АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 754/4355/17 Головуючий у 1-й інстанції - Клочко І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби зайнятості про скасування дисциплінарного стягнення (догани),-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби зайнятості про скасування дисциплінарного стягнення (догани) - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на його користь судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 704 грн.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби зайнятості про скасування дисциплінарного стягнення (догани).

Посилається на те, що він перебував до 06 березня 2017 року у трудових відносинах із Державною службою зайнятості та працював на посаді начальника Управління інформаційних систем та захисту інформації. Відповідно до наказу Державної служби зайнятості, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за нібито порушення виконавської дисципліни, з яким він був ознайомлений дише 09 березня 2017 року, оскільки перебував до того часу на лікарняному. Перед оголошенням догани до позивача не надходило жодних доручень чи прохань від керівництва відповідача стосовно необхідності надання пояснень щодо причин, як вважає керівництво, порушення виконавської дисципліни. Крім того, позивач 15.02.2017 рокупісля 13-00 год. вимушений був, за станом здоров'я, залишити робоче місце для відвідання лікарні, про що попередньо попереджав керівництво. На думку позивача, при оголошенні догани не було враховано вимоги ч.3 ст. 149 КЗпП України, оскільки вона була винесена всього лише за прострочення термінів виконання певних документів, що не потягнуло за собою настання будь-яких негативних наслідків, також відповідачем не враховано роботу позивачаза попередній період, яка виконувалась належним чином без порушень трудової дисципліни.

З огляду на викладене позивач просить скасувати наказ про оголошення догани №33-к від 15.02.2017 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №229-К від 11.07.2016 року ОСОБА_1 призначений на посаду начальника Управління інформаційних систем та захисту інформації з 12 липня 2016 року. (а.с.28).

Наказом №33-к від 15.02.2017 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення виконавської дисципліни (а.с.30).

Згідно доповідної записки заступника начальника Управління організаційно-контрольної роботи - начальника відділу організаційної роботи Лесько О. від 15.02.2017 року було повідомлено про порушення виконавської дисципліни, що полягали у невиконанні контрольних документів або недотриманні термінів їх виконання окремими структурними підрозділами, в тому числі, Управлінням інформаційних систем та захисту інформації (а.с.40).

Доповідною запискою начальника Управління організаційно-контрольної роботи Люліної В. від 17.01.2017 року проінформовано, що станом на 16.01.2017 року найбільше за кількістю невиконаних документів та тривалістю порушення строків виконання є в Управлінні інформаційних систем та захисту інформації (а.с.42).

Відповідно до п.п.2.1, 2.9 Посадової інструкції начальника Управління інформаційних систем та захисту інформації, затвердженої 01.09.2016 року, начальник Управління інформаційних систем та захисту інформації здійснює керівництво управлінням, організовує його роботу та несе персональну відповідальність за виконання покладених на управління завдань, організовує контроль своєчасності та повноти наданої інформації, її правильному оформленні.

Також, пунктами 4.1 та 4.3 Інструкції передбачена відповідальность начальника Управління інформаційних систем та захисту інформації за несвоєчасне і неякісне виконання посадових обов'язків, планів роботи і доручень керівництва, особисте недотримання виконавської та трудової дисципліни, правил внутрішнього розпорядку.

Відповідно до ч.3 ст. 149 КЗпП України, при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Частина друга ст. 149 КЗпП України надає право власникові вибирати вид стягнення, але зобов'язує його враховувати при цьому цілу низку факторів: 1) ступінь тяжкості вчиненого проступку. Ступінь тяжкості включає форму вини, хоча лише до вини і не зводиться; 2) заподіяну порушенням шкоду; 3) обставини, за яких вчинено проступок; 4) попередню роботу працівника. Працівник має право оскаржити до суду застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, посилаючись на те, що власник не врахував перелічені фактори.

Оскаржити ж за цими обставинами догану не можна, оскільки це - найменш суворий вид стягнення, який власник має право застосовувати за будь-яке порушення трудової дисципліни. Зобов'язати власника при оголошенні догани враховувати тяжкість проступку та інших обставин означало б позбавити власника права застосовувати стягнення при наявності порушення.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позовзадовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 214 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішеннясуду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани відповідачем не враховано положення ч.3 ст.149 КЗпП України та не враховано відсутність заподіяної шкоди, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Враховуючи вищевикладене, працівник має право оскаржити до суду застосоване до нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, посилаючись на те, що власник не врахував перелічені фактори.

Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що оскаржити за цими обставинами догану не можна, оскільки це - найменш суворий вид стягнення, який власник має право застосовувати за будь-яке порушення трудової дисципліни. Зобов'язати власника при оголошенні догани враховувати тяжкість проступку та інших обставин означало б позбавити власника права застосовувати стягнення при наявності порушення.

З метою дотримання встановлених законодавством правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, відповідач дорученням від 15.02.2017 року № 120/13/24-17 запросив від позивача власноруч написане пояснення у термін до 17:30 годин 15.02.2017 року стосовно причин порушення виконавської дисципліни, що полягли у невиконанні контрольних документів та недотриманні термінів їх виконання у період з 01.01.2016 року по 06.02.2017 року.

Проте, письмові пояснення від ОСОБА_1 не надійшли, що підтверджується актом, складеним начальником Відділу по роботі з персоналом Державної служби зайнятості (Центрального апарату)

Сінчишеною Н. Л., заступником начальника Відділу по роботі з персоналом

Державної служби зайнятості (Центрального апарату) Ященко В. В., провідним

інспектором по роботі з персоналом Відділу по роботі з персоналом Державної

служби зайнятості (Центрального апарату) Таратун О. М., який міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з табелю обліку робочого часу, доданого до матеріалів справи, 15.02.2017 року ОСОБА_1 перебував на робочому місці.

Проте, о 16:30 отримав Доручення про надання пояснень від своєї підлеглої, яка виконує обов'язки діловода, знав про терміновість його виконання, однак від надання пояснень ухилився, що підтверджується пояснювальними записками начальника відділу інформаційних технологій та захисту інформації Школової А. В. від 15.02.2017 року та провідного інженера з комп'ютерних систем відділу інформаційних технологій та захисту інформації ОСОБА_8 від 15.02.2017 року.

Доводи апеляційної скарги щодо перебування позивача 15.02.2017 року у лікаря, у зв'язку з чим він не міг надати пояснення перед застосуванням до нього дисциплінарного стягнення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки копія бланку відвідування позивачем лікаря 15.02.2017 року надійшла до відповідача поштою лише 20.02.2017 року та даний бланк не містить відомостей про час відвідування позивачем лікарської установи.

Крім того, наданий позивачем бланк лікаря невролога приватної клініки колегія суддів оцінює критично, оскільки він не являється належним чином оформленим лікарняним.

Доводи апеляційної скарги щодо ознайомлення з наказом від 15.02.2017 року «Про оголошення догани» лише 09.03.2017 року, тобто з пропуском строку передбаченого законодавством, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з наданих представником відповідача листків непрацездатності встановлено, що в період з 16.02.2017 року по 21.02.2017 року та з 27.02.2017 року по 04.03.2017 року позивач перебував на лікарняному, а в перший робочий день 09.03.2017 року був ознайомлений з наказом під підпис.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді