Справа № 148/433/17 Провадження № 22-ц/772/1990/2017Головуючий в суді першої інстанції Штифурко Л. А.
Категорія 39Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Берегового О.Ю., Денишенко Т.О.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Шпиківської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Санкт-Петербург Російської Федерації помер її батько ОСОБА_3 Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай). У встановлений законом строк вона не подала заяву про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що спадщина відкрилась в іншій державі й у неї не було свідоцтва про смерть батька. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини є поважною, позивачка просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить зазначене рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначила, що без свідоцтва про смерть батька вона не могла звернутися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини; свідоцтво про смерть батька було видане іншим спадкоємцям лише в 2007 році, а їй направлено - в 2016 році. Заяви про відмову від прийняття спадщини іншими спадкоємця та свідоцтво про смерть батька вона отримала лише у лютому 2017 року. Отже, отримані через 12 років належним чином оформленні документи підтверджують поважність причин пропуску нею строку подачі заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Стоян А.С. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Шпиківська селищна рада Тульчинського району Вінницької області надіслала заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції вважав, що позивачка не надала доказів, що підтверджують наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів для вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Санкт-Петербург Російської Федерації помер батько позивачки - ОСОБА_3 Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай).

У встановлений законом строк ОСОБА_2 не подала заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на її користь після закінчення строку на її прийцняття.

Підставою пропуску строку для прийняття спадщини, позивач вказує те, що шестимісячний строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважних причин, оскільки спадщина відкрилась в іншій державі й у неї не було свідоцтва про смерть батька.

Після отримання необхідних документів для прийняття спадщини, вона звернулася у нотаріальну контору, де їй було роз'яснено про необхідність отримання в судовому порядку рішення про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З відповіді Тульчинської державної нотаріальної контори від 11 квітня 2017 року № 298/01-16 слідує, що після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не відкривалась

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Причини, на які посилається позивач, а саме відсутність свідоцтва про смерть батька не є такими, які позбавляли її можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанцій, дослідивши докази та давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно врахував, що строк, який минув з дня відкриття спадщини становить понад 10 років, а також те, що позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження обставин поважності пропуску строку для прийняття спадщини, тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Висновок місцевого суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 4 листопада 2015 року (справа 6-1486цс15), яка є обов'язковими для всіх судів.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а відтак підстави для його скасування відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків судів першої інстанцій не спростовують.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 15 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис О.Ю. Береговий

Підпис Т.О. Денишенко

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький