОБА_1 на те, що станом на червень 2014 року змінилася площа житлового будинку, а саме збільшилася на 43,4 кв.м. загальної площі та житлової на 21.6 кв.м., теж не впливають на правові висновки суду, оскільки таке збільшення як вбачається із технічних паспортів відбулося за рахунок перепланування та переобладнання житлового будинку побудованого в 1995 року, право власності на який належним чином оформлено в 2007 році, тобто в період перебування сторін у шлюбі, що не спростовує презумпцію виникнення права спільної сумісної власності щодо майна, набутого подружжям у шлюбі.

Не спростовують висновків суду з зазначених підстав також посилання ОСОБА_1 на те, що після виїзду за кордон ОСОБА_1 проводилася газифікація житлового будинку.

При вирішенні справи судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального права, які б могли привести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук