ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Чернишова Є.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Фастівського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

07 вересня 2017 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у зазначеній справі, в якій просив суд винести окрему ухвалу якою заборонити боржнику ОСОБА_3 у будь-який спосіб вчиняти наступні дії щодо житлового будинку загальною площею 145,4 кв.м. розташованого за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 36, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, а саме реєструвати у вищезазначеному будинку її місце проживання та реєструвати місце проживання третіх осіб. А також заборонити Гірській сільській раді Бориспільського району Київської області, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 5 реєструвати місце проживання будь-яких осіб за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 36 до постановлення судового рішення по справі №381/2704/17 та вступу його в законну силу.

Представник заявника обґрунтовує свої вимоги тим, що у відповідача є реальна можливість своїми діями ускладнити у майбутньому виконання рішення суду у звязку з тим, що у неї є можливість вільно користуватися та розпоряджатись житловим будинком, який належить їй на праві приватної власності та вчиняти наступні дії щодо вищевказаного будинку: реєструвати в ньому своє місце проживання, а також реєструвати місце проживання третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає необхідним зазначити, що 31 липня 2017 року ОСОБА_2 звертався до суду із заявою про забезпечення позову у зазначеній справі, за результатом розгляду якої ухвалою Фастівського міськрайонного суду Куївської області від 01 серпня 2017 року вжиті заходи забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок, загальною площею 145,4 кв.м, розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 36, що належить ОСОБА_3 та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,0595 га, кадастровий номер :03:002:2505, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Центральна, 36, що належить ОСОБА_3.

В даному випадку, накладання арешту на майно ОСОБА_3 є достатнім заходом, направленим на унеможливлення утруднення чи неможливості виконання рішення суду. Такий захід є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача про те, що відповідач має намір зареєструвати у будинку себе та своїх дітей, про що сама і повідомила, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин не надано, а в силу положень ч.4 ст.60 УПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

З наведеного виходить, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.Ю.Чернишова