________________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/3990/17
Провадження № 2/520/7216/17
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28.04.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Васильків О.В. розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу "УЮТ-43" про визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

05.04.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір № 40-а відносин власників житлових і нежитлових приміщень та управителя від 01.10.2013 року; врахувати надмірно сплачені кошти у сумі 4625,70 грн. як авансовий платіж за спожиті в майбутньому житлово-комунальні послуги.

27.04.2017 року позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, а саме просить зобовязати ЖБК "УЮТ-43" забезпечити безперебійне електропостачання та безперебійне водопостачання до квартири АДРЕСА_1. Мотивуючи заяву тим, що 25.04.2017 року відповідач відключив його квартиру від електропостачання. Так як квартира позивача не газифікована, а електропостачання є єдиним джерелом для приготування їжі, позивач змушений звернутися до суду із заявою.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову» встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи предмет даної справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача стосовно забезпечення позову не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та недоведені. Оскільки, заявлений позивачем вид забезпечення позову жодним чином не відноситься до предмету спору, що розглядається в даному судовому провадженні.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді про забезпечення позову», суддя, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Васильків О. В.