Справа №: 272/295/17
Провадження № 2/272/312/17
15 листопада 2017 року
Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Брагіна В.І.
при секретарі Ахановій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості , суд,-
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі,не заперечував щодо заочного розгляду справи. Пояснив,що згідно розрахунку заставне майно автомобіль був проданий за 140000 грн. та врахований при визначенні суми заборгованості також при визначенні суми заборгованості була врахована сума,стягнута з ОСОБА_1 згідно рішення Індустріального суду м.Дніпропетровська від 4 квітня 2013 року.
Відповідачі в судове засідання не зявилися,будучи належним чином повідомлені через оголошення в газеті.
Враховуючи,що в матеріалах справи достатньо доказів про права та обовязки сторін,суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів в заочному порядку.
При вирішенні спору суд виходить з наступних міркувань :
У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У відповідності до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення суми заборгованості з поручителя відповідача ОСОБА_2,суд виходить з постанови Верховного Суду України у справі № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.Суд зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому зазначене положення не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).
Судом встановлено,що в встановлений законом строк позивач не звернувся з позовом до поручителя. Таким чином,договори поруки припинився.Зазначені обставини встановлені рішенням Індустріального суду м.Дніпропетровська від 4 квітня 2013 року,яке набрало законної сили та вважаються судом доведеними в порядку ч.3 ст.61 ЦПК України.За вказаних обставин в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки суд відмовляє.
Задовольняючи частково позов суд стягує з ОСОБА_1 на користь позивача судові витрати : 1600 грн. 00 коп. витрати по оплаті судового збору,420 грн.00 коп. витрати за подання оголошення в газету.
Керуючись ст.651,625,1049,1050,1054 ЦК України,ст.ст.10,11,15,61, 209,212,224-227,233 ЦПК України,суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - 272171632) , на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 105845 грн.20 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 08 травня 2012 року.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - 272171632) на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" судові витрати - 2020 грн. 00 коп.
В задоволенні позову ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягення заборгнованості за кредитним договором - відмовити.
Відповідач вправі подати до Андрушівського районного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення заяву про перегляд рішення в порядку ст.229 ЦПК України.
Суддя:ОСОБА_3