Справа № 185/2254/17
Провадження № 2/185/2087/17
У Х В А Л А

04 травня 2017 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря Пожидаєвої Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд стягнути на її користь борг за договором позики в розмірі 42411,96 грн., з яких 5368,62 грн. заборгованість по позиці, 37043,34 грн. заборгованість за відсотками.

Сторони звернулись до суду зі спільною заявою про визнання мирової угоди між ними, згідно умов якої:

1. Відповідач ОСОБА_2 передає позивачу ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8 000 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики, заявленої за позовом про стягнення боргу.

2. Позивач не має більше претензій до ОСОБА_2 після повернення грошових коштів в розмірі 8000 гривень за договором позики та підтверджує, що на день складання мирової угоди грошові кошти в обсязі 8 000 грн. нею вже отримані.

Позивач та відповідач згідно їх заяв від 04.05.2017 р. просять справу розглядати без їх участі, постановити ухвалу про визнання мирової угоди та закрити провадження у справі, судові витрати з відповідача не стягувати.

Дослідивши матеріали справи та надану заяву про укладання мирової угоди, суд дійшов висновку про те, що мирова угода підлягає визнанню, а провадження у справі закриттю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20 грудня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей в сумі 5368,62 грн, зі строком повернення позики 03.01.2017 р. Позивач за договором позики виконала зобов'язання та надала відповідачу грошові кошти. Натомість відповідач вчасно та у повному обсязі кошти не повернув.

Згідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту мирової угоди позивач отримала від відповідача грошові кошти у розмірі 8 000 грн. на виконання мирової угоди за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 20 грудня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Сторонам роз'яснені наслідки укладення мирової угоди та наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст. ст. 175, 205, 206 ЦПК України.

Враховуючи, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про можливість затвердити мирову угоду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України питання щодо сплаченого судового збору вирішено, так як позивач відповідно до її заяви від 04.05.2017 року судові витрати з відповідача просить не стягувати.

Керуючись ст. ст. 175, 205, 206 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на наступних умовах:

1. Відповідач ОСОБА_2 передає позивачу ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 8 000 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики, заявленої за позовом про стягнення боргу.

2. Позивач не має більше претензій до ОСОБА_2 після повернення грошових коштів в розмірі 8000 гривень за договором позики та підтверджує, що на день складання мирової угоди грошові кошти в обсязі 8 000 грн. нею вже отримані.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - закрити.

Роз'яснити сторонам, що у відповідності до ст. 206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Cуддя: А. С. Зінченко