Справа № 643/875/17
Провадження № 2/643/2446/17
11.12.2017 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
при секретарі Горборуковій М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
24.01.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором розписки від 27.09.2014 року в розмірі 7000 грн., 3% річних, що становить 490 грн., судові витрати 640 грн., а також 2000 грн. матеріального та морального збитку.
Позивач направив суду заяву, в якій просив розглядати справу без фіксації судового процесу. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішенням не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на неодноразові виклики не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 27.09.2014 р. позивач передав відповідачу згідно з письмовою розпискою суму 7000 гривень, яку відповідач зобовязалася повернути 21.10.2014 р., однак своїх зобовязань не виконала (а.с. 2).
Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сума боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої заборгованості за період з 22.10.2014 по 22.09.2017 становить 612 грн. 50 коп.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода,завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч 2 цієї статті.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Суду не було надано доказів тих обставин, що позивачу неправомірними діями відповідача було заподіяно моральну шкоду та її розрахунок. Тому суд відмовляє позивачу у позовних вимогах про стягнення із відповідача моральної шкоди у сумі 2000 грн. за їх недоведеністю.
На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково та стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 27.09.2014 року у розмірі 7000 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 612 грн. 50 коп., а всього 7612 грн. 50 коп.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією від 24 січня 2017 р. (а.с. 6).
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Харків, на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 27.09.2014 року у розмірі 7000 (сім тисяч) грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 612 (шістсот дванадцять) грн. 50 коп., а всього 7612 (сім тисяч шістсот дванадцять) грн. 50 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження м. Харків, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя Харченко А.М.