УХВАЛА
8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 6 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 263,8 кв.м.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 березня 2008 року між ним і ОСОБА_6 був укладений договір позики, відповідно до умов якого останній позичив у нього 3 млн. грн строком до 29 березня 2013 року.

Того ж дня сторони уклали договір іпотеки, згідно із яким позичальник передав в іпотеку вищезазначену квартиру.

Крім того, 15 квітня 2008 року між позивачем і ОСОБА_5 був укладений договір, відповідно до умов якого останній отримав у позику 500 тис. грн для утримання та ремонту спірної квартири. Крім того, за цим договором позичальник зобов'язався гарантувати позикодавцю виконання ОСОБА_6 зобов'язання з повернення 3 млн. грн за договором від 29 березня 2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер.

На час звернення до суду з даним позовом умови договорів позики не виконані - грошові кошти не повернуті.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 березня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ізольовану квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 263,8 кв.м.

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») оскаржило заочне рішення в апеляційному порядку, посилаючись на те, що 21 грудня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого воно є, і ОСОБА_6 був укладений кредитний договір № 16ФК-АК-6, за яким останній отримав кредит у розмірі 114 тис. доларів США, і на забезпечення якого передав у заставу транспортний засіб Audi, модель Q-7, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником обов'язків розмір кредитної заборгованості станом на 17 лютого 2014 року складає 963 712 грн 12 коп.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу від 19 лютого 2015 року свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 приватним виконавцем не видавалося, а всі спадкоємці відмовились від прийняття спадщини.

Крім того, на розгляді в Київському районному суді м. Харкова перебуває справа за заявою ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», Черкасько-Лозівської сільської ради та Харківської міської ради про визнання спадщини ОСОБА_6 відумерлою.

Ураховуючи те, що виведення з права власності ОСОБА_6 спірної квартири унеможливлює задоволення вимог ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до його спадкоємців, товариство просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 6 березня 2017 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 1 березня 2011 року у даній справі.

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені у касаційній скарзідоводи дають підстави для висновку, що неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності призначити до судового розгляду.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик