СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17345/17

пр. № 2-о/759/545/17

06 грудня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року заявник звернувся до суду з заявою у якій просить встановити факт смерті ОСОБА_4. Заява мотивована смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 року його батька - ОСОБА_4 який проживав на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ, його зверненням до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного Головного управління юстиції в м. Києві для реєстрації смерті батька та відмовою у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_4 в здійснені такої реєстрації з підстав відсутності належних документів, відповідно « Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року № 545, невідповідності пред'явленого заявником документу на підтвердження факту смерті та за причини незаконності дій органу на тимчасово окупованій території, що видав даний документ, що і стало підставою для звернення до суду (а.с. 9)

Представник заявника у судовому засіданні вимогу заяви підтримує та просить її задовольнити.

Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечив.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 257 - 1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви.

Судом встановлено, що заявник є сином ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 (а.с. 6).

На підтвердження даного факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, у м. Луганськ, заявник надає свідоцтво про смерть (а.с. 7).

Суд зважаючи на належність таких вищезазначених доказів, які підтверджують факт смерті вважає їх недопустимими, оскільки видані неповноважними на те особами, а тому ухвалюючи рішення не бере їх до уваги.

Представник заявника пояснив суду обставини, щодо факту смерті ОСОБА_4, що є логічними та такими, що підтверджують факт смерті ОСОБА_4

Суд приймає за належні та допустимі докази фото матеріали місця, де захоронений ОСОБА_4 (а.с. 21), рахунок для сплати надання ритуальних послуг (а.с. 20), а також поясненнями представника заявника.

Постановою Верховної Ради України №254- VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіями окремих районів, міст, селищ, і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України №252-VIII від 17.03.2015 року (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Відповідно до п.1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України №1275 від 02 грудня 2015 року м. Луганськ, віднесено до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 257 - 1 ЦПК України справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території.

У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявником надана така відмова (а.с. 9).

Заявник обґрунтовує заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть його батька - ОСОБА_4 у певний час та в певному місці.

Виходячи з викладеного вищу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212-215, 218, 234, 257-1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного Головного управління юстиції в м. Києві про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_4, який народився в Луганській області, м. Луганськ, ІНФОРМАЦІЯ_1, і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Луганськ.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.Ю. Миколаєць