справа № 165/1264/17
провадження №2/165/468/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину квартири, -

встановив:

26.05.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання права власності на ? частину квартири, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 24/68, м. Нововолинськ Волинської області. Вимоги мотивує тим, що вона з 21 червня 1994 року перебувала з ОСОБА_3 в шлюбі, який 02 листопада 2005 року було розірвано. За час спільного проживання ними було придбано квартиру, що знаходиться АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу було укладено 18 серпня 2000 року на імя ОСОБА_3 Вказує, що після розірвання шлюбу вони усно домовились, що позивач буде сплачувати комунальні послуги наполовину з ОСОБА_3 Останнім часом позивач у даній квартирі не проживала, проте там залишились її особисті речі (одяг, меблі, посуд і документи), продовжувала сплачувати комунальні платежі, за вказаною адресою зареєстроване її місце проживання. В грудні 2016 року ОСОБА_3 захворів, переїхав проживати у квартиру, що знаходиться АДРЕСА_2, однак він змінив вхідний замок від їх спільної квартири, про що позивача не повідомив, дублікату ключа не надав, а також не надав можливості забрати особисті речі. 9 квітня 2017 року ОСОБА_3 помер. У відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем після його смерті є його син ОСОБА_2.

Так як квартира, що знаходиться АДРЕСА_1, була придбана ОСОБА_1 і ОСОБА_3 перебуваючи у шлюбі, тому вважає, що ? частина даної квартири належить їй на праві приватної власності. У звязку з тим, що квартира може бути включена до складу спадкового майна без її відома, а також її права власника були порушені, тому позивач для захисту своїх прав звернулася до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним.

Шлюб між сторонами розірвано 02.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.7).

З копії договору купівлі-продажу від 18.08.2000 року (а.с.9) вбачається, що квартира за адресою: вул. Гагаріна, 24/68, в м. Нововолинську Волинської області була придбана ОСОБА_3, під час шлюбу з ОСОБА_1

У відповідності до ст. 60 СК України, ст. 368 п. 3 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружини та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно п. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Пунктом 2 ст. 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовута встановлює, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності ? частина квартири, що знаходиться за адресою вул. Гагаріна, 24/68, м. Нововолинськ Волинської області.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. ст. 368, 370, 392 Цивільного Кодексу України, ст. 60 Сімейного кодексу України, - суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності 1/2 (одна друга) частина квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 в м. Нововолинську Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук