Справа № 202/8042/16-ц
Провадження № 2/202/698/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені по аліментам, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 9305,55 грн. та пені (неустойки) за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 16199,05 грн., а всього 25504,60 грн., а також судових витрату розмірі 2551,20 грн., з яких 551,20 грн. судовий збір, 2000 грн. витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вказаного рішення суду позивачу було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні в Індустріальному відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 грудня 2016 року складає 9305,55 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. Крім того, посилаючись на ч.1 ст.196 СК України вважає, що відповідач повинен сплатити їй пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 16199,05 грн. Також вказує на те, що за подання позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн. а також понесла витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., які відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача.

В судове засідання позивач зі своїм представником не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив, що довідка державного виконавця Індустріального ВДВС, яка є підставою позову, була видана державним виконавцем без урахування багатьох виплат. Після надання пояснень відповідачем та здійснення звірянь, державним виконавцем була видана нова довідка-розрахунок, згідно якої станом на 21 грудня 2016 року заборгованість за виконавчим листом №2/0417/4823/2012 становить 1846,29 грн. Також зазначив, що з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2017 року відповідач офіційно не працював. Ухиляння від сплати аліментів він не здійснював. Деякі затримки відбувались на підставі того, що відповідач здійснював додаткові витрати на утримання дитини. З 02 листопада 2016 відповідач офіційно працевлаштований та здійснює сплату аліментів вчасно.

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2012 року зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 травня 2012 року.

Відповідно до довідки-розрахунку, наданої Індустріальним відділом державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, на яку як на підставу позову посилається позивач, заборгованість по аліментним платежам за вищезазначеним виконавчим листом, станом на 01 грудня 2016 року, становить 9305,55 грн.

Разом з цим, відповідно до довідки-розрахунку, наданої Індустріальним відділом державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, яка надана відповідачем, заборгованість по аліментним платежам за вищезазначеним виконавчим листом, станом на 21 грудня 2016 року, становить 1846,29 грн.

Вирішуючи розбіжності в наданих сторонами довідках, суд враховує лист державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5, згідно якого до виконавчої служби звернувся боржник ОСОБА_1 із заявою про перерахування суми заборгованості та надав копії квитанцій про сплату аліментів. За результатами перерахування суми заборгованості, сума заборгованості з 7077,65 грн. змінилася на суму 1846,29 грн.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пеню) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верхового Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верхового Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Правова позиція у справі №6-94цс15, викладена у постанові ВСУ від 01 липня 2015 року вказує на те, що з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

При цьому у вищезазначеній постанові ВСУ зазначено, що вирішуючи в конкретному випадку питання щодо усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права, Судова палата у цивільних справах Верхового Суду України відступає від правової позиції щодо застосування частини першої статті 196 СК України, викладеної у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).

Тобто, зі змісту вказаної постанови слід зробити висновок про те, що Верховний Суд України змінив правову позицію по відношенню до своєї ж правової позиції, висвітленої у постановах ВСУ від 11.09.2013 року (справа № 6-81цс13) та 01.10.2014 року (справа №6-149цс14).

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, суд приходить до висновку про необхідність застосування в даному випадку положень постанови Верхового Суду України від 1 липня 2015 року, №6-94цс15.

Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки підлягають частковому задоволенню в розмірі 2134,47 грн. за слідуючим розрахунком:

- 852,61 грн. (сума заборгованості по аліментах за травень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 264,31 грн.;

- заборгованості по аліментах за червень та липень 2014 року відсутня;

- 22,53 грн. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 6,98 грн.;

- 22,53 грн. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2014 року) х 1% х 30 день (кількість днів прострочки) = 6,76 грн.;

- 39,59 грн. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2014 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 12,27 грн.;

- 37,59 грн. (сума заборгованості по аліментах за листопад 2014 року) х 1% х 30 день (кількість днів прострочки) = 11,28 грн.

- 22,59 грн. (сума заборгованості по аліментах за грудень 2014 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки) = 7,00 грн.;

- 126,46 грн. (сума заборгованості по аліментах за січень 2015 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 39,20 грн.;

- 126,46 грн. (сума заборгованості по аліментах за лютий 2015 року) х 1% х 28 днів (кількість днів прострочки) = 35,41 грн.;

- 116,46 грн. (сума заборгованості по аліментах за березень 2015 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 36,10 грн.;

- 129,21грн. (сума заборгованості по аліментах за квітень 2015 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 38,76 грн.

- 119,21 грн. (сума заборгованості по аліментах за травень 2015 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 36,96 грн.;

- 119,21 грн. (сума заборгованості по аліментах за червень 2015 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 35,76 грн.;

- 119,21 грн. (сума заборгованості по аліментах за липень 2015 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки) = 36,96 грн.;

- 59,21 грн. (сума заборгованості по аліментах за серпень 2015 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 18,36 грн.;

- 36,04 грн. (сума заборгованості по аліментах за вересень 2015 року) х 1% х 30 день (кількість днів прострочки) = 10,81 грн.

- 1036,04 грн. (сума заборгованості по аліментах за жовтень 2015 року) х 1% х 31 днів (кількість днів прострочки) = 321,17 грн.;

- заборгованості по аліментах за листопад та грудень 2015 року відсутня;

- 26,04 грн. (сума заборгованості по аліментах за січень 2016 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 8,07 грн.;

- 1036,04 грн. (сума заборгованості по аліментах за лютий 2016 року) х 1% х 29 днів (кількість днів прострочки) = 300,45 грн.;

- 26,04 грн. (сума заборгованості по аліментах за березень 2016 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 8,07 грн.;

- 26,04 грн. сума заборгованості по аліментах за квітень 2016 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 7,81 грн.

- сума заборгованості по аліментах за травень 2016 року відсутня;

- 536,04 грн. (сума заборгованості по аліментах за червень 2016 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 160,81 грн.

- сума заборгованості по аліментах за липень 2016 року відсутня;

- 1198,64 грн. (сума заборгованості по аліментах за серпен 2016 року) х 1% х 31 день (кількість днів прострочки) = 371,58 грн.;

- 1198,64 грн. сума заборгованості по аліментах за вересень 2016 року) х 1% х 30 днів (кількість днів прострочки) = 359,59 грн.

- сума заборгованості по аліментах за жовтень-листопад 2016 року відсутня.

Твердження відповідача про те, що часткова несплата аліментів відбулася через те, що з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2017 року відповідач офіційно не працював та деякі затримки відбувались на підставі того, що відповідач здійснював додаткові витрати на утримання дитини не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за прострочення від сплати аліментів.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 9305,55 грн.,яка виникла у звязку із невиконанням рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 липня 2012 року, задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так, за подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у мінімальному розмірі в сумі 551,20 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., суд виходить з наступного.

Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, також належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

В підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надана копія квитанції №74 на суму 2000 грн. та довіреність яка видана позивачем на імя ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Разом з цим, отримувачем згідно вищезазначеної квитанції є ТОВ «Промітей Алекс-Груп» а не особи, які зазначені у довіреності.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.196 СК України, ст. 8, 10, 14,18, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені по аліментам задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2) неустойку за прострочення спати аліментів в сумі 2134 (дві тисячі сто тридцять чотири) гривні 47 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 20 травня 2017 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волошин Є.В.