Справа № 169/192/16-ц Провадження № 22-ц/773/1344/17 Головуючий у 1 інстанції: Турак О.В.
Категорія: 39 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Осіпука В.В., Русинчука М.М.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4,

представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соминської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 на рішення Турійського районного суду Волинської області від 25 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Соминської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування покликаючись на те, що 21 березня 2011 року померла його мати ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул. Незалежності, 3 в с. Відути Турійського району Волинської області. За життя ОСОБА_7 заповіту на випадок своєї смерті не посвідчувала. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги. Він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримав свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне нерухоме майно йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок А-1 прибудову а, прибудову а1 з приналежними господарськими будівлями: сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж г-1, гараж К-1, гараж З-1, навіс Д-1, сарай Л-1, сарай Е-1, сарай е, убиральня у, колодязь к, що по вул. Незалежності, 3 в с. Відути Турійського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 21 березня 2011 року.

Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 25 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А-1 прибудову а, прибудову а1 з приналежними господарськими будівлями: сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж г-1, гараж К-1, гараж З-1, навіс Д-1, сарай Л-1, сарай Е-1, сарай е, убиральня у, колодязь к, що по вул. Незалежності, 3 в с. Відути Турійського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла 21 березня 2011 року.

Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким в позові відмовити та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

ОСОБА_3 першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 померла 21 березня 2011 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ №107013, виданим Соминською сільською радою Турійського району Волинської області(а. с. 7). Свідоцтвом про народження стверджується, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7 (а. с. 6). Відповідно до довідки Соминської сільської ради Турійського району Волинської області від 19 травня 2014 року №79 після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Незалежності в с. Відути Турійського району Волинської області. Належність вищевказаного будинку спадкодавцеві підтверджується витягом з по господарської книги №3 Соминської сільської ради, довідкою Соминської сільської ради від 14 березня 2016 року №71 про те, що за ОСОБА_7 рахувалась земельна ділянка площею 0.25 га для індивідуального житлового будівництва по вул. Незалежності, 3 в с.Відути Турійського району (а. с. 8, 9). До складу спадкового домоволодіння входять: житловий будинок А-1 прибудова а, прибудова а1 з приналежними господарськими будівлями: сарай Б-1, літня кухня В-1, гараж г-1, гараж К-1, гараж З-1, навіс Д-1, сарай Л-1, сарай Е-1, сарай е, убиральня у, колодязь к (а.с.16-20).

08 вересня 2011 року позивач звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, а 27 червня 2014 року його представник із заявою про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину. 27 червня 2014 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки. Постановою державного нотаріуса від 05 квітня 2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Незалежності, 3 в с. Відути Турійського району у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а. с. 15). Дочка померлої ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилась, про що у встановлений законом строк подала заяву нотаріусу, а інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_7, немає, що підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи №280/2011 до майна померлої ОСОБА_7

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, при вирішенні спору про спадкування суду необхідно встановити спадкову масу та всіх осіб, які мають право на спадкове майно.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 від прийняття спадщини відмовилась, а інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_7, немає, а тому, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті його матері та правових підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно.

Згідно зі ст. ст. 3, 213, 214 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються. В мотивувальній частині рішення має бути зазначено, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким.

За змістом наведених правових норм задоволення позову в цивільній справі може мати місце лише у випадку порушення, невизнання або оспорювання відповідачем (відповідачами) прав, свобод чи інтересів позивача.

Відповідачем у даній справі позивач зазначила Соминську сільську раду Турійського району. Задовольнивши позов до даного відповідача, суд не встановив і не зазначив у рішенні, в чому полягає порушення, невизнання або оспорювання даним відповідачем прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1

Також, вирішуючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 33 ЦПК України у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до витягу з погосподарської книги за 2001-2005 роки Соминської сільської ради Турійського району будинок № 3 по вул. Незалежності в селі Відють Турійського району належав ОСОБА_8. Відповідно до довідки Соминської сільської ради Турійського району Волинської області від 04 серпня 2017 року № 206 після смерті ОСОБА_8 в управління та володіння спадковим майном вступили: дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вирішуючи питання про призначення справи до судового розгляду, суд в обовязковому порядку має вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Суд першої інстанції у порушення ст. ст. 10, 33, ЦПК України належним чином не зясував кола спадкоємців після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7, не перевірив чи прийняли інші спадкоємці спадщину після смерті ОСОБА_8 та не встановив обсяг спадкового майна ОСОБА_7, а тому дійшов передчасного висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 цілого житлового будинку.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про неможливість розгляду справи без залучення до її участі осіб, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

Оскільки суд апеляційної інстанції позбавлений права відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України залучати осіб до участі у розгляді справи і не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, що не позбавляє позивача на звернення із відповідними позовними вимогами до належних відповідачів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про задоволення позову не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Турійського районного суду Волинської області від 25 квітня 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Соминської сільської ради Турійського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді