11.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/4130/16-ц
№ 2/205/877/17
11 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Федченко В.М.
за участю секретаря Джурко Ю.І.
розглянувши в судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачка 30 травня 2016 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що згідно договору купівлі-продажу від 27.04.2016 року вона є власницею квартири АДРЕСА_1, яку вона придбала у ОСОБА_3. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 27.04.2016 р.
05.05.2016 р. вона звернулася до КП «ЖЕП № 25» ДМР з проханням надати довідку про кількість зареєстрованих осіб у квартири АДРЕСА_1. Згідно довідки за № 8696 від 05.05.2016 у квартирі АДРЕСА_2, є зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який є попереднім власником квартири, яку вона придбала у ОСОБА_3. У березні 2016 року ОСОБА_2 продав вищевказану квартиру ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2016 р., зареєстрованому в реєстрі за № 498 від 17.03.2016 р.
Позивачка просила суд визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 9 в буд. № 11 по вул. Гідропаркова в м. Дніпропетровську.
Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні виомги підтримала та просила суд задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України через оголошення у пресі. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило.
Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути у його відсутність.
На підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На підставі ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27 квітня 2016 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 4657 (а.с.9-10), зареєстрованого в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 квітня 2016 року за № 14398534 (а.с.11). Квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_5 придбала у ОСОБА_3.
У вищезазначеній квартирі АДРЕСА_4 зареєстрований попередній власник квартири, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продав вищевказану квартиру згідно договору купівлі-продажу від 17 березня 2016 року ОСОБА_3, однак з реєстраційного обліку не знявся (а.с.17-18).
Відповідач у вищезазначеній квартирі зареєстрований з 13.12.2985 року, однак в ній не мешкає з 2013 року, що підтверджується довідкою № 8696 від 05 травня 2016 року (а.с.16).
Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В силу ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання проводиться за рішенням суду. Однією з підстав зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням.
Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі АДРЕСА_5 порушує права позивача, як його власника.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а також те, що позивачка не ставить питання про відшкодування їй судових витрат, суд вважає за можливе не відшкодовувати їх за рахунок відповідача.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 15-16, 317, 319, 321, 391, Цивільного кодексу України, ст. ст. 10-11, 59-60, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 212, 213-215, 224-226 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою № 9 в буд. № 11 по вул. Гідропаркова м. Дніпропетровськ.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.
Суддя: Федченко В.М.