Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1614/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

09.10.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Єгорової С.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі - Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на рішення та дії державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Літвінової Оксани Пимонівни, -

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеною скаргою, мотивуючи її тим, що 30 грудня 2010 року державним виконавцем Літвіновою Оксаною Пимонівною було відкрито виконавче провадження № 23559090 за виконавчим листом № 2-6197/10 виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда 20 грудня 2010 року щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики. 31 березня 2014 року до вказаного виконавчого провадження було приєднано другий виконавчий лист № 405/6786/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на його користь за період невиконання договірного зобов'язання інфляційну заборгованість в сумі 30 144,90 грн. та три проценти річних в сумі 18 345,34 грн., а також судовий збір в сумі 484,90 грн., всього 48 975,20 грн. В ході зведеного виконання він неодноразово наполягав на проведенні повних виконавчих дій, а саме входження в інші приміщення зайняті боржником та проведення опису виявленого майна, оскільки на території належного їй домоволодіння знаходиться додаткові приміщення, а саме сараї, гараж, сауна з кухнею та інші підсобні приміщення. При цьому, державним виконавцем було проігноровано його звернення та повернуто виконавчі листи, у зв'язку з відсутністю у боржника майна на яке можливо звернути стягнення.

Посилаючись на ці обставини, просив скасувати постанови державного виконавця Литвинової О.П. від 18.05.2015 року по поверненню виконавчого листа № 2-6197/10 виданого 02.10.2010 року та виконавчого листа № 405/6786/13-ц виданого 18.03.2014 року з визнанням дій у закритті провадження і повернення - неправомірними, визнати неправомірними дії державного виконавця Літвінової О.П. щодо вчинення тяганини, недотримання строків виконавчого провадження, зволікання з виявленням іншого майна боржника, входження у допоміжні господарські приміщення та території домоволодіння боржника, зобов'язати державного виконавця провести вірний перерахунок залишку боргу у кожному листі, усунути помилки та здійснити заходи щодо примусового входження у допоміжні приміщення на території домоволодіння боржника на підставі раніше наданого судом дозволу.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_2.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2016 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірною та скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.05.2015 року, винесену старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Літвіновою О.П. (ВП №23559090), якою виконавчий документ - виконавчий лист №2-6197, виданий 02.12.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 195 000,00 грн. за договором позики від 13.02.2010 року, 1700, 00грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на ІТЗ, повернуто стягувачеві.

Визнано неправомірною та скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.05.2015 року, винесену старшим державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Літвіновою О.П. (ВП №42724574), якою виконавчий документ - виконавчий лист №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданий 18.03.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за період невиконання договірного зобов'язання інфляційну заборгованість в сумі 30 144,96 грн. та 3% річних в сумі 18 345,34 грн., а також судовий збір в розмірі 484,90 грн. - повернуто стягувачеві.

Зобов'язано старшого державного виконавця Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Літвінову О.П. провести перерахунок залишку боргу станом на 18.05.2015 року за виконавчим листом №2-6197, виданим 02.12.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 195 000,00 грн. за договором позики від. 13.02.2010 року, 1700, 00грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на ІТЗ (ВП №23559090) та за виконавчим листом №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданим 18.03.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за період невиконання договірного зобов'язання інфляційну заборгованість в сумі 30 144,96 грн. та 3% річних в сумі 18 345,34 грн., а також судовий збір в розмірі 484,90 грн. (ВП №427245).

В іншій частині скаргу залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 10 січня 2017 року зазначену ухвалу в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2017 року скаргу ОСОБА_3 в частині визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Літвінової О.П. щодо вчиненої тяганини, недотримання строків виконавчого провадження, зволікання з виявленням іншого майна боржника, не входження в допоміжні господарські приміщення на території домоволодіння боржника та зобов'язати здійснити заходи щодо примусового входження у допоміжні приміщення на території боржника (сараї В-1 та Б-1, гараж, кухня, сауна) на підставі раніше наданого дозволу суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені та на підставі даного рішення видано виконавчий лист №2-6197/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 195 000,00 грн. за договором позики від. 13.02.2010 року, 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровоград від 25.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за період невиконання договірного зобов'язання інфляційну заборгованість в сумі 30 144,96 грн. та 3% річних в сумі 18 345,34 грн., а також судовий збір в розмірі 484,90 грн. та 18.03.2014 року видано виконавчий лист №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13.

За даними виконавчими листами відкрито виконавче провадження та старшим державним виконавцем Літвіновою О.П. винесена постанова про приєднання до зведеного виконавчого провадження, за якою приєднано до зведеного виконавчого провадження виконавче провадження №679 (виконавчий лист №405/6786/13-ц).

Постановами про повернення виконавчого документа від 18.05.2015 року винесеної ст. державним виконавцем Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ Літвіновою О.П. виконавчий лист №2-6197, виданий 02.12.2010 року та виконавчий лист №405/6786/13-ц, 2/405/1375/13, виданий 18.03.2014 року повернуто ОСОБА_3 на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 червня 2016 року дані постанови скасовані.

Згідно відповіді ОКП «КООБТІ» за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою : АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.2003 року № 2534 /т. 1 а.с. 75/.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 травня 2012 року надано дозвіл на примусове проникнення до житла ОСОБА_2 (квартири АДРЕСА_1) для проведення виконавчих дій - опису та арешту майна / т. 1 а.с.157/.

Згідно акту опису й арешту майна від 13 липня 2012 року державним виконавцем Літвіновою О.П. було здійснено опис та арешт майна, яке було виявлене саме у квартирі на суму 11 680 грн. /т.1 ас.с.178-181/.

Як убачається з присадибного плану домоволодіння по АДРЕСА_1, на земельній ділянці розташовані господарські будівлі /т. 1 а.с.14/.

Відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У ч. 2 ст. 387 ЦПК України зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленим виконавчим документом і Законом: одержувати безоплатну від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах; звертатися до суду з поданням про розшук боржника ? фізичної особи чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ? фізичної особи; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; здійснювати інші повноваження, передбачені Законом.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Оскільки рішення суду не виконано і реальна можливість його виконання не втрачена, державним виконавцем при проведенні виконавчих дій необхідно вжити всіх заходів примусового виконання рішення, включаючи розшук майна боржника.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про задоволення скарги постановлений з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому відповідності до ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалу суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: