Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2360/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

13.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Голованя А.М.,

суддів: Гайсюка О.В., Мурашка С.І.,

за участь секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Верес», на рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року, за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Верес», третя особа Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 04 квітня 2008 року між нею та ТОВ «Верес» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 5, 33 гектарів, що знаходиться на території Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, строком на 6 років.

15 вересня 2008 року договір було зареєстровано Світловодським міськрайонним відділом Кіровоградської регіональної філії ДП «ЦДЗК» за № 31.

Пізніше їй стало відомо про те, що існує додаткова угода від 15 серпня 2012 року до договору оренди землі 04 квітня 2008 року, згідно якої строк дії договору оренди складає 10 років з моменту реєстрації додаткової угоди.

Додаткова угода була зареєстрована 13 жовтня 2014 року, тобто відповідачем без її згоди продовжено дію договору до 2024 року.

Додаткову угоду вона не підписувала і не надавала доручення будь-який особі здійснити це від її імені.

Посилаючись на відсутність вільного волевиявлення на укладення договору просила суд визнати вказану додаткову угоду до договору оренди недійсною.

Рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 позов задоволено повністю. Визнано недійсною додаткову угоду від 15 серпня 2012 року до договору оренди землі 04 квітня 2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Верес». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ "Верес" просить скасувати рішення суду першої інстанції як ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Зокрема, зазначає, що вирішуючи справу суд безпідставно прийняв до уваги висновки судової почеркознавчої експертизи, який вважає необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі, які були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не прибули.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ТОВ "Верес", який підтримав доводи скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Визнаючи недійсним правочин суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог, встановивши, що додаткову угоду до договору оренди землі позивач не підписувала.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду.

За правилами ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 квітня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Верес» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 5,33 гектарів, що знаходиться на території Вишнівцівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, строком на 6 років.(а.с. 16-19, том 1)

У 2014 році позивачу стало відомо про існування додаткової угоди від 15 серпня 2012 року до договору оренди землі 04 квітня 2008 року, згідно якої строк дії договору оренди продовжено на 10 років з моменту її реєстрації і яку вона не підписувала.(а.с. 101, том 2)

Згідно експертного висновку №1493 від 19.09.2017 року підписи від імені ОСОБА_2 на примірниках № 1, № 2 оригіналів додаткової угоди № 1 від 15 серпня 2012 року до договору оренди земельної ділянки від 04.04.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Верес», щодо земельної ділянки загальною площею 5,33 га, в графі: «Орендодавець» виконані не ОСОБА_2, а іншою особою з ретельним наслідуванням її підпису (а.с. 152 161, том 2).

Відповідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦПК України, є підставою для визнання його недійсності.

Відтак суд обґрунтовано визнав недійсною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки укладену між ОСОБА_2 та ТОВ «Верес».

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що проведена у справі почеркознавча експертиза не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому її не можна приймати як доказ висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що висновок № 1494, складений 19.09.2017 року (а.с. 152 161, том 2) за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5, а тому немає підстав вважати його необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції зміні чи скасуванню не підлягає з підстав передбачених ст. 308 ЦПК України як ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Верес» відхилити.

Рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: