АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2319/15-ц Номер провадження 22-ц/786/899/17Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_2, його представника адвоката ОСОБА_3, відповідачки ОСОБА_4, її представника адвоката ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_6

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки,

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на частину в садибі та розподіл в натурі житлового будинку з господарськими будівлями,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки задоволено.

Поділено житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, які знаходяться в с.Піщане, вул.Заводська,48 Кременчуцького району Полтавської області згідно із висновком судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №106-15 від 19 грудня 2015 року по варіанту №1.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ч. житлового будинку з господарськими будівлями, що становить 577/1000 його ідеальної частки, розташованого в с.Піщане вул.Заводська,48 Кременчуцького району Полтавської області та виділити в користування квартиру №1, а саме:

приміщення в житловому будинку літ. «А»: коридор «1-1» пл.6,1 кв.м. вартістю 3824 грн., кухню «1-2» пл.9,2 кв.м. вартістю 5766 грн., санвузол «1-3» пл.5,2 кв.м. вартістю 3259грн., передпокій «1-7» пл.14.1 кв.м. вартістю 8838 грн., а всього вартістю 21687 грн..

із надвірних господарських будівель і споруд: погріб під частиною будівлі літ. «Бп» вартістю 1609 грн., сарай літ. «Б» вартістю 3992 грн., сарай літ. «б» вартістю 1180 грн., гараж літ. «В» вартістю 7362 грн., водогін літ. «к» вартістю 690 грн., частину огорожі літ. «№2» вартістю 667 грн., а всього вартістю 15500грн.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнано за ОСОБА_4 право власності на ? ч. житлового будинку з господарськими будівлями, що становить 577/1000 його ідеальної частки, розташованого в с.Піщане вул.Заводська,48 Кременчуцького району Полтавської області та виділити в користування квартиру №2, а саме:

приміщення в житловому будинку літ. «А»: кімнату «1-4» пл.. 8,6 кв.м. вартістю 5390грн., кімнату «1-5» пл..8,2 кв.м. вартістю 5140 грн., кімнату «1-6» пл..18,0 кв.м. на суму 11282 грн., а всього вартістю 21812 грн.,

із надвірних господарських будівель і споруд: сарай убиральню літ «Г» вартістю 3749 грн.. хвіртку літ. «№1» вартістю 262 грн., частину огорожі літ. «№2» вартістю 1447 грн., а всього вартістю 5458 грн.

У звязку з реальним поділом житлового будинку провести наступні переобладнання за власний рахунок:

ОСОБА_2 демонтувати дверні блоки між приміщеннями «1-4» і «1-7», 1-б» і «1-7»,

ОСОБА_4 між приміщеннями «1-4» і «1-5» встановити дверний блок, в приміщенні «1-5» встановити подвійний вхідний дверний блок.

Квартири, що виділяються сторонам, кожна свою, обладнати за власний рахунок самостійними системами енергозабезпечення, водопостачання та опалення.

Горищне приміщення житлового будинку поділити по лінії розподілу без встановлення перегородки.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на ? ч. земельної ділянки площею 9 800 кв.м., яка знаходиться в с.Піщане вул.Заводська, 48 Кременчуцького району Полтавської області.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на ? ч. земельної ділянки площею 9 800 кв.м., яка знаходиться в с.Піщане вул.Заводська, 48 Кременчуцького району Полтавської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 різницю у вартості виділених часток в сумі 9520грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 5266 грн.

У позові ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/3 частку в садибі та розподіл в натурі житлового будинку з господарськими будівлями і земельної ділянки з урахуванням цієї частки відмовлено.

Вказане рішення оскаржили відповідачка ОСОБА_4 та третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_6 У своїх апеляційних скаргах, посилаючись на неповне зясування фактичних обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову в позові ОСОБА_2, а позов третьої особи ОСОБА_6 задовольнити, визнати за нею право власності на 1/3 частину спірного домоволодіння, розподілити його із врахуванням цієї частки по варіанту №4 судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи, проведеної Полтавським відділенням Харківського НДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса від 29.09.2016 року.

Вважають, що позивач не довів своїх позовних вимог, тоді як обставини щодо вкладення третьою особою особистих коштів в поліпшення технічного стану спірної садиби на суму 41170 грн. і оплату комунальних послуг на суму 30860грн. підтверджені наданими доказами.

Стверджують про доведеність факту витрат позивачем спільного майна на шкоду інтересам сімї, зокрема, продаж автомобіля, столярки, дошки, утримання жінки співмешканки та її дитини, зловживання спиртними напоями.

Не погоджуються з висновком судової будівельно-технічної експертизи, який врахований районним судом при поділі будинку. Вважають його необґрунтованим та таким, що суперечить матеріалам справи і викликає сумнів в його правильності, зокрема, щодо запропонованого варіанту розподілу спірного будинку та господарських будівель і визначення його ринкової вартості та грошової компенсації різниці часток. Вказана експертиза, на їх думку, безпідставно проведена по старому технічному паспорту, що протирічить п.1.7 Методики проведення судових будівельно-технічних експертиз, та не відповідає ринковій вартості обєкту нерухомості.

Зазначають про неналежність, як доказу, вказаного висновку експертизи, наполягаючи на застосуванні висновку судової будівельно-технічної і земельно-технічної експертизи від 29.09.2016 року.

Посилаються на порушення ст.150 ЦПК України, оскільки місцевий суд не розглянув у визначений процесуальним законом спосіб клопотання про призначення повторної експертизи.

Вважають неправильним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм Кодексу про шлюб та сімю, оскільки на спірний обєкт нерухомості видано свідоцтво про право власності 12.04.2010 року, а отже спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом.

На їх думку, суд безпідставно не врахував доказів вартості затрат третьої особи на поліпшення стану майна, ремонту та утримання спірної садиби в розмірі 41170грн. на момент затрат. Зокрема, третьою особою за її кошти у 2007 році побудовано колодязь-водогін, з якого проведений водопровід у будинок, у 2010 році проведено капітальний ремонт будинку із заміною дверей та 8 металопластикових вікон і 2 спарених метало пластикових блоки вікна-двері, у 2003 році побудована бетонна огорожа, яка продовжена у 2010 році, проведений капітальний ремонт та поміняна покрівля сараю і гаражу.

Звертають увагу, що сарай літ.б-1 над погребом був розібраний та в технічному паспорті від 04.05.2015 року відсутній, тоді як згідно рішення суду він виділений ОСОБА_2 за вартістю 1180 грн. Крім того, в новому техпаспорті зазначена огорожа №3, яка нікому не виділена, хоча є капітально виготовленою з бетону.

Вважають, що суд незаконно розподілив майно за цінами, вказаним у старому технічному паспорті, не взявши до уваги ціни техпаспорту 2015 року, які значно зросли.

Не погоджуються з присудженою грошової компенсацією частки, оскільки ОСОБА_4 згоди на таку компенсацію не надавала, а відповідно до ч.5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим з подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Судом не враховано, що ОСОБА_4 є пенсіонером та має незадовільний стан здоровя і не має змоги провести реконструкцію будинку та мереж газо-, електро- і водопостачання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 1978 року, який розірвано рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2015 року. /а.с.5, т.1/ Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даній справі є третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору./а.с.71 т.1/

На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької районної ради №146 від 13.05.1981 року ОСОБА_2 видано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби в с.Піщане Піщанської сільської ради, по вул.Заводській. /а.с.89 т.1/

12 квітня 2010 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Заводській,48 с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області./а.с.138,139 т.1/ Згідно опису обєкта, вказаного у свідоцтві, загальна площа становить 69,4 кв.м., житлова площа 34,8 кв.м., житловий будинок «А», погріб «Бп», сарай Б,б, гараж В, сарай-вбиральня Г, огорожа №1,2, водогін К.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №655440, виданого Піщанською сільською радою 25.09.2009 року, ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,16 га по вул.Заводській,48 в с.Піщане Кременчуцького району Полтавської області , цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд./а.с.60 т.1/

Задовольняючи позов Недба йла В.І., суд першої інстанції виходив з того, що спірне домоволодіння є спільним майном подружжя, кожен із подружжя має право на його половину. З урахуванням висновків судової будівельно-технічної експертизи від 19.12.2015 року провів розподіл спірного обєкту нерухомості за варіантом №1, який погоджений з компетентними державними контролюючими органами та є найбільш зручним в користуванні сторонами, як окремими господарствами, з мінімальними перебудовами, переплануваннями і матеріальними затратами та є найбільш наближеним до рівності часток. Також, оскільки будинок є спільною сумісною власністю, розташований на приватизованій позивачем земельній ділянці, яка має цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, тому вказана земельна ділянка підлягає поділу і відповідач ОСОБА_4 має право на її ? частину.

Відмовляючи у задоволенні позову третьої особи ОСОБА_7 у визнанні за нею права власності на 1/3частину спірного домоволодіння та у проведенні розподілу між сторонами і нею по 1/3 частині будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, місцевий суд виходив з того, що проведення нею та ОСОБА_4 заявлених ними ремонтних та будівельних робіт носять характер утримання домоволодіння і не є підставою для визнання за третьою особою права власності на вказану частку і відповідний розподіл будинку в натурі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду, оскільки вони ґрунтуються на вірно та повно встановлених фактичних обставинах справи, правильно застосованих нормах матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з рішенням суду, переоцінки доказів та хибного тлумачення норм права.

Твердження в апеляційних скаргах на порушення місцевим судом ряду процесуальних норм, зокрема, щодо неналежної оцінки висновку експертизи, який покладений в основу рішення , колегія суддів вважає неспроможними, оскільки інший висновок експертизи, проведеної за клопотанням відповідачки, не містить варіантів поділу спірного обєкту нерухомості відповідно до належних сторонам часток по ?.

Посилання відповідачки в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм процесуального закону при розгляді її клопотання про призначення повторної експертизи не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції сторонам в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України розяснено право клопотати про призначення додаткової експертизи, однак жодна сторона такого клопотання не заявила. Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Хибними є також доводи щодо неправомірності застосування районним судом норм Кодексу про шлюб та сімю України, оскільки спірні правовідносини ( щодо створення спільної власності подружжя) виникли на час дії цього кодексу. Крім того, суд правомірно послався на аналогічні норми Сімейного кодексу України та застосував відповідні норми вказаного кодексу при вирішенні спору.

Не ґрунтуються на законі доводи відповідачки та третьої особи щодо набуття останньою права на третину спірного будинку, як на частку спільної сумісної власності, посилаючись на її витрати в проведенні капітального ремонту будинку та покращення його технічних характеристик, оскільки зазначені витрати не змінюють статусу спірного обєкту як спільної сумісної власності подружжя. Оплата третьою особою комунальних послуг не має юридичного значення у вирішенні спору щодо розподілу будинку, який є спільною власністю подружжя.

Заперечення відповідачкою правомірності присудження їй грошової компенсації різниці вартості виділеної частки за відсутності її згоди на таку компенсацію є безпідставними, оскільки нормою ч.5 ст.71 СК України передбачена можливість присудження одному з подружжя за його згодою грошової компенсації замість його частки у спільній сумісній власності на майно, а не у випадку розподілу з відхиленням від розміру ідеальних часток кожного власника.

Також колегія суддів визнає неспроможними доводи ОСОБА_4 щодо відсутності у неї матеріальних та фізичних можливостей здійснити визначені судовим рішенням переобладнання. Передбачені судовою експертизою переобладнання, при здійсненні яких можливо реально поділити будинок, технічно обґрунтовані та є співмірними, тобто судом дотримано балансу прав та інтересів сторін.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого суду постановлено на підставі повно зясованих фактичних обставинах справи, підтверджених належними та допустимими доказами, правильно застосованих нормах матеріального та процесуального права, а тому апеляційні скарги відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1