Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп» про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» на рішення апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Юнік Фарма» (далі - ТОВ «ЮнікФарма») звернулось до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило у порядку регресу стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. майнові збитки та моральну шкоду, завдані вчиненням виконавчого напису.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 11 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. за заявою публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 41, про стягнення з ТОВ «Юнік Фарма» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у розмірі 4 165 529 грн 47 коп. за договором факторингу від 05 жовтня 2011 року за період з 22 квітня 2014 року до 26 листопада 2014 року.

На підставі цього виконавчого напису відділом примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області 14 квітня 2015 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Юнік Фарма» 4 165 529 грн 47 коп., у зв'язку з чим були арештовані всі поточні рахунки товариства, зокрема: у Житомирському районного управління публічного акціонерного товариства комерційному банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») розрахунковий рахунок № 8528, на якому знаходилося 431 334 грн 82 коп., що надійшли як оплата за поставлений товар (флакон 250 мл.) від покупця акціонерного товариства «Галичфарм» за договором від 30 березня 2012 року, у філії Житомирського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ТОВ «Ощадбанк») розрахунковий рахунок № 4537, на якому знаходилися 15 426 євро - кошти, придбані товариством на міжбанківському валютному ринку України для оплати за пробку гумову за контрактом від 24 жовтня 2014 pоку, укладеним між ТОВ «ЮнікФарма» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-обслуговуюче підприємств STOMIL-EAST (м. Санок, Польща), у філії Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» розрахунковий рахунок № 4537 знаходилися кошти у розмірі 480 тис. грн для закупівлі валюти, які мали бути спрямовані на оплату флаконів за контрактом від 17 жовтня 2014 pоку, укладеним між ТОВ «Юнік Фарма» та «Stolzle-Union» s.r.o. Hermanova Hut, Czech Republik (Чехія).

Арешт на рахунки був накладений відділом державної виконавчої служби 16 квітня 2015 року на підставі ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року, якою було заборонено вчиняти будь-які дії з виконання виконавчого напису державною виконавчою службою, виконавче провадження з примусового виконання було зупинено постановою державного виконавця від 27 квітня 2015 року.

Виконавчий напис був оскаржений у господарському суді м. Києва й був визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Позивач вважає, що саме з вини нотаріуса він не міг зняти кошти з арештованих поточних рахунків з 16 квітня 2015 року до 30 липня 2015 pоку, внаслідок чого був позбавлений можливості сплатити кошти за укладеними контрактами та поніс збитки на суму 1 295 257 грн 10 коп. у вигляді упущеної вигоди, зазнав інфляційних втрат на суму 20 503 грн 91 коп., був вимушений залучати фахівців для отримання правової допомоги на загальну суму 272 564 грн 88 коп., за зазнав моральної шкоди, яку оцінив у 100 тис. грн.

Посилаючись на наведені вище обставини, просив стягнути із приватного нотаріуса ОСОБА_1. на свою користь 1 646 992 грн 24 коп. майнової шкоди та 100 тис. грн моральної шкоди, всього 1 746 992 грн 24 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року позов ТОВ «Юнік Фарм» задоволено частково. Стягнуто з приватного нотаріуса ОСОБА_1. на користь ТОВ «ЮнікФарм» 1 374 427 грн 36 коп. майнових збитків, 5 тис. грн моральної шкоди та судовий збір у розмірі 26 204 грн 88 коп. У іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови ТОВ «ЮнікФарм» у стягненні з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп» (далі - ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп») майнових збитків та моральної шкоди скасовано.

Провадження у справі за позовом ТОВ «Юнік Фарм» до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп» закрито.

У частині стягнення з ОСОБА_1. на користь ТОВ «Юнік Фарм» 1 374 427 грн 36 коп. майнових збитків, 5 тис. грн моральної шкоди та судового збору у сумі 26 204 грн 88 коп. скасовано та ухвалено нове рішення у цій частині про відмову у позові.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Юнік Фарм» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що 11 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 41, про стягнення з ТОВ «Юнік Фарма» на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» грошових коштів у розмірі 4 165 529 грн 47 коп. за договором про факторингове фінансування з регресом від 05 жовтня 2011 року № 017/42-0-1/138 та додаткових угод до нього за період з 22 квітня 2014 року до 26 листопада 2014 року.

Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на підставі зазначеного виконавчого напису 14 квітня 2015 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ТОВ «Юнік Фарма» 4 165 529 грн 47 коп., у зв'язку з чим були арештовані поточні рахунки ТОВ «Юнік Фарма», а саме: у Житомирському районного управлінні ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Житомира розрахунковий рахунок № 8528, у філії Житомирського обласного управління AT «Ощадбанк» розрахунковий рахунок № 4537. Арешт на рахунки ТОВ «Юнік Фарма» був накладений відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області 16 квітня 2015 року.

На підставі ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2015 року було заборонено вчиняти будь-які дії з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Виконавче провадження з примусового виконання було зупинено постановою державного виконавця від 27 квітня 2015 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 14 травня 2015 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27 липня 2015 року, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11 квітня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1., зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 41, про стягнення з ТОВ «Юнік Фарма» 4 165 529 грн 47 коп. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором про факторингове фінансування з регресом від 05 жовтня 2011 року № 017/42-0-1/1.38 та додаткових угод до нього, грошових коштів у розмірі 4 165 529 грн 47 коп. за період із 22 квітня 2014 року до 26 листопада 2014 року. Зазначеним рішенням суду було встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1. неправомірно вчинено виконавчий напис, оскільки відносини, що склалися між сторонами на підставі договору, були вчинені у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення та за своєю правовою природою укладений між сторонами договір про факторингове фінансування з регресом є договором факторингу, а не кредитним договором.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса, суд апеляційної інстанції виходив із того, що приватний нотаріус ОСОБА_1., як суб'єкт надання публічних послуг, при вчиненні нотаріальної дії у вигляді виконавчого напису, діяла відповідно до Закону України «Про нотаріат» та інших нормативно-правових актів, що стосуються порядку проведення нотаріальних дій.

Суд також послався на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1., як приватного нотаріуса, перед третіми особами була застрахована у ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп» на період із 01 січня 2015 року до 31 грудня 2015 року на підставі укладеного між сторонами договору від 30 грудня 2014 року, відповідно до п. 4.1 якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України і пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди майновим інтересам третіх осіб у результаті здійснення професійної діяльності, ліміт відповідальності страховика становить 1 350 тис. грн.

Закриваючи провадження у справі у частині позовних вимог до ПрАТ товариства «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку про те, що договір був укладений між суб'єктами господарювання, таким чином спір у даній частині не може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства.

Такі висновки суду є правильними та відповідають фактичним обставинам справи, судом вірно визначено правовідносини сторін та закон, який їх регулює.

Так, за загальним правилом цивільна відповідальність за завдану майнову чи моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових: неправомірності дій заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди), причинного зв'язку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою, а також вини особи, яка завдала шкоду.

Диспозиція ст. 27 Закону України «Про нотаріат», у якій передбачено можливість відшкодування потерпілому завданої шкоди за наявності у діях приватного нотаріуса вини у формі необережності та у виді недбалості, не виключає необхідності встановлення решти складових правопорушення, за наявності яких настає цивільна відповідальність за завдану шкоду.

Відмовляючи у задоволенні позову до приватного нотаріуса про відшкодування шкоди, апеляційний суд правильно виходив із того, що порушень чинного законодавства у вчиненні нотаріальних дій приватний нотаріус не допустив, стосовно нього немає вироку суду, яким було б підтверджено його незаконні дії або недбалість, що призвели до спричинення шкоди, а також немає судового рішення, що набрало законної сили, яким визнано дії приватного нотаріуса незаконними і встановлено причинно-наслідковий зв'язок між цими діями та заподіяною позивачці шкодою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 вересня 2010 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Сам по собі факт визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не свідчить про те, що дії нотаріуса були визнані незаконними. Рішення суду з цього приводу відсутнє.

Рішення господарського суду м. Києва від 14 травня 2015 року не є преюдиційним, оскільки предметом спору у господарському суді були інші обставини, а не правомірність дій приватного нотаріуса, який не був стороною з наданими процесуальними правами, у тому числі і на заперечення проти позову.

Встановивши фактичні обставини справи, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, апеляційний суд, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку відмову у задоволенні позову до приватного нотаріуса.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Доводи скарги про помилкове закриття провадження у частині позовних вимог до ПрАТ товариства «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп», колегія суддів також відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених у абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст. 17) або ГПК України (ст. 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

В абзаці 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Установивши, що спір, який виник між юридичними ТОВ «Юнік Фарм» та ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп», підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження в частині вимог до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа ВієннаІншуранс Груп», оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду також не спростовують і зводяться до оцінки та переоцінки доказів, що не є компетенцією суду касаційної інстанції в розумінні ст. 335 ЦПК України, і не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ЮнікФарма» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 03 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик