Справа № 740/4608/16-ц
Провадження № 2/740/259/17
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 з тих підстав, що останній з січня 2014 року без поважних причин в зазначеному житлі не проживає.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 25 липня 2012 року. Відповідач є колишнім чоловіком матері позивача. Шлюб між ОСОБА_4 та матір'ю позивача розірвано. Відповідач в січні 2014 року забрав свої речі і виїхав з квартири. Як відомо позивачу, він створив нову сім'ю і проживає у м. Бахмач. ОСОБА_4 продовжує бути зареєстрованим в квартирі, знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку не бажає, чим створює позивачу, як власнику, перешкоди в користуванні та розпорядженні її власністю, вимагає додаткових витрат по сплаті житлово-комунальних послуг. ОСОБА_3 визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Деснянська правда», суд розглянув справу в його відсутність з винесенням заочного рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

З договору дарування квартири, посвідченого 25.07.2012 року приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_5, вбачається, що ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_3 прийняла в дар двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1

Згідно витягу про державну реєстрацію прав КП «Ніжинське МБТІ», право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачкою 13.08.2012 року (а.с 8).

Згідно довідки КП «Служба Єдиного Замовника» від 01 грудня 2016 року ОСОБА_4 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вказаних норм цивільного законодавства України дає підстави дійти висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном(житлом) власника.

Квартира № АДРЕСА_1 є майном (житлом) позивача, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не є членом сім'ї власників житла, дані про укладення з ним договору найму житлового будинку також відсутні.

Норма закону яка б регулювала порядок визнання особи, яка не є членом сім'ї власника (чи наймачем), такою, що втратила право користування жилим приміщенням в діючому законодавстві, зокрема, ЖК УРСР та ЦК України не передбачена, з огляду на це, слід застосувати аналогію закону, зокрема, ст.405 ЦК України.

Позивач стверджує, що відповідач з січня 2014 року, тобто більше трьох років, не проживає в квартирі, власником якої є позивач.

На підтвердження даних тверджень суду надано акт обстеження квартири АДРЕСА_1 в якому значиться, що ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає з січня 2014 року (а.с.9).

На думку суду позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1, тому ОСОБА_4 слід визнати таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням.

Керуючись ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 1975 року народження таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення може бути подано Ніжинському міськрайонному суду протягом десяти днів з дня отримання рішення.

Після заочного перегляду рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя В.Г. Пантелієнко

Повний текст заочного рішення виготовлено 17.05.2017 року