Єдиний унікальний номер 242/2108/16-ц Номер провадження 22-ц/775/74/2017
Головуючий в 1 інстанції: Моцний О.С.
До повідач: Новікова Г.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г. В.,

суддів: Гапонова А.В., Кішкіної І.В.

при секретарі: Молдованові Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу державного підприємства «Селидіввугілля» на рішення Селидівського міського суду від 04 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Селидіввугілля» про зобов'язання надати вугілля на побутові потреби,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з 18 січня 1966 року працював на шахті «Селидівська-Південна» треста «Селидіввугілля» в якості прохідника, гірничого майстру. 01 жовтня 1972 року шахта «Селидівська Південна» перейменована в шахту «Селидівська» комбінату «Красноармійськвугілля». 28 серпня 1980 року він звільнений з шахти за станом здоров'я за п.2 ст.40 КЗпП УРСР. 01 лютого 1981 року організовано Селидівське виробниче об'єднання по видобутку вугілля «Селидіввугілля».

27 грудня 1982 року знову працевлаштувався на шахту «Селидівська» в/о «Селидіввугілля» підземним учнем гірничого робітника. 06 квітня 1983 року переведений гірничим робітником по ремонту гірничих виробіток дільниці №1. 12 серпня 1994 року звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України в зв'язку з переходом на пенсію за віком. 01 квітня 1995 року в зв'язку з приєднанням шахти «Селидівська» до шахти «Україна» організовано ш/у «Україна».

На даний час не працює, мешкає в будинку, обігрів якого здійснює самостійно пічним опаленням - вугіллям, послуги по центральному опаленню не надаються з зв'язку з їх відсутністю.

З метою реалізації свого права на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби на 2016 рік він звернувся з заявою до керівництва ДП «Селидіввугілля», надавши при цьому необхідні документи.

12 квітня 2016 року ДП «Селидіввугілля» відмовило йому у вказаному питанні, посилаючись на приписи п.12 .10.8 Міжгалузевої угоди та на той факт, що забезпечення його вугіллям має проводити те підприємство, з якого він вийшов на пенсію.

Вважав таку відмову безпідставною та посилався на ст. 7,43,48 Гірничого Закону України, п. 12.10 Галузевої угоди між Міністерствами палива та енергетики України. Зазначив, що пенсія призначена йому на пільгових умовах 26 березня 1989 року, має стаж на підземних роботах по видобутку вугілля понад 10 років.

Просив визнати неправомірними дії ДП «Селидіввугілля» про відмову на забезпечення вугіллям на побутові потреби на 2016 рік та зобов'язати забезпечити його безоплатним вугіллям на побутові потреби на 2016 рік у кількості 5,9т належної якості.

Ухвалою Селидівського міського суду від 07 червня 2016 року ДП «ОК «Укрвуглереструктурізація» залучено для участі у справі в якості третьої особи.

Рішенням Селидівського міського суду від 04 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволені. ДП «Селидіввугілля» зобов'язано забезпечити ОСОБА_2 безоплатним вугіллям на побутові потреби у розмірі 5,9т за 2016 рік, вирішено питання по сплаті судового збору.

В апеляційній скарзі ДП «Селидіввугілля» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, так як висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки відповідно записам у трудовій книжці на час призначення позивачеві пенсії за віком - 12 серпня 1994 року, він працював на іншому вугільному підприємстві, а саме - на шахті «Селидівська». ДП «Селидіввугілля» не є та ніколи не було правонаступником шахти «Селидівська».

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою, отриманою особисто ОСОБА_2, представником ДП «Селидіввугілля» -ОСОБА_3 та представником ДП «ОК «Укрвуглереструктурізація»-ОСОБА_4. В заявах представник ДП «Селидіввугілля» -ОСОБА_3 та представник ДП «ОК «Укрвуглереструктурізація»-ОСОБА_4 просять розглянути справу у їх відутність.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 43 Гірничого закону України передбачено ,що підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором: пенсіонерам, які працювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок; сім'ям працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які отримують пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03 липня 2001р. з доповненнями та змінами порядок забезпечення паливом на побутові потреби і компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на Підприємствах відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також, (до приведення нормативно-правових актів у відповідність до Гірничого закону), чинною Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.76 р.

Безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру.

Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі, в тому числі на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки 7,5 років. Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію.

Особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, але пішли на пенсію з підприємств інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби відповідно до ст. 43, 48 Гірничого закону України за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному Підприємстві.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач працював з 18.01.1966 року на шахті «Селидівська -Південна» тресту «Селидіввугілля». З 1 квітня 1995 року шахта «Селидівська» приєднана до шахти «Україна» і утворено шахтоуправління «Україна».

12.08.1994 року ОСОБА_2 звільнений за власним бажанням з шахти «Селидівська»,де працював підземним гірничим робітником 2 розряду, у зв'язку з переходом на пенсію за віком, що підтверджується записами в трудовій книжці.

Відповідно до довідки б/н від 18.04.2016 року позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1, з пічним опаленням , будинок не газифікований.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те,що на позивача розповсюджуються положення ст. 43 Гірничого закону України , який має понад 10 років стажу на підземних роботах на підприємствах з видобутку вугілля та мешкає в будинку з пічним опаленням, відповідно і він має право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби у кількості 5 900 кг вугілля на рік та забезпечувати позивача безоплатним вугіллям на побутові потреби після виходу на пенсію, зобов'язано саме підприємство відповідача.

Доводи про те, що ДП «Селидіввугілля» не є правонаступником шахти «Селидівська», з якої було звільнено позивача на пенсію, а тому не повинно забезпечувати пенсіонера вугіллям, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки сама шахта «Селидівська», яка входила до виробничого об'єднання «Селидіввугілля» фізично залишилася на території ДП «Селидіввугілля», а її періодична документальна передача з об'єднання до об'єднання не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Посилання на те, що правонаступником шати «Селидівська» є ДП «ОК «Укрвуглереструктурізація» не знайшло свого підтвердження.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального та процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Селидіввугілля» відхилити.

Рішення Селидівського міського суду від 04 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Судді: