У Х В А Л А

4 грудня 2017 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 липня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 6 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на жилий будинок у порядку спадкування за заповітом та законом,

встановила:

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 6 жовтня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення судів попередніх судових інстанцій залишено без змін.

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 липня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 6 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року з передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», пункту 2 Постанови Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків».

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року (справа № 6-137цс13), в який, на її думку, по-іншому застосовані зазначені норми матеріального права.

Заява по формі й змісту відповідає вимогам статей 357-359 ЦПК України.

Згідно зі статтею 360 ЦПК України є необхідність перевірки обґрунтованості викладених у заяві доводів. З огляду на наведене є підстави для відкриття провадження та витребування справи.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, суддя Верховного Суду України,

ухвалила:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на жилий будинок у порядку спадкування за заповітом та законом за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 липня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 6 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2017 року

Витребувати з районного суду матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на жилий будинок у порядку спадкування за заповітом та законом.

Направити копію ухвали Дергачівському районному суду Харківської області.

Доручити відповідним фахівцям науково-консультативної ради при Верховному Суді України підготувати науковий висновок щодо норми матеріального права, яка неоднаково застосована судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах у вищезазначеній справі.

Копію ухвали разом із копіями заяви про перегляд судового рішення та доданих до неї документів передати Науково-консультативній раді при Верховному Суді України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України В.М. Сімоненко