Справа № 346/6051/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1720/2017
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Матківський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Малєєва А.Ю., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 Приватного підприємства «Прикарпатський експрес», ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Прикарпатський експрес», ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приватного підприємства «Телерадіокомпанія «НТК» про спростування недостовірної інформації з апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просив визнати недостовірною, та такою, що порушує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 інформацію, поширену 13 вересня 2016 року на телеканалі «НТК» в ефірі телепрограми «Інформаційний випуск «Події дня» директором ПП «Прикарпатський Експрес» наступного змісту: «Появився підприємець ОСОБА_4, який створив фірму і з України і з Польщі, зробив фірму П-ТРАНС - 1, один і той самий перевізник, транспортних засобів не має відповідної кваліфікації, такі, які би відповідали усім стандартам, їздить на старих добитих автобусах, які часто ламаються, не доїжджаючи до призначених точок, рейси розробляє так, щоб накладались на інших перевізників, які купу років їздили, обслуговували, накатували ці маршрути, він робить півгодини перед рейсом, а останній рейс взагалі зухвало зробив 15 хв. перед нами до Польщі і 15 хв. з Польщі»;

поширену ОСОБА_2 у засобах масової інформації: «От зараз даний автобус, який приїхав, 30 км. проїхав з Косова і уже поламався генератор і непрацюючий, от таких два автобуси старого зразка»;

поширену адвокатом ОСОБА_3 у засобах масової інформації: «На той час мав пять найманих працівників, при тому обслуговував девять рейсів, девять маршрутів, в тому числі внутрішніх і міжнародних, виникає питання, як він отримав дозволи відповідні, якщо один маршрут має обслуговувати мінімум троє чоловік, тільки один рейс в один бік і ще, крім того, троє людей в інший бік так само рейси мають ці обслуговувати. Куди ми не звертались через нездорову конкуренцію, всюди тільки розводять руками. Враховуючи кількість неоформлених працівників в нашого недобросовісного конкурента, то він би мав сплатити штраф приблизно близько мільйон гривень державі. Якщо пише у законі, дві години повинно бути між рейсом, чому Міністерство інфраструктури, бувше Міністерство транспорту, видає ліцензії перевізникам, і надає можливість їм напрацьовані рейси використовувати на свій розсуд. Коли ми написали запити у відповідні автостанції, по маршруту де рухається цей рейс, чи їм відомий такий рейс, вони кажуть, що нам такий рейс взагалі невідомий, ми про нього не знаємо такого рейсу»;

працівниками ПП «Телерадіокомпанія НТК» у засобах масової інформації: «Активісти дочекались автобус конкурента, мали на меті не дозволити йому виїхати за межі Коломийської автостанції, проте блокування як такого не знадобилося, транспортний засіб зламався, люди здали квитки і шукали іншу можливість потрапити до Польщі».

Зобов'язати спростувати у тому ж засобі масової інформації, у той же спосіб, у який вона була поширена, недостовірну та таку, що порушує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 зазначену інформацію. У судовому рішенні зазначити: спростування здійснити на телеканалі «НТК» в ефірі телепрограми «Інформаційний випуск «Події дня» шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення із заголовком наступного змісту: «Спростування негативної і недостовірної інформації стосовно фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, яка була поширена 13 вересня 2016 року на телеканалі «НТК» в ефірі телепрограми «Інформаційний випуск «Події дня» за 13 вересня 2016 року директором ПП «Прикарпатський експрес» ОСОБА_5, громадянином ОСОБА_2, адвокатом ОСОБА_3 та авторами телепрограми ОСОБА_6 і ОСОБА_7

Позивач вважає, що дана інформація відносно нього є недостовірною і у їх діях є юридичний склад правопорушення, що дає йому право на судовий захист та зобовязання винних до спростування.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Суд першої інстанції неповно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, а також неправильно дослідив та оцінив докази по справі та прийшов до необґрунтованого та незаконного висновку, про те, що «інформація, поширена ПП «Прикарпатський експрес», не може визнаватися неправдивою за своїм змістом».

Звертає увагу, що необґрунтованими та незрозумілими є посилання суду першої інстанції на наявну базу даних територіального сервісного центру 2643 МВС України в Івано-Франківській області про кількість зареєстрованих за ОСОБА_4 автобусів, оскільки дана обставина не стосується недостовірної та негативної інформації, поширеної ПП «Прикарпатський експрес». Автомобільний перевізник вправі використовувати у своїй діяльності як транспортні засоби, які йому належать на праві приватної власності та зареєстровані за ним у встановленому законом порядку, так і орендовані, надані в кредит або лізинг транспортні засоби. Необґрунтованим та незаконним є посилання суду першої інстанції на роздруківку з офіційного сайту МВС України, з якої неможливо встановити ким, коли і щодо кого вона була зроблена. Незрозуміло, які саме обставини суд першої інстанції хотів обґрунтувати даною роздруківкою, та яке відношення вона має до недостовірної та негативної інформації, поширеної ПП «Прикарпатський експрес».

Усі автобуси позивача, в тому числі і ті, які блокувались на автостанції в м. Коломия, є відповідного класу, сертифіковані, виїжджають в рейси в технічно справному стані, після проходження обовязкового технічного огляду.

Вважає висновок суду першої інстанції про те, що висловлювання ОСОБА_2 жодним чином не порушує особисті немайнові права позивача, і не може визнаватися неправдивою за своїм змістом інформація від ПП «Телерадіокомпанія НТК», необґрунтованим та незаконним.

Відповідачам ПП «Прикарпатський експрес» та ОСОБА_3 на вересень 2016 року із відповідей державних органів на їх запити та листи, було відомо про те, що з усіма працівниками ОСОБА_4 уклав трудові договори, а саме з листів Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 27 січня 2016 року та від 01 серпня 2016 року №3817, тому суд першої інстанції неповно та неправильно встановив вищевказані обставини, які мають значення для справи.

Відповідач ОСОБА_3 під час судового розгляду не довів та не надав жодного належного доказу на підтвердження того, що поширена ним інформація про маршрути, які обслуговує ОСОБА_4, є достовірною.

Згідно ст.1 ЗУ «Про захист від недобросовісної конкуренції» недобросовісною конкуренцією є будь-які дії у конкуренції, що суперечать торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності. Однак, жодних дій у конкуренції, які б суперечили торговим та іншим чесним звичаям у господарській діяльності, позивачем не вчинялись ні щодо ПП «Прикарпатський експрес», ні щодо інших субєктів господарювання.

Недостовірною є поширена ОСОБА_3 інформація щодо «мільйонних штрафів», які ОСОБА_4 повинен сплатити державі за не оформлених працівників. При цьому жодного належному доказу, на підтвердження своїх висновків, ОСОБА_3 не надав. Усіх своїх працівників апелянт приймає на роботу згідно вимог чинного законодавства України, що підтверджується відсутністю будь-яких рішень компетентних органів про притягнення його до відповідальності.

Оскільки доказів, які б підтверджували факти, про які стверджують відповідачі у відеосюжеті ними не надано, інформація відносно нього є недостовірною та негативною.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який вимоги скарги підтримав, представника Приватного підприємства «Прикарпатський експрес» ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2, які вимоги скарги заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що висловлювання відповідача ОСОБА_3М знайшли своє підтвердження; не містять негативної інформації щодо позивача, і дана інформація не може визнаватись неправдивою за своїм змістом. Крім того, висловлювання відповідачів є оціночним судженням, оспорювана інформація є лише критикою, оцінкою дій, припущеннями, особистою думкою особи, що її висловлює.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Судом встановлено, що 13 вересня 2016 року на телеканалі «НТК» в ефірі телепрограми «Інформаційний випуск «Події дня» за 13 вересня 2016» (надалі - телепрограма) відповідачами директором ПП «Прикарпатський Експрес» ОСОБА_5, ОСОБА_2, адвокатом ОСОБА_3 та авторами телепрограми (працівниками ПП «Телерадіокомпанія «НТК») ОСОБА_6 і ОСОБА_7, була поширена щодо фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 наступна інформація, зокрема від відповідачів: представника ПП «Прикарпатський Експрес»: «Появився підприємець ОСОБА_4, який створив фірму і з України і з Польщі, зробив фірму П-ТРАНС - 1, один і той самий перевізник, транспортних засобів не має відповідної кваліфікації, такі, які би відповідали усім стандартам, їздить на старих добитих автобусах, які часто ламаються, не доїжджаючи до призначених точок, рейси розробляє так, щоб накладались на інших перевізників, які купу років їздили, обслуговували, накатували ці маршрути, він робить пів години перед рейсом, а останній рейс взагалі зухвало зробив 15 хв. перед нами до Польщі і 15 хв. з Польщі»; ОСОБА_2 : «От зараз даний автобус, який приїхав, 30 км. проїхав з Косово і уже поломився генератор і непрацюючий, от таких два автобуси старого зразка»; адвоката ОСОБА_3: «На той час мав пять найманих працівників, при тому обслуговував девять рейсів, девять маршрутів, в тому числі внутрішніх і міжнародних, виникає питання, як він отримав дозволи відповідні, якщо один маршрут має обслуговувати мінімум троє чоловік, тільки один рейс в один бік і ще, крім того, троє людей в інший бік так само рейси мають ці обслуговувати. Куди ми не звертались через нездорову конкуренцію, всюди тільки розводять руками. Враховуючи кількість неоформлених працівників в нашого недобросовісного конкурента, то він би мав сплатити штраф приблизно близько мільйон гривень державі. Якщо пише у законі дві години повинно бути між рейсом, чому Міністерство інфраструктури, бувше Міністерство транспорту, видає ліцензії перевізникам, і надає можливість їм напрацьовані рейси використовувати на свій розсуд. Коли ми написали запити у відповідні автостанції, по маршруту де рухається цей рейс, чи їм відомий такий рейс, вони кажуть, що нам такий рейс взагалі невідомий, ми про нього не знаємо такого рейсу»; представників ПП«Телерадіокомпанія НТК» : «Активісти дочекались автобус конкурента, мали на меті не дозволити йому виїхати за межі Коломийської автостанції, проте блокування як такого не знадобилося, транспортний засіб зламався, люди здали квитки і шукали іншу можливість потрапити до Польщі».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є власником фірми «P-TRANS» (Польща). Згідно з наявними базами даних територіального сервісного центру 2643 МВС України в Івано-Франківській області за ним зареєстровано 7 транспортних засобів: Mercedes-Benz 1320; Setra S 215 HD; Setra S 215 HD; SetraS 215 HD; Mercedes-Benz 0303; Mercedes-Benz 310; Kassbohrer Setra S 215 HD.(а.с.131).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наданих дозволів, перевізник ПП ОСОБА_4 обслуговував наступні маршрути: міжнародні Чернівці - Варшава (відповідно до дозволу № 0025618) (~ 15 год. в дорозі); Чернівці - Варшава (відповідно до таблиці Державної служби України з безпеки на транспорті) (~ 15 год. в дорозі); Чернівці - Гданськ (відповідно до дозволу № 01757) (~ 21 год. 30 хв. в дорозі); Кам'янець-Подільський - ОСОБА_8 (відповідно до дозволу № 006015) (~ 24 год. 30 хв. в дорозі); Камянець-Подільський - Щецин (відповідно до дозволу № 03325) (~29 год. в дорозі); Косів - Познань (відповідно до проколу №79) (~19 год. в дорозі); та внутрішні Косів - Одеса (відповідно до витягну з дозволу серії АС № 000299); Хімчин - Коломия (відповідно до розкладу від 01 вересня 2015 року);Снятин - Львів (відповідно до діючого розкладу руху автобусів).

Відповідно до вимог ч.1 ст.270 ЦК України фізична особа відповідно до Конституції України має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

В Україні діє ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до ч. 1 якої кожна людина має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без втручання держави і незалежно від кордонів. Разом із тим у ч. 2 цієї статті Конвенції зазначено, що здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може бути предметом таких формальностей, умов, обмежень або санкцій, що встановлені законом і є необхідними у демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку, з метою запобігання заворушенням або злочинам, для охорони здоров'я і моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. При цьому положення зазначеної норми повинні тлумачитися у відповідності з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, що виражена в його рішеннях.

Преса не повинна переступати межу, встановлену з метою захисту репутації інших осіб, проте вона повинна повідомляти інформацію та ідеї з політичних питань так само, як і з питань, що становлять громадський інтерес. Не лише преса має завдання повідомляти таку інформацію, але й громадськість має право її отримувати (рішення у справі «Лінгенс проти Австрії» від 08 липня 1986 року та рішення у справі «Українська прес-група проти України» від 29 березня 2005 року).

З урахуванням наведеного особа, яка бере участь в обговоренні питань загального значення, маючи право на певний рівень перебільшення, провокацію чи навіть нестримних висловлювань, все ж таки не повинна переступати межі стосовно поваги до репутації та прав інших.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширена інформація, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто, позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто, такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто, або завдає шкоди особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, однак позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п. 18 постанови Пленуму).

Належним чином встановивши фактичні обставини та дослідивши докази, суд має надати їм оцінку на відповідність наведеним вище нормам матеріального права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та зясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно листа начальника Коломийського ВП ГУНП від 13 квітня 2017 року вбачається що 12 вересня 2016 року ОСОБА_2 як керівнику Коломийської міськрайонної організації ветеранів Афганістану, надавалось повідомлення про проведення мирної акції на території автовокзалу м. Коломия за участі членів організації, під час яких будь-яких блокувань автобуса не було, оскільки автобус на час акції був припаркований у несправному стані (а.с.140, т. 1).

Згідно листа Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області від 06 червня 2016 року у СПД ОСОБА_4 з 01 січня 2015 року по 30 квітня 2015 року було зареєстровано пять найманих працівників: ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13 (а.с.104, т.1).

Згідно відповіді генерального директора ОСОБА_14 від 15 травня 2017 року за період з 01 серпня 2016 року по 09 травня 2017 року, по АС-2 м. Івано-Франківська згідно програмного компютерного забезпечення, мали місце зриви рейсів міжнародного сполучення ПП ОСОБА_4: ОСОБА_15 Щецин -1 зрив, ОСОБА_15 ОСОБА_8 9 зривів, Косів Вроцлав 18 зривів, Косів-Познань 10 зривів, Косів Познань 13 зривів (а.с.160).

З наведеного вбачається, що інформація, поширена відповідачами відносно позивача, не є недостовірною, оскільки є перелік конкретних фактів, що відбулися та відповідачі надали докази про те, що така інформація відповідає дійсності, як передбачено ст. ст. 10, 60 ЦПК України і це підтверджується матеріалами справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1, роз'яснено, що відповідно до статті 277 ЦК, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України «Про пресу», ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Колегія суддів вважає, що поширена відповідачами інформація про позивача мала достатні фактичні підґрунтя, а суспільство має законне право на отримання такої інформації.

При вирішенні позовних вимог судом, на думку колегії суддів, правильно визначено характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами; вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.218, 307, 308, 313- 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді Р.Й. Матківський

ОСОБА_16

ОСОБА_17