Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року, -

вс т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що 28 липня 2013 року о 13:45 год. на перехресті вул. Наріманова та пр-т. Постишева у м. Харкові сталося зіткнення автомобілів «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням її сина ОСОБА_6, та автомобіля «Ауді-80», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого належний їй автомобіль «БМВ» зазнав механічних ушкоджень.

Відносно ОСОБА_5 28 липня 2013 року був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, згідно якого він порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 «надати перевагу» та п. 16.11 ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем «БМВ», який рухався по головній дорозі.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 вересня 2013 року ОСОБА_5 було звільнено від відповідальності та справу закрито за відсутністю складу правопорушення. Вказану постанову було скасовано в апеляційному порядку та встановлено факт порушення вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_5, а саме - дорожнього знаку 2.1 «надати перевагу» та п. 16.11 ПДР України, визнано його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, але в зв'язку зі спливом строків давності, провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «БМВ», що належить позивачці, було завдано механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження Харківського НДІСЕ № 7316 від 06 вересня 2013 року, матеріальна шкода від пошкодженого автомобіля складає 68 200,28 грн.

Крім того, позивачу була завдана моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна, оскільки тривалий час вона не могла користуватися своїм автомобілем, як постійним засобом пересування, вимушена була витрачати особистий час на ремонт авто, пошук запчастин.

Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 68 200 грн, моральну шкоду у сумі 15 000 грн та судові витрати у сумі 4 023,68 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 68 200 грн, судовий збір у розмірі 833 грн.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року змінено. Зменшено суму що підлягає сплаті з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, до 67 211 грн 08 коп., судовий збір до 675 грн 18 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що 28 липня 2013 року о 13-45 год. на перехресті вул. Наріманова та пр-т. Постишева у м. Харкові сталося зіткнення автомобілів «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням сина позивача ОСОБА_6, та автомобіля «Ауді-80», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого належний ОСОБА_4 автомобіль «БМВ» зазнав механічних ушкоджень.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, належить ОСОБА_4 Право керування третьою особою ОСОБА_6 вищевказаним автомобілем вказано в особливих відмітках свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Внаслідок ДТП автомобілю «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1, були завдані значні механічні пошкодження. Відповідно до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження Харківського НДІСЕ №7316 від 06 вересня 2013 року матеріальна шкода від пошкодженого автомобіля складає 68 200,28 гривень.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2013 року постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 вересня 2013 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за відсутністю складу правопорушення скасовано.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_5 було закрите в зв'язку зі спливом строків давності притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом вказаної постанови 28 липня 2013 року водій ОСОБА_6, який рухався по проспекту Постишева, при проїзді перехрестя керувався вимогами знаку 2.3 «головна дорога».

Водій ОСОБА_5, який рухався по вул. Наріманова, при проїзді перехрестя мав виконати вимоги знаку 2.1 «дати дорогу».

Обов'язок водія ОСОБА_5, що рухався по другорядній дорозі не залежить від того з перевищенням швидкості їде транспортний засіб по головній дорозі або ні.

На перехресті світлофор в момент дорожньо-транспортної пригоди не працював, отже за таких підстав водій повинен керуватися правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті знаками пріоритету, (п. 16.1 ПДР України) тобто, водій ОСОБА_5 повинен був дати дорогу водію ОСОБА_6, який їхав по головній дорозі.

Апеляційним судом була проведена судова автотехнічна експертиза, на розгляд якої були поставлені питання відносно відповідності дій водія ОСОБА_6 Правилам дорожнього руху в умовах дорожньо-транспортної пригоди від 28 липня 2013 року.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №7833 від 30 вересня 2015 року, водій ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 10. 1 та 12. 3 Правил дорожнього руху, його дії не відповідали вказаним вимогам Правил і, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв'язку з пригодою.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

У п. 8 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності).

Ухвалюючи рішення про стягнення майнової шкоди із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що постановою апеляційного суду Харківської області від 15 листопада 2013 року встановлена вина ОСОБА_5 у скоєнні ДТП, що мало місце 28 липня 2013 року, а тому, відповідно до п. 3 ст. 61 ЦПК України вказані обставини не доказуються при розгляді інших справ.

Змінюючи рішення місцевого суду, апеляційний суд, враховуючиступінь вини учасників дорожньо-транспортної пригоди, дійшов до обґрунтованого висновку про зменшення розміру відшкодування шкоди, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача до 90%, що становить 67 211,08 грн, так як дії водія ОСОБА_5 у більшому обсязі не відповідали Правилам дорожнього руху і стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, оскільки він їхав по другорядній смузі і повинен був дати дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі.

Доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року в частині, яка не змінена апеляційним судом та рішення апеляційного суду Харківської області від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова