Справа № 706/1709/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2017 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Орендарчука М.П.

при секретарі: Пізняк Т.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Христинівка справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до спілки співвласники майна майнових паїв СВК «Розсішки, СТОВ «Розсішки» про зобовязання виділити майно в натурі,- встановив:

Позивачі звернулися до суду із позовом до спілки співвласники майна майнових паїв СВК «Розсішки» відповідачів про зобовязання виділити майно в натурі.

Під час розгляду справи за клопотанням позивачів було залучено до розгляду справи в якості відповідача СТОВ «Розсішки».

Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до частини 2 та частини 3 статті 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Згідно з ч. 7 ст. 31 вказаного вище Закону у разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

Відповідно до п.п. 10 п. 4 Типового положення Про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 року комісія відповідно до покладених на неї завдань вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених обєктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

27.11.2003 року, на загальних зборах членів СВК «Росішки» та власників земельних і майнових паїв, була створена відповідна комісія, обрано її голову і членів.В пайовому фонді СВК «Росішки» ми маємо право на частку майна наступних розмірах: ОСОБА_1 - на суму 5340 грн., ОСОБА_4 - на су 20265 грн. та ОСОБА_2 - на суму 7460 грн.. що підтверджується відповідними: свідоцтвами, виданими сільською радою с. Розсішки. Христипівського район Черкаської області.

Крім того, після припинення членства в кооперативі, ми маємо право отримати належне нам майно натурою.

В зв'язку з вище зазначеним, 18.04.2014 року нами надіслано письмову заяви голові спілки співвласників майнових паїв СВК «Росішки» ОСОБА_5, клопотанням щодо винесення на розгляд комісії питання виділення нам майнових паїв в натурі, єдиним комплексом на загальну суму 33065 грн..

Відповідь на наше звернення ми не отримали. Згодом, поштовий конверт було повернуто відділенням зв'язку, як пояснили нам в УДППЗ «Укрпошта» - закінченням терміну зберігання (копія звернення та копія квитанції додаються).

13.09.2015 року, ми вдруге надіслали аналогічну заяву до голови спілки співвласників майнових паїв СВК «Росішки» ОСОБА_5, яку було вручено уповноваженій особі 17.09.2015 року, про що свідчить відповідне повідомлення відділення зв'язку (копія заяви та копія поштового повідомлення про вручення додаються).

Однак, незважаючи на це, жодної інформації щодо розгляду нашої заяви ми по даний час так і не отримали.

Просили суд, прийняти рішення, яким зобов'язати спілку співвласників майнових паїв СВК «Росішки» виділити з пайового фонду майна СВК «Росішки» та передати у власність ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно в натурі, а саме: телятник, 1979 року, вартістю 17000.00 грн. (інв. № 60); трактор МТЗ-80. 1989 р.в.. д.н.з. НОМЕР_1. вартістю 5700.00 грн. (інв. № 10); трактор Т-25а, 1989 р.в.. вартістю 1800.00 грн. (інв. № 14); вантажний автомобіль ЗИЛ-554, 1989 р.в.. д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 1788.00 грн. (інв. № 40); лущильник, 1987 р.в., вартістю 289.00 гри. (інв. № 499): котки ЗКВГ-1.4, (2 шт.), 1989 р.в., вартістю 146.00 грн. (інв. № 270); причіп 2 ПТС-4. 1988 р.в.. вартістю 141.00 грн. (інв. № 80); причіп. 1991 р.в.. вартістю 425,00 грн. (інв. № 20); плуг ПН-2-40, 1991 р.в., вартістю 124.00 грн. (інв. № 452); культиватор ПШН-2,5, 1991 р.в., вартістю 368.00 грн. (інв. № 26а); сівалку СЗТ-З.6. 1988 р.в., вартістю 301.00 грн. (інв. № 79); підживлювач 1986 р.в.. вартістю 585,00 грн. (інв. № 162).

В судовому засіданні ОСОБА_1, просив суд задовольнити позовні вимоги покликаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник спілки співвласників майна в судове засідання не зявився.

Представник СТОВ «Розсішки в судове засідання не зявився, надіслав до суду заперечення в яких у задоволенні позову просив відмовити, оскільки СТОВ «Розсішки» не є правонаступником СВК Розсішки і за таких обставин не може бути відповідачем.

Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, визначеному ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обовязок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до свідоцтв про право власності на майновий пай членів колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-ХVІ 261623 від 10 липня 2002 року, серії ЧЕ-ХVІ №255266 від 11 липня 2002 року та серії ЧЕ-ХVІ №255265 від11 липня 2002 року за позивачами зберігається право на майнові паї у пайовому фонді підприємства і вони не отримали його в натурі та не передали як внесок до статутного фонду правонаступника.

Процедура виділення майнових паїв у натурі, врегульована наступними нормативними документами:

1) Указом Президента України від 29.01.2001 року №62 (62/2001) "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки".

2) Наказом Міністерства аграрної політики України №62 від 14.03.2001р., яким було затверджено "Порядок розподілу та використаннямайна реорганізованих колективних сільськогосподарських, підприємств" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.04.2001 р. за № 305/5496).

3) Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001р. № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки".

У відповідності до Указу Президента України від 29.01.2001 року №62 групи осіб (або окремі особи), які є власниками паїв, мають право на виділення індивідуально визначених об'єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств. На виконання вищезазначеного Указу Президента України Кабінет Міністрів України 28.02.01р. прийняв Постанову № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки". Цією постановою, зокрема, було затверджено Типове положення «Про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки»(далі Положення).

На комісію в тому числі покладалось завдання по внесенню пропозицій на зборах власників майнових паїв щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками майнових паїв, індивідуально визначених об'єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

В подальшому, на виконання указу Президента України Міністерство агропромислової політики України видало наказ № 62 від 14.03.2001р., яким затвердило "Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств" (далі Порядок). Наказ було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4.04.2001р. за № 305/5496. У відповідності до Порядку: "Кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів: отримати свій майнових пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім'ї і використати його на свій розсуд, (п.8). Виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників (п.9). З метою реалізації права власності громадян на майнові паї, комісія: приймає від власників майна заяви на ім'я керівника підприємства-правонаступника (користувача майна) про способи використання належних їм майнових паїв у відповідності до пункту 8 цього Положення; - на основі заяв формує групи співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом, та список осіб, які прийняли рішення отримати майно в індивідуальну власність; - для визначення розмірів майнових паїв членів реорганізованого підприємства та належного оформлення реалізації їх прав, за кожною із таких груп обчислює: - загальну вартість майнових паїв та загальний відсоток паїв осіб у пайовому фонді реорганізованого підприємства, які виявили бажання отримати паї в індивідуальну власність; - готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення у натурі окремо для кожної з груп співвласників, які виявили бажання отримати свої майнові паї у натурі у спільну часткову власність єдиним комплексом; для виділення майнових паїв особам, які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність, та для виділення невитребуваних паїв особам, які з різних причин неприйняли жодного з рішень щодо розпорядження належними їм майновими паями (п.10).

Збори співвласників після розгляду пропозицій комісії щодо визначення розмірів майнових паїв затверджують результати розподілу майна пайового фонду та переліки майна, яке виділяється у натурі групам співвласників, а саме: для виділення майнових паїв особам,які виявили бажання отримати свої паї в індивідуальну власність (п. 12). Після затвердження зборами співвласників переліків майна для виділення вищезазначеним групам співвласників комісія: визначає місцезнаходження майна і юридичну особу - користувача майна, яке виділено кожній із груп співвласників і до якого перейшли зобов'язання з виділення майнових паїв у натурі співвласникам; передає не пізніше 10 днів з дня затвердження зборами співвласників підприємствам-правонаступникам (користувачам майна) уточнені списки груп співвласників та переліки майна, призначеного для виділення кожній із груп, а копії цих документів - сільській раді. У разі невиконання рішень зборів співвласників щодо виділення підприємством-правонаступником (користувачем) майна у натурі власнику майнового паю, подальший захист прав власника майнового паю вирішується в судовому порядку (п.13). Таким чином, зазначеним вище законодавством передбачено, право розпорядження майном мають лише загальні збори співвласників майнових паїв, а не спілка співвласників майнових паїв.

Збори співвласників майна з приводу виділення майна в натурі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не скликалися та не вирішувалось. Оскільки позивачем з данного приводу суду не надано доказів.

Питання виділення позивачам майна в натурі зборами співвласників майнових паїв колишнього КСП "Розсішки" не розглядалось. У матеріалах справи відсутні дані про те, що дана спілки співвласники майна майнових паїв СВК «Розсішки, була зареєстрована у встановленому законом порядку.

Окрім того, позивач пояснив, що із аналогічним позовом він звертався до СВК «Розсішки», однак у задоволенні позову було відмовлено.

Зважаючи на те, що питання виділення зі складу пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства належних позивачам майнових паїв в натурі зборами співвласників майнових паїв не розглядалось, а тому суд приходить до висновку про те, що вирішення питання про покладення на спілку співвласників майна майнових паїв СВК «Розсішки, СТОВ Росішки, як правонаступника КСП Розсішське, обовязку виділити майно у власність позивачів знаходиться поза межами компетенції суду в даному випадку. Спір про право ще не виник фактично, а суд не може перекладати на себе повноваження зборів співвласників майна колишнього колективного сільськогосподарського підприємства.

З таких підстав у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено повністю, на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до спілки співвласники майна майнових паїв СВК «Розсішки, СТОВ «Розсішки» про зобовязання виділити майно в натурі, відмовити. Рішення може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: М.П. Орендарчук