Справа № 214/1388/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

13 жовтня 2017 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла вищевказана позовна заява, яка після скасування заочного рішення перебувала у провадженні судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_5

Згідно розпорядження №239 від 11.10.2017 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №214/1388/17 розподілена судді Хомініч С.В., в звязку з тривалим лікарняним судді Ступак Н.Р.

13.10.2017 відповідною ухвалою цивільна справа прийнята суддею Хомініч С.В. до свого провадження та призначено судовий розгляд.

Від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про забезпечення позову, яка обґрунтована наступним. У звязку з тим, що її батько, відповідач по справі, ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на період її навчання, умисно затягує розгляд справи працює за кордоном, тому вважає за необхідне заборонити йому виїзд за межі України, щоб в майбутньому прийняте судове рішення можна було належним чином виконати.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, дослідивши матеріал справи, дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що відповідач дійсно їздить на заробітки до інших країн та може назавжди покинути територію України, що призведе до невиконання рішення суду. Також заява про забезпечення позову не конкретизована та не містить періоду, на який саме необхідно обмежити виїзд відповідача за кордон. При цьому, суд враховує, що після подання заяви про скасування заочного рішення, відповідач ОСОБА_3 був присутнім в судовому засіданні при розгляді даної заяви (а.с. 65), отримував повістки на наступні судові засідання, про що свідчать відповідні розписки наявні в матеріалах справи (а.с. 71, 75). В звязку з чим, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає меті такого заходу.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 ухвала про забезпечення позову поставляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали. Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема не зазначено, яким саме чином невжиття заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення в подальшому.

Таким чином, в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом тимчасового обмеження відповідача у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 151-153, 209-210 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Хомініч С.В.