АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1742/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 24 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_6 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що на позивача покладений обовязок забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Відповідач є власником квартири АДРЕСА_1.

15 травня 2009 року між сторонами був укладений Договір № 21244 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, який вважається пролонгованим на наступні роки. Договором передбачено здійснення оплат щомісячно протягом року (п. 9 договору).

Станом на 01.02.2014 року відповідач заборгував за послуги ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» 15 356, 12 грн.

Вказує, що строк позовної давності вважається перерваним, оскільки за весь період надання послуг відповідачем періодично проводились оплати. Крім того, позивач у 2014 році звертався до суду про видачу судового наказу, що також перериває строк позовної давності.

А тому ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» з урахуванням збільшених позовних вимог викладених у заяві від 24.04.2017 року, просило суд стягнути з ОСОБА_6 на його користь борг, який виник станом на 01.04.2017 року у сумі 18 234, 63 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 18 234 грн. 63 коп.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» судовий збір у сумі 1600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Оскаржуване рішення суду не відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість за спожиту теплову енергію перед позивачем, при цьому ОСОБА_6 за період надання послуг періодично проводила оплату, що свідчить про визнання нею боргу, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтями 67, 68 Житлового Кодексу України та пунктами 14, 17, 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими в установленому порядку тарифами щомісяця не пізніше 10 числа, наступного за розрахунковим, місяця.

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), а кредитор має вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, будинок за адресою в м. Черкаси по вул. Героїв Дніпра, 19 знаходиться на балансі позивача.

15 травня 2009 року між сторонами було укладено договір №21244 про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, у відповідності до якого виконавець зобовязується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором (а.с. 4-5).

Пунктом 9 вказаного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата здійснюється щомісячно протягом року. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630 (далі - Правила).

За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до оборотної відомості особового рахунку по нарахуванню і оплаті за опалення та підігрів води за період лютий 2014 року по квітень 2017 року борг відповідача перед ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» складає 18 234, 63 коп. (а.с. 20).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на сплив позовної давності по заявленим до неї вимогам, оскільки з січня 2011 року по лютий 2014 року нею жодних платежів не проводилось, а після 2014 року нею сплачувались лише поточні платежі, а не заборгованість по сплаті теплової енергії.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. При цьому обставини, що переривають перебіг строку, можуть виникнути в будь-який момент до його закінчення.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

30 травня 2017 року ОСОБА_6 в запереченні на позов просила застосувати строк позовної давності, з огляду на те, що проплати нею почали здійснюватися лише з липня 2014 року.

З наданих позивачем оборотних відомостей видно, що в період з січня 2011 року по лютий 2014 року відповідач не здійснювала проплат за спожиту теплову енергію, а з лютого 2014 року по квітень 2017 року проплати здійснювалися періодично та не в повному розмірі.

Вказані проплати разом з заявою про видачу судового наказу з якою звертався позивач до суду свідчать про переривання строку позовної давності, що узгоджується з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України.

Як видно з оборотних відомостей наданих позивачем заборгованість ОСОБА_6 виникла до січня 2011 року в розмірі 3483, 66 грн., проте розрахунку з якого часу виникла вказана заборгованість та чи здійснювались до вказаної дати сплати за опалення та підігрів води ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» до суду не надало.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

Як і в наказному, так і в позовному провадженні реалізуються завдання цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Підставою для відкриття наказного провадження у справі є прийняття судом заяви про видачу судового наказу, а для відкриття позовного провадження - позовної заяви.

Результат вирішення цивільної справи по суті у позовному провадженні закріплюються у рішенні суду. За результатами вирішення справи у наказному провадженні видається судовий наказ.

Як вбачається із ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 квітня 2014 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення грошових коштів за спожиту теплову енергію із ОСОБА_6 в сумі 15 356, 12 грн. Проте у задоволенні заяви про видачу судового наказу було відмовлено з тих підстав, що заборгованість боржника виникла на багато раніше ніж зазначено у заяві про видачу судового наказу з пропуском строку позовної давності.

Саме на звернення до суду про видачу судового наказу у квітні 2014 року, позивач посилається як на переривання перебігу позовної давності. Разом з тим, позивач просив суд стягнути заборгованість станом на 01 квітня 2017 року, включивши в цей період і борг, який виник до січня 2011 року, що у будь-якому випадку знаходиться поза межами трирічного строку подання до суду заяви про видачу судового наказу.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

З огляду на викладене та на положення ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 264 ЦК України необхідно дійти висновку, що подання заяви про видачу судового наказу перериває позовну давність.

Судом встановлено, що строк позовної давності було перервано в квітні 2014 року, а тому її перебіг розпочався спочатку - з дати подання заяви про видачу судового наказу. Водночас судом першої інстанції не мотивовано, чому борг за послуги з теплопостачання стягнуто заборгованість за період до січня 2011 року та по квітень 2017 року.

У відповідності до положень цивільного законодавства переривання позовної давності можливо лише в межах позовної давності, а не за її межами. Переривання передбачає наявність двох строків позовної давності - до переривання та після нього, після переривання позовна давність починає перебіг заново. Отже, новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

У кожному випадку необхідно встановлювати, коли конкретно боржник вчинив відповідні дії, адже перебіг позовної давності може перериватися лише в межах строку давності, а не після його спливу.

Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України у справі №6-3030цс16 від 05 липня 2017 року, що є обовязковою для судів в силу ст. 360-7 ЦПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що заборгованість, яку повинна сплатити відповідач складає 14 750 грн. 97 коп. за період з січня 2011 року по квітень 2017 року, оскільки позивачем відбулось переривання строку позовної давності, про що свідчить періодичність сплати нею боргу з 2014 року.

За вказаних вище обставин рішення суду підлягає зміні зі зменшенням суми заборгованості у звязку з порушенням судом норм матеріального права, на підставі п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 червня 2017 року змінити, зменшивши розмір заборгованості стягнутої з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» з 18 234 грн. 63 коп. до 14 750 грн. 97 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :