У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017 Справа №607/4854/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюк В.М розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються за зареєстрованим в законному порядку місцем її проживання або перебування.

Із змісту довідки АДБ УДМС України в Тернопільській області вбачається, що місцем реєстрації проживання відповідача є с. Голгоча Підгаєцького району Тернопільської області. При цьому місцем проживання позивачки є м. Івано Франківськ, Україна.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обовязковість застосування національними судами України норм Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…) .

Як зазначено вище, згідно ст. 109 ЦПК України, позови до позови до фізичної особи предявляються за зареєстрованим в законному порядку місцем її проживання або перебування, а судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є . Мужилів Підгаєцького району Тернопільської області.

Оскільки, як зазначено у позові, сторони спору спільних дітей не мають, відсутнє посилання на докази, що свідчать на неможливість позивачки виїхати з місцем проживання відповідача за станом здоровя чи з інших поважних причин, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають зареєстрованого місця проживання чи перебування в Тернополі чи Тернопільському районі, предметом позову не є спір з приводу нерухомого майна (ст. 114 ЦПК України), Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області не може вважатися «судом, встановленим законом», у розумінні частини першої статті 6 Конвенції, щодо підсудності позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що даний спір не підсудний Тернопільському міськрайонному суду Тернопільської області, а позовну заяву слід повернути для подачі за підсудністю до належного суду за зареєстрованим в законному порядку місцем проживання або перебування відповідача до Підгаєцького районного суду Тернопільської області.

Керуючись п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу для подачі до належного суду Підгаєцького районного суду Тернопільської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_3