МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
пр. №2/521/4524/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі

головуючого - судді Сегеди О.М.

при секретарі Пасічник О. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання свідоцтв про право власності недійсними, визнання іпотечного договору недійсним,

встановив:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернуся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк» (далі - ПАТ «Український Професійний банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання свідоцтв про право власності недійсними, визнання іпотечного договору недійсним.

Ухвалою суду від 31 липня 2017р. було відкрито провадження по справі(а.с.78).

19 жовтня 2017року позивач надав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову, якою останній просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на домоволодіння за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Радісна, 82, що складається з двох житлових будинків (літера А,И), огорожі №1-4, гаражу (літера Е,З), цистерни №1 та вимощення №ІІ, №ІІІ, загальною площею 362,0кв.м., зупинити Виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продаж домоволодіння за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Радісна, 82, що складається з двох житлових будинків (літера А,И), огорожі №1-4, гаражу (літера Е,З), цистерни №1 та вимощення №ІІ, №ІІІ, загальною площею 362,0кв.м.

Позивач мотивував заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що подана позивачем заява про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на нерухоме майно підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь- якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. З ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З витягу КП «ОМБТІ та РОН» від 10 серпня 2017року встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 2007року належить домоволодіння за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Радісна, 82.

Судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір, серед іншого, з приводу визнання свідоцтва про право власності від 10 серпня 2007року недійсним.

Отже, оскільки позивач звернувся до суду із позовом про визнання правочину щодо спірного домоволодіння недійсним, а відповідачу належить на праві власності зазначене майно, яке він може відчужити, то існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Суд вважає, що відчуження зазначеного нерухомого майна відповідачем на власний розсуд, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог позивача, а заявлена позивачем заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на зазначене нерухоме майно є співмірною заявленим позивачем вимогам.

Накладення арешту на майно й оголошення заборони на його відчуження є підставою для проведення державної реєстрації обмежень прав на спірне нерухоме майно шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна (ст.ст.4,5,19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_5 про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на домоволодіння за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Радісна, 82, підлягає задоволенню.

Що стосується вимог заяви про зупинення Виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб продаж домоволодіння за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Радісна, 82, що складається з двох житлових будинків (літера А,И), огорожі №1-4, гаражу (літера Е,З), цистерни №1 та вимощення №ІІ, №ІІІ, загальною площею 362,0кв.м, то суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, оскільки є неспівмірною заявленим позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Український Професійний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, визнання свідоцтв про право власності недійсними, визнання іпотечного договору недійсним задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру домоволодіння за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Радісна, 82, що складається з двох житлових будинків (літера А,И), огорожі №1-4, гаражу (літера Е,З), цистерни №1 та вимощення №ІІ, №ІІІ, загальною площею 362,0кв.м., яке належить на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 2007року ОСОБА_3.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання, та сторонам у справі для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя О.М. Сегеда