Справа № 464/4296/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю
Провадження № 22-ц/783/2697/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24 січня 2017 року у справі за позовом ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості перед ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14 лютого 2008 року у розмірі 772041, 12 грн. звернуто стягнення на предмет застави, а саме, автомобіль марки BMW, модель Е 87118 і, тип - легковий комбі, 2007 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі WBAUF31050PV59757, який належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС № 059276, виданого Львівським МРЕВ ДАІ від 13.02.2008 року, шляхом продажу заставного майна товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям з обліку транспортного засобу марки BMW, модель Е 87118 і, тип - легковий комбі, 2007 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасіWBAUF31050PV59757, у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України, а також надано ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" всі повноваження, необхідні для здійснення продажу.

Зобов'язано ОСОБА_4 передати ТОВ"Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" предмет застави - транспортний засіб автомобіль марки BMW, модель Е 87118 і, тип - легковий комбі, 2007 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасіWBAUF31050PV59757 з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" судові витрати у сумі 2756,00 грн.

Рішення оскаржив ОСОБА_4 В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Ствердужє, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не дослідив доказів та не встановив обставин, що мають значення для справи і дійшов передчасного висновку про наявність підстав вважати ТзОВ ФК «Довіра та гарантія» правонаступником ПАТ «УкрСиббанк». Зокрема під час ухвалення рішення, судом першої інстанції не враховано того, що ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 07.12.2015 року встановлено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» не є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк». Крім цього, вказує на те, що суд неправильно та помилково встановив наявність заборгованості на час укладення договору факторингу та її суму у розмірі 772041,12 грн. Такий розмір не підтверджений належними та допустимими доказами. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони по справі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи, а відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи судом встановлено, що 14.02.2008 між АКІБ "УкрСиббанк", який в подальшому був переіменований у ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № (а.с.4-8).

За умовами договору, банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 39 330 доларів США для купівлі автомобіля, що еквівалентно 198 616, 50 грн. за курсом Національного Банку на день укладення договору, строком на 7 років, з кінцевим терміном погашення не пізніше 13.02.2015, а позичальник зобов'язався повернути отримані кошти та сплатити проценти в розмірі 12,5% річних. Повернення кредитних коштів мало здійснюватися щомісячно частинами згідно з графіком погашення платежів.

Згідно з пунктом 2.1 вказаного договору позичальник передав у заставу Банку, автомобіль марки BMW, модель Е 87118 і, тип - легковий комбі, 2007 року випуску, колір - сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі WBAUF31050PV59757, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС № 059276, виданого Львівським МРЕВ ДАІ від 13.02.2008 року. Згідно Договору застави, вартість заставленого автомобіля за домовленістю сторін складала 223615 грн. 98 коп.

У п. 9.6 Договору передбачено право Банку передавати права та обов'язки за цим договором третій особі без отримання на це додаткової згоди позичальника, тим самим сторони обумовили право позикодавця без попередньої згоди позичальника відступити право вимоги за договором.

20 листопада 2009 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 14.02.2008 щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації (а.с.9).

20 квітня 2015 між ПАТ "УкрСиббанк" та ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" укладено договір факторингу №17, відповідно до якого ПАТ "УкрСиббанк" відступив на користь ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" своє право вимоги заборгованості (а.с.12-14).

Передача права вимоги підтверджена актом прийому - передачі (а.с.15).

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27.01.2015 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість в розмірі 17054, 63 долари США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 200 997,35 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту (а.с.11).

Рішення набрало законної сили та не виконане.

Посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов»язань щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» просило в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу товариством з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою - покупцем,зі зняттям з обліку транспортного засобу у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України,а також надання товариству всіх повноважень,необхідних для здійснення продажу. Зобов»язати відповідача передати товариству вказаний автомобіль з комплектом ключів,свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позов є підставним, оскільки позивач повністю довів обставини, на які посилається. Відповідач своїх зобовязань за договором кредиту не виконав, та не представив суду жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача.

Такий висновок суду є достатньо мотивованим та обґрунтованим, а тому колегія суддів цілком з ним погоджується враховуючи такі вимоги чинного законодавства.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 2 ст. 589 ЦК України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. При частковому виконанні боржником забезпеченого заставою зобов'язання застава зберігається в початковому обсязі.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Відтак висновок суду про задоволення позовних вимог є правильним, оскільки заборгованість внаслідок невиконання відповідачем умов договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу складає 772041,12 грн., а тому в силу ч.1 ст. 572 ЦК України та ч.1 ст.20 ЗУ «Про заставу» заставодержатель набув права звернення стягнення на предмет застави.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи судом першої інстанції не взято до уваги ухвалу апеляційного суду Львівської області від 07.12.2015 року,якою встановлено, що ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк», не дають підстав для скасування рішення виходячи з наступного.

Постановляючи вказану ухвалу суд апеляційної інстанції зазначив, що заміна сторони правонаступником після ухвалення рішення може бути лише у виконавчому провадженні, а не у справі розгляд якої закінчився, чого суд першої інстанції не врахував. Тобто в даному випадку ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» було обрано спосіб захисту,який не передбачений чинним законодавством, а тому в задоволенні заяви було відмовлено.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що розмір заборгованості в сумі 772041,12 грн. не підтверджений жодними доказами є голослівним, оскільки в матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості та доказів на спростування такого відповідач не надав, що суперечить вимогам ст.60 ЦПК України,якою передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в і д х и л и т и.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Ю.Р.Мікуш

Судді: Н.П.Крайник

ОСОБА_3