Справа № 366/3686/17
Провадження № 2/366/722/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 грудня 2017 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Тетервак Н.А.,

при секретарі: Німченко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_3 є батьком їх спільної дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Відповідач допомогу на утримання дитини не надає та ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, знаючи, що його донька, ОСОБА_4, потребує батьківської уваги і допомоги.

Позивач на даний час працює, але враховуючи незначний розмір доходу, який отримує, вона не може самостійно забезпечувати достатні умови для виховання та проживання своєї дитини, тому просить суд стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усього його заробітку (доходу) щомісячно, на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 20 листопада 2017 року.

Сторони в судове засідання не зявилися.

Позивач звернулася до суду із заявою в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та просить суд розгляд справи провести у її відсутність.

Відповідач звернувся до суду із заявою в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи провести в його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються батьками дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3).

З довідки, виданої ТОВ «Віта Верітас» слідує, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Віта Верітас» і її заробіток за жовтень 2017 року становить 3868,02 грн. (три тисячі вісімсот шістдесят вісім гривень дві копійки).

Як слідує з довідки, виданої КЗ Іванківської РР «Іванківський центр первинної медико-санітарної допомоги» Іванківською амбулаторією загальної практики-сімейної медицини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на обліку в сімейного лікаря.

Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, які мають суттєве значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач довідки про свої доходи суду не надав.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом 20 листопада 2017 року, тому суд вважає за можливе присудити аліменти на утримання дитини з 20 листопада 2017 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 640 гривень на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України та ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 листопада 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Н.А. Тетервак