У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 3 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 4 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2005 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина. Їхні діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5, відмовились від прийняття спадщини на її користь.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1, на грошові вклади на особовому рахунку № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 у Ковельському відділенні № 6303 Державного ощадного банку України, грошові кошти в Ковельській філії публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») згідно з договором про депозитний вклад від 25 травня 2004 року в порядку спадкування після смерті чоловіка.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 3 червня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 4 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 на грошові вклади на особовому рахунку № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 у Ковельському відділенні № 6303 Державного ощадного банку України, грошові кошти в Ковельській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно з договором про депозитний вклад від 25 травня 2004 року, укладеним з ОСОБА_6, в порядку спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_6

Допущено негайне виконання судового рішення.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 3 серпня 2015 року роз'яснено, що в рішенні Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 3 червня 2005 року у даній справі за ОСОБА_3 було визнано право власності, у тому числі, на грошові кошти, які знаходяться в Ковельському відділенні філії ПАТ КБ «ПриватБанк»згідно договору № НБ про депозитний вклад від 25 травня 2004 року, укладеного з ОСОБА_6, у порядку спадкування після смерті її чоловіка - ОСОБА_6

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги стосуються лише позовних вимог щодо визнання права власності нагрошові кошти у Ковельській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно з договором про депозитний вклад від 25 травня 2004 року, томув іншій частині судові рішення в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, а позивач прийняла спадщину.

При цьому апеляційний суд зазначив, що банк не є стороною у відносинах, які виникли щодо спадкового майна і стороною у справі не може бути, тому суд першої інстанції не порушив вимог як матеріального так і процесуального права, не залучивши банк до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів не можна, оскільки суди дійшли їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам законусудові рішення не відповідають.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 2 лютого 1975 року. Від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України передбачено, якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що одна з пред'явлених позовних вимог стосується визнання права власності в порядку спадкування на грошові кошти, що знаходяться у Ковельській філії ПАТ КБ «ПриватБанк», після задоволення якої судом першої інстанції ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про стягнення зПАТ КБ«ПриватБанк» грошових коштів.

Проте суди на зазначені вимоги закону та обставини справи уваги не звернули та не залучили до участі в справі ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки вирішення даної справи впливає на обсяг його прав та обов'язків.

При цьому банк посилався на те, що районним судом не звернуто уваги на таке.

Спадкування є перехід прав та обов'язків померлої фізичної особи до інших осіб (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час смерті та не припинилися у зв'язку із нею.

У п. 212 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 3 березня 2004 року № 20/5, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов'язково вимагаються відповідні документи.

Згідно з п. 220 зазначеної Інструкції свідоцтво про право на спадщину на грошовий вклад, щодо якого вкладник зробив розпорядження банку (фінансовій установі), а також на грошовий вклад, щодо якого відсутнє заповідальне розпорядження, після смерті вкладника видається нотаріусом спадкоємцям на загальних підставах.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Таким чином, для оформлення спадкових прав спадкоємцям вкладника необхідно звернутися протягом шести місяців з дня смерті вкладника до державного нотаріуса за місцем відкриття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину.

При цьому визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Проте судами не встановлено обставин, які перешкоджали позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину у встановленому законом порядку.

Крім того, апеляційний суд не надав належної правової оцінки доводам ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо відсутності у програмних комплексах банку договору про депозитний вклад від 25 травня 2004 року на ім'я ОСОБА_6

Таким чином, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України суди на зазначені положення закону та обставини справи уваги не звернули, не з'ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, не визначилися з характером спірних правовідносин, доводів сторін належним чином не перевірили, не надали їм належної правової оцінки та дійшли передчасного висновку задоволення позову.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення в частині позовних вимог про визнання права власності на грошові кошти у Ковельській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно з договором про депозитний вклад від 25 травня 2004 рокуне можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої суду належить урахувати викладене, дати відповідну правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити судове рішення відповідно до установлених обставин і вимог закону.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 3 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 4 жовтня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на грошові кошти у Ковельській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно з договором про депозитний вклад від 25 травня 2004 рокускасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик