Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Виниченко Л.М., перевіривши виконання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, за позовною заявою ОСОБА_1 до Київського міського голови ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконною додаткову угоду від 16.03.2017р. до контракту від 17.09.2015р., визнання незаконним подання від 19.12.2016 року, визнання незаконним перебування на посаді директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київського міського голови ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якій позивач просить визнати незаконною додаткову угоду від 16.03.2017 року до контракту від 17.09.2015 року підписаний Київським міським головою та директором Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» ОСОБА_3; визнати незаконним подання від 19.12.2016 року №058/11-12186 щодо продовження контракту з ОСОБА_3; визнати незаконним перебування на посаді директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО» та неправомірним виконання обов'язків ОСОБА_3 на підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 10.08.2015року №759/17316/14-ц пр. №2/759/790/15; скасувати наказ Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» №151-к від 16.06.2015р. про звільнення ОСОБА_1, у зв'язку з скороченням чисельності штату на підприємстві; поновити позивача на роботі у Ритуальній службі спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» на посаді начальника відділу постачання.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали встановлено, що заява підлягає залишенню без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України виходячи з наступного.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до положень ч.2 ст.32 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:

1)предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів;

2)права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави;

3)предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Відповідно до вимог пункту 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, серед іншого, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЦПК України, позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Також, у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивачем пред'явлено спільний позов до Київського міського голови ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак не визначено, які саме позовні вимоги пред'являються до кожного із відповідачів, як і не наведено правових підстав для пред'явлення спільного позову до відповідачів з урахуванням їх правового статусу та обсягу повноважень.

Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

Як роз'яснено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №6 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

В пункті 3 цієї Постанови роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно із ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з даним позовом не зазначає в порядку якого судочинства, він просить вирішити спір: цивільного чи адміністративного, та чи є даний спір публічно-правовим, враховуючи суб'єктний склад відповідачів, а тому даний недолік підлягає усуненню.

Як убачається зі змісту позовної заяви, вона містить п'ять самостійних вимог немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Згідно положень п. 2 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пільги щодо сплати судового збору, визначені у статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Позивач посилається у позові на те, що його звільнено від сплати судового збору у зв'язку з тим що він являється військовим пенсіонером та інвалідом другої групи, проте до позовної заяви не долучено доказів на підтвердження того, що він є особою, визначеною п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а саме інвалідом ІІ групи (довідка МСЕК про встановлення групи інвалідності).

Крім того, за вимогами ст.120 ЦПК України до позовної заяви додаються копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, додатки до позовної заяви, долучено лише у одному примірнику.

Вищенаведені недоліки позовної заяви унеможливлюють відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 121 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 Цивільного процесуального кодексу України, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 119-121 Цивільного процесуального кодексу України,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського міського голови ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання незаконною додаткову угоду від 16.03.2017р. до контракту від 17.09.2015р., визнання незаконним подання від 19.12.2016 року, визнання незаконним перебування на посаді директора Ритуальної служби СКП «Спецкомбінат ПКПО», скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі залишити без руху з наданням строку позивачу для усунення недоліків до 23 листопада 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя