Справа № 175/3693/17
Провадження № 2/175/1426/17
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2017 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., розглянувши заяву позивачів про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Прокуратура Дніпропетровської області , Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, Садівниче товариство "Курган" про усунення перешкод у праві користування прибережною захисною смугою,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, треті особи: Дніпропетровська обласна державна адміністрація, Прокуратура Дніпропетровської області, Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області, Садівниче товариство "Курган" про усунення перешкод у праві користування прибережною захисною смугою.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просять зобовязати замовника, генпідрядника, підрядника зупинити будівництво (проведення будівельних робіт) на земельній ділянці №65 на території садівничого товариства «Курган» за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул. Персикова.

Обґрунтовують необхідність забезпечити зазначений позов, тим, що з кінця червня 2017 року по теперішній час володілець земельної ділянки №65, член садівничого товариства "КУРГАН", ОСОБА_3, здійснює ряд незаконних дій: здійснює будівництво у межах прибережної захисної смуги річки Кільчень (права притока ріки Самара). Так, проміжок від паркану, який будує біля свого будинку ОСОБА_3 й річки становить відстань менше 1 метра, що порушує всі допустимі вимоги щодо охорони прибережної смуги річки. З зазначеної причини вони не можуть користуватися прибережною захисною смугою річки Кільчень (рибалити, купатися, просто сидіти на дивитися на красоти річки, перебувати на її березі); зайняв частину дороги, яка знаходилась в загальному доступі членів садівничого товариства, окрім того, що він порушив їхні права, як власників земельних ділянок, оскільки в них немає проїзду до своїх ділянок та до річки й до того ж порушує правила безпеки, так як на теперішній час навіть пожарна машина у разі необхідності не може під'їхати до річки щоб набрати води для можливого тушіння пожару; звів паркан на межі з земельною ділянкою ОСОБА_1, висота якого перевищує 4 метра, фактично закрив доступ світла та повітря до її будинку, який перебуває близько до зведеного паркану; збудував туалет на прибережній захисній смузі річки Кільчень, з якого відходи потрапляють в річку, чим її забруднює; зруйнований природний ландшафт прибережної зони річки: зброшені на берег й в річку промислові відходи, зайва земля від будівництва будинку відповідача. Крім того зазначають що, будівельні роботи на земельній ділянці №65 на території садівничого товариства "КУРГАН" за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський район, селище міського типу Слобожанське є самочинним, здійснюється незаконна забудова прибережної захисної смуги, її забруднення, порушення природного ландшафту.

З огляду на те, що відповідач ігноруючи права та інтереси їх, сусідів та інших власників дачних ділянок, порушуючи права добросусідства створює їм перешкоди у здійсненні ними права власності й користування природними благами, оскільки вони: ОСОБА_1, ОСОБА_2, та інші члени садівничого кооперативу не мають можливості вільно користуватися прибережною захисною смугою річки Кільчень (права притока Самари), тому вони вимушені звернутись до суду та просити зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні ними права власності (щодо зведення паркану з порушенням норм інсоляції) та права користування природними благами - прибережною захисною смугою річки шляхом визнання документів щодо передання йому права власності й користування на земельну ділянку, яка перебуває у межах прибережної захисної смуги річки Кільчень й знесення незаконної забудови та відкриття проходу до річки. На теперішній час і надалі здійснюється самовільне будівництво та в подальшому може призвести до неможливості чи ускладнення виконання рішення суду, якщо таке буде ухвалено на користь позивачів.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв?язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

Згідно ч. 3. ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1. ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз?яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов'язків цивільного характеру передбачено і п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. ст.2,8 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Зважаючи на те, що в заяві про забезпечення позову відсутнє належне обґрунтування його необхідності, не зазначено доказів того, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову, а також, беручи до уваги, що накладення заборони на здійснення будівельних робіт є заходом, який призводить до суворих обмежень для власника земельної ділянки та вказані дії можуть призвести до порушень конституційних прав відповідача по справі на володіння та користування належним йому майном, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2, ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. У разів якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя Л.М. Новік