Справа № 417/3862/17
Провадження № 2/417/150/17
РІШЕННЯ (ЗАОЧНЕ)

Іменем україни

"26" квітня 2017 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом представника Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и в:

10.03.2017 представник позивача звернувся до Марківського районного суду Луганської області з даним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Володимировичапро стягнення заборгованості. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 102830,18 гривень за кредитним договором №SME0014675-2 від 23.08.2012 яка складається з такого:

62347,52 грн.- за кредитом;

40482,66грн. за нарахованими відсотками та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 23.08.2012 Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 уклали договір про надання траншу SME0014675-2 у відповідності до рамкової угоди № SMERS01172 від 27.06.2008.

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк»,19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно- правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Відповідно до умов договору позивач зобовязовується надати ОСОБА_2 кредит у сумі 155281,21 грн.

Відповідно до умов договору відповідач ОСОБА_2 зобовязується в порядку та на умовах визначені договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі , строки та на умовах ,що передбачено договором та додатком №1 до нього- графіком погашення кредиту.

У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків ОСОБА_2 позивач згідно п.5.1.1 кредитного договору вправі вимагати дострокового погашення кредиту.

Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав ,внаслідок чого станом на 07.02.2017 має заборгованість 102830,18 гривень ,яка складається з такого:

62347,52 грн.- за кредитом;

40482,66грн. за нарахованими відсотками .

В забезпечення виконання зобовязань 23.08.2012 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «Альфа-Банк» укладено договір поруки SME0014675/1-2.

ОСОБА_3 зобовязання, які виникли внаслідок невиконання ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором , не виконав внаслідок чого порушив умови відповідного договору поруки.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання, призначені на 12.04.2017 , 26.04.2017 не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду в розділі "Справи Камянобрідського районного суду м.Луганськ", оскільки відповідачі зареєстрований на тимчасовоокупованій території України куди підприємством поштового звязку "Укрпошта" не здійснюється доставка поштової кореспонденції.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

12.04.2017 згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

27.06.2008 між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено рамкову угоду №SMERS01172 відповідно до якої кредитор на умовах цієї угоди та договорів про відкриття кредитної лінії, договорів про надання траншу, договорів про надання овердрафту, договорів про відкриття акредитиву, договорів про надання гарантій надає Клієнту кредитні продукти у межах строку, що становить 180 місяців з дати укладення цієї Угоди та в загальному розмірі, що визначений п. 1.2 цієї Угоди та на умовах, передбачених статтею 2 цієї Угоди.

Згідно з п.1.2 Угоди, на підставі укладених між сторонами відповідних договорів, кредитор може відкрити Клієнту кредитну лінію та/або акредитив та/або надати гарантію та/або овердрафту та/або транш.

Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк»,19.08.2009 року, було приведено у відповідність до Закону України «Про акціонерні товариства» назву організаційно- правової форми, шляхом перейменування Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк» в Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».

23.08.2012 Закрите акціонерне товариство «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 уклали договір про надання траншу SME0014675-2 у відповідності до рамкової угоди № SMERS01172 від 27.06.2008(а.с.5-10).

Відповідно до умов п.1.1 Договору кредитор надає позичальнику ОСОБА_2 кредит у сумі 155 281,21 грн. на строк користування 34 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних, а позичальник зобов'язується повернути наданий кредит, сплатити проценти та комісії.

Відповідно до п.3.1 Договору повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом, здійснюються в порядку та строки згідно з Графіком повернення Кредиту та сплати процентів наведеному у Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною.

У випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків ОСОБА_2 позивач згідно п.5.1.1 кредитного договору вправі вимагати дострокового погашення кредиту.

Суд вирішуючи спір по суті заявлених вимог використовує наступні норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Графіку відповідач повинен повертати суму погашення кредиту та суму погашення процентів щомісяця до 15 числа кожного місяця.

Відповідно до ст. ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та закону.

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Одностороння відмова від зобовязання не допускається в силу ст.525 ЦК України, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання вказано в ч.2 ст.615 ЦК України.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням, як це передбачено ст. 610 ЦК України. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання належним чином не виконала, внаслідок чого з 18.08.2014 виникла заборгованість, яка станом на 07.02.2017 складає 102830,18 гривень, а саме:

62347,52 грн.- заборгованість за кредитом;

40482,66грн. заборгованість за нарахованими відсотками.

Таким чином позовні вимоги позивача до ОСОБА_2 є такими що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення боргу в солідарному порядку з відповідачів, суд виходить з наступного.

В забезпечення виконання зобовязань 23.08.2012 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір поруки SME0014675/1-2 (а.с.14), відповідно до умов якого поручитель бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати зв зобов'язаннями ОСОБА_2, які виникають з умов Рамкової угоди №SMERS01172 від 27.06.2008, Договору по надання траншу №SME0014675-2 від 23.08.2012 в повному обсязі цих зобов'язань, незалежно від отримання або неотримання Вимоги Кредитора про погашення Кредитного договору.

Відповідно до положень ст. 546-548 ЦК України виконання зобов'язання у тому числі такого, що виникає із договору , може забезпечуватись письмовим договором поруки.

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Отже, порука є одним із способів забезпечення зобов'язань при укладенні кредитних договорів та має зобов'язальний, договірний характер, тому на правовідносини поруки поширюють свою дію загальні положення про зобов'язання та про договори.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Сторони в договорі поруки погодили зокрема в п.3.1, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В даному випадку строки виконання зобовязання за договором про надання траншу №SME0014675-2 від 23.08.2012 встановлено в додатку №1 до договору - Графіку платежів. Так вказаним Графіком передбачено щомісячне погашення кредиту та відсотків за його користуванням до 15 числа кожного місяця зі сплатою основної суми по 6 413,00 грн та процентів відповідно графіку .

Вказівка в умовах договору поруки про його дію до повного виконання зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Це узгоджується і з п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Крім того дане підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 21.05.2012 у справі № 6-68цс11, де вказано, що умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Договір кредиту №SME0014675-2 від 23.08.2012 було укладено на 34 місяці. Кредит ОСОБА_2 отримала 23.08.2012 в сумі 155 281,21 грн. (тобто весь транш), отже вона останню суму за договором мала сплатити 15.06.2015, як і передбачено Графіком.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що востаннє позичальником сплату за кредитом та процентами було здійснено 15.06.2015р. в сумі 6298,67 грн, а процентів - 135,60 грн. при цьому заборгованість за кредитом та процентами не погашено повністю та жодних платежів в подальшому здійснено не було.

У зв'язку з цим перебіг встановленого законом шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя розпочався з 15.07.2015, а закінчився 15.01.2016р.

Як свідчать матеріали справи позивачем жодних вимог за цей період до поручителя предявлено не було, а отже суд робить висновок, що позов до поручителя подано з пропуском встановленого шестимісячного строку.

Отже, судом встановлено, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'явив вимоги до поручителя, оскільки до суду з позовом про стягнення заборгованості в солідарному порядку з боржника та поручителя позивач звернувся лише 03.03.2017р. про що свідчить штамп на поштовому конверті (а.с.35) та витяг із відстеження пересилання поштових відправлень за штриховим ідентифікатором 581.

Таким чином, позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів задоволенню не підлягають.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний звязок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При поданні позову позивачем платіжним дорученням від 28.02.2017 був сплачений судовий збір у сумі 1600,00 гривень, а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 10, 60, 88, 212-215, 218, 223, 224, 226, 228, 233 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 527, 530 ,536, 554, 559, 610, 611, 615, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов представника Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №SME0014675-2 від 23.08.2012, яка станом на 07.02.2017 складає в сумі 102 830 (сто дві тисячі вісімсот тридцять) гривень 18 копійок, що складається з наступного:

62347,52 грн.- заборгованість за кредитом;

40482,66г рн. заборгованість за нарахованими відсотками .

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» судовий збір в розмірі 1 600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову представнику Публічного Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленомуЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку передбаченому ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Марківського районного суду В. М. Шкиря