Провадження № 2/161/3853/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(зоачне)

05 жовтня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Якушеву Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 із 13.08.2011 року, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають одну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини між ними припинено, їх шлюб існує лише формально. Також вказала на те, що відповідач є батьком дитини. Чоловік проживає окремо від дружини та сина. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати сина належним чином відповідач відмовляється, хоча зобовязаний це виконувати, а тому позивач просить шлюб розірвати та стягувати з ОСОБА_2 аліменти в її користь на неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 50% з усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку для досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча вчасно і належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується письмовою розпискою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 13 серпня 2011 року, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 997 (а.с. 5).

Від шлюбу мають одну малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Судом встановлено, що батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с. 10).

Встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не мають спільного сімейного бюджету, не ведуть спільно господарство, кожен з них живе своїм окремим життям, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх обєктивну недоступність для оточуючих, наполягання позивача на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалася, а збереження сімї є неможливим.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання неповнолітньої дочки, а тому вимога про стягнення аліментів в примусовому порядку підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини немає.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% з усіх видів його заробітку прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову 28.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, їх сімейний стан, стан здоровя, перебування на утриманні інших осіб та вважає за можливе стягнути з нього в користь позивача аліменти на утримання дитини в такому розмірі.

Крім того, суд бере до уваги також, що згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлений прожитковий мінімум дітей віком від 6 років: з 1 травня 2017 року - 1777 гривень.

Суд приходить до висновку також, що згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 640 грн. судового збору та 640,00 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 81, 84, 88, 130, 213, 224, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 181, СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб між громадянкою ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Величко), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, та громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 13.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 997, - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 50% усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2017 року і до досягнення сином повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 (шістсот сорок) грн. судового збору. Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640,00 (шістсот сорок) грн. судового збору. Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_5