Справа № 6/593/11/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" жовтня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бережани справу за заявою Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Козівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив замінити сторону боржника ОСОБА_1 її правонаступниками у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа № 2/600/7/2015 від 21 березня 2016 року, виданого Козівським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 грошових коштів.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що 31 травня 2015 року ОСОБА_1 померла, що було виявлено відділом ДВС під час проведення виконання та підтверджується довідкою Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області за вх.№340 від 06 травня 2016 року та інформацією Козівського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за вх.№ 347 від 13 травня 2016 року. А тому боржник ОСОБА_1 підлягає заміні її правонаступниками її спадкоємцями.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2017 року у задоволенні заяви Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області відмовлено.

13 червня 2017 року ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 17 травня 2017 року скасовано та справу направлено на новий судовий розгляд.

В судове засідання представник Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд заяви у його відсутності.

ОСОБА_4 та його представник у судове засідання не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6, будучи у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилися, причини своєї неявки суд не повідомили.

В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши додані до заяви про заміну сторони виконавчого провадження докази, суд вважає необхідним заяву Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України " Про виконавче проваження" у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво, за поданням державного виконавця або за заявою сторони, чи за заявою самої заінтересованої сторони, суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов"язкові тією мірою, якою вони були б обов"язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов"язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов"язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов"язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 20 березня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено, стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 137 400 грн. та 2 175грн.50коп. сплаченого позивачем судового збору.

І хоч на виконання вказаного рішення Козівським районним судом 21 березня 2016 року було видано виконавчі листи, які стягувачем звернуті до виконання та по яких 22 квітня 2016 року було відкрито виконавчі провадження № 50910863 та № 50911164, однак, незважаючи на вищезазначене, рішення суду залишилося невиконаним.

Відповідно до пункту 9 частини другої ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За змістом ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як орган примусового виконання, зобов'язана вжити всіх необхідних заходів для його виконання.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1, 29 червня1968 року народження, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 на вул.Колонія, 38 та була стороною вищевказаного виконавчого провадження, померла 31 травня 2015 року.

Зазначена інформація підтверджується оглянутою в судовому засіданні довідкою № 207, виданою 6 травня 2016 року виконкомом Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області та копією актового запису про смерть № 3, що був здійснений 2 червня 2015 року у Козівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Із довідки № 01-91/2-11 від 27 травня 2016 року Вівсянської сільської ради Козівського району Тернопільської області також видно, що на момент смерті ОСОБА_1 разом з нею проживала та була зареєстрована її матір - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживав без реєстрації її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З повідомлення Козівської державної нотаріальної контори № 582/01-16 від 19 вересня 2017 року видно, що спадкова справа у Козівській державній нотаріальній конторі Тернопільської області після смерті ОСОБА_1, яка померла 31 травня 2015 року, не заведена, оскільки заяв про прийняття спадщини померлої чи заяв про відмову від спадщини не поступало. Вищевказана інформація також підтверджується і інформаційним листом № 204/01-16 Козівської державної нотаріальної контори, надісланим на адресу суду 11 квітня 2017 року.

Відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.З ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За змістом норм ст.ст. 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків відмови від спадщини у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов'язком спадкоємця, тобто закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подавати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї.

Відповідно до ч.І ст. 1282 ЦК України спадкоємці померлого зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

А так як із долучених до матеріалів справи документів видно, що матір спадкодавиці ОСОБА_5 та її син ОСОБА_6 проживали разом із спадкодавицею на день відкриття спадщини і фактично прийняли спадщину, оскільки у визначений законом шестимісячний строк не звернулися до Козівської державної нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини, що підтверджується письмовим повідомленням держнотконтори, яке долучено до матеріалів справи, тому вони є такими особами, що прийняли спадщину, а тому вищевказані особи є правонаступниками спадкодавиці і вони у відповідності до ч.І ст. 1282 ЦК України зобовязані задоволити вимоги кредитора в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про заміну боржника є підставною та підлягає задоволенню в межах вартості майна, яке спадкоємці отримають у спадщину.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 11, 14,15, 60, 61, 209, 210, 293, 294, 378 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 1261, ч.ч.3, 4 ст.1268, 1270, ч.І ст. 1282, ч.З ст. 1296ЦК України, ст. 8 Закону України Про виконавче провадження, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Козівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області задоволити.

У виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчих листів, виданих Козівським районним судом Тернопільської області по цивільній справі № 2/600/7/2015 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення боргу боржника ОСОБА_1, яка померла 31 травня 2015 року, замінити її правонаступниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана в апеляційний суд Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_7