Справа № 520/7745/16-ц
Провадження № 2/520/1630/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства « Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 05.07.2016 року звернулось Публічне акціонерне товариство « Всеукраїнський ОСОБА_1» (скорочене найменування ПАТ « ВіЕйБі Банк»), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ « ВіЕйБі Банку», з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №113/07ф від 23.04.2007 року у розмірі 2466,47 грн.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_3 подала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач до судового засідання надала заяву в якої просила застосувати строки позовної давності до позовних вимог та розглянути справи за її відсутністю.

Як встановлено у судовому засіданні 23.04.2007 року між ПАТ « ВіЕйБі Банком» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №113/07ф, відповідно до умов якого, позичальнику ( відповідачу) було надано кредит в іноземній валюті в сумі 10000,00 доларів США терміном до 22.04.2014 року ( а/с 6).

У відповідності до п.3.2.3 Договору сторонами було узгоджено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту та/або процентів кредитодавець має право вимагати дострокового погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів за його користування та сплати відповідних штрафних санкцій (а/с 7).

Скориставшись своїм правом ОСОБА_1 31.08.2010 року подав позов до суду про дострокове погашення кредиту у розмірі 59737,37 грн., про що повідомили відповідача довідкою від 19.10.2010 року (а/с 40).

Позивач в досудовому порядку сплатила заборгованість 24.09.2010 року, що відображено у розрахунку заборгованості наданим до позову (а/с 4), однак залишилось несплаченим заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 74,27 доларів США, яка виникла на 31.10.2010 року ( згідно розрахунку заборгованості, станом на 21.06.2016 року, наданим позивачем).

На непогашену з 31.10.2010 року заборгованість Банком була нарахована неустойка за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 616,58 грн., і тому загальна сума заборгованості за кредитним договором №113/07ф від 23.04.2007 року складає 2446,47 грн.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, повязані із поверненням кредиту та виконанням зобовязань , які врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК).

Частиною першою статті 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ч.1 ст. 526 ЦК).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В даному випадку судом встановлено, що зобовязання по кредитному договору №113/07ф від 23.04.2007 року, щодо сплати заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 74,27 доларів США, яка виникла на 31.10.2010 року, невиконане відповідачем належним чином, і у відповідності до вимог Цивільного кодексу України підлягають стягненню. Також підлягають стягненню і неустойка нарахована у звязку із неналежним виконанням грошового зобовязання.

Однак, частиною першою статті 257 ЦК визначена загальна позовна давність у три роки. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу ( ч.1 ст. 256 ЦК).

Статтею 261 ЦК у частині першої, визначене, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що заборгованість за відсотками за користування кредитом №113/07ф виникла 31.10.2010 року, а тому на момент звернення до суду з вимогами про стягнення даної заборгованості сплив термін позовної давності, про що було заявлене відповідачем.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦК, є підставою для відмови у позові.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги ( стягнення неустойки тощо), що визначено у ч.1 ст. 266 ЦК.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №113/07ф від 23.04.2007 року на загальну суму 2466,47 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.