АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, представника ПАТ «НАСК «Оранта» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 грудня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Посилалася на те, що 27 вересня 2014 року о 17.00 год. в с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1 під її керуванням. Крім цього, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани нижньої губи, забій лівого ліктьового суглобу, забій лівої ступні, струс головного мозку.

Винним в дорожньо-транспортній пригоді являється ОСОБА_4, який на момент ДТП керував автомобілем RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_2. Вина відповідача ОСОБА_5 підтверджується постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 25.12.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду, завдану життю і здоров»ю складає 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи 510 грн.

Згідно з автотоварознавчим дослідженням матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля дорівнює його вартості на момент ДТП і складає 34691,47 грн., витрати на відновлювальний ремонт без урахування зносу складають 40828,58 грн., витрати на відновлювальний ремонт з урахуванням зносу складають 26387,22 грн., вартість транспортного засобу після ДТП (утилізаційна вартість) складає 1499,99 грн.

По даному страховому випадку ПАТ «НАСК «Оранта» прийняло рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 32681,48 грн.

Вважає, що має право на відшкодування шкоди з ПАТ «НАСК «Оранта», пов»язаної з витратами, які вона понесла у зв»язку з евакуацією транспортного засобу до місця стоянки у сумі 350 грн., а з відповідача ОСОБА_4 частина шкоди, пов»язаної із знищенням автомобіля, яка не покрита страховим відшкодуванням у розмірі 2009,99 грн.

Крім цього, посилалася на те, що внаслідок ДТП вона отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани нижньої губи, забій лівого ліктьового суглобу, забій лівої ступні, струс головного мозку. В період ДТП у неї була підтверджена вагітність строком у 21 тиждень.

Після ДТП вона знаходилась на стаціонарному лікуванні у Кіцманській центральній районній лікарні з 27.09.2014 року по 28.09.2014 року і у Верховинській центральній районній лікарні з 29.09.2014 року по 17.10.2014 року.

На лікування вона витратила 11993,06 грн., які просила стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта».

Також просила стягнути розмір страхового відшкодування, пов»язаного з тимчасовою втратою працездатності за 19 днів в розмірі 830,33 грн.

Посилалася на те, що внаслідок ДТП їй була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, порушенні нормальних життєвих зв»язків, загрози викидня, перенесенням черепно-мозкової травми.

Просила стягнути моральну шкоду з ПАТ «НАСК «Оранта» в розмірі 5000 грн. і з ОСОБА_4 20000 грн.

В жовтні 2016 року позивач відмовилась від позову до відповідача ОСОБА_4

В процесі розгляду справи позивач зменшила позовні вимоги у зв»язку з частковою оплатою шкоди ПАТ «НАСК «Оранта». Просила стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на її користь матеріальну шкоду, пов»язану з евакуацією автомобіля в розмірі 350 грн., матеріальну шкоду, пов»язану з лікуванням в розмірі 2359,02 грн., моральну шкоду в розмірі 4518,30 грн. та судові витрати в розмірі 4982,85 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 06 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито у звязку з відмовою позивача від позову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, повязану з витратами по евакуації її фізично знищеного автомобіля ВАЗ 2108 державний номерний знак АВ 9412 в розмірі 350 грн. та 2359,02 грн. матеріальних витрат повязаних з лікуванням ОСОБА_3.

Стягнуто з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_3 витрати повязані з наданням правової допомоги в сумі 2615,90 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди скасувати та постановити рішення про стягнення моральної шкоди в розмірі 4518,30 грн., а також змінити розподіл судових витрат.

Також ПАТ «НАСК «Оранта» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення матеріальної шкоди, пов»язаної з лікуванням в розмірі 2359,02 грн. та судових витрат в розмірі 2615,90 грн.

Посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а апеляційна скарга ПАТ «НАСК «Оранта» задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 27 вересня 2014 року о 17.00 год. в с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_3 Під час ДТП ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани нижньої губи, забій лівого ліктьового суглобу, забій лівої ступні, струс головного мозку.

Постановою апеляційного суду Чернівецької області від 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні ДТП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Розмір ліміту відповідальності страхової компанії на одного потерпілого за шкоду, завдану життю і здоров»ю складає 100000 грн., за шкоду, заподіяну майну 50000 грн., розмір франшизи 510 грн.

Встановлено, що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатила позивачу ОСОБА_3 страхову виплату за пошкодження автомобіля.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині стягнення витрат, пов»язаних з лікуванням, суд першої інстанції виходив із того, що позивач належними та допустимими доказами довела розмір матеріальної шкоди на суму 11993,06 грн. Оскільки ПАТ «НАСК «Оранта» було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 9634,04 грн., то залишок розміру шкоди, яку позивач понесла у зв»язку з лікуванням, становить 2359,02 грн.

Проте, такий висновок суду є помилковим.

В матеріалах справи містяться квитанції, які позивач надала в підтвердження доказів придбання ліків на суму 11993,06 грн.

Як вбачається із висновку лікаря експерта відділу страхової медицини ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» від 01 грудня 2015 року, що із заявленої ОСОБА_3 суми збитку на 7206,00 грн., не підлягає відшкодуванню сума 165,00 грн., оскільки препарат «лактовіт» на суму 165,00 грн. не пов»язаний з лікуванням основного діагнозу. ОСОБА_3 збитку, що підлягає відшкодуванню, становить 7041,00 грн. (т.1 а.с.142).

З висновку лікаря експерта відділу страхової медицини ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» від 19 серпня 2015 року вбачається, що із заявленої ОСОБА_3 суми збитку на 4341,44 грн., не підлягає відшкодуванню сума 1748,40 грн., оскільки препарати «пенатран», «дицинон», «олійка дитяча» не пов»язані з лікуванням основного діагнозу. ОСОБА_3 збитку, що підлягає відшкодуванню, становить 2593,04 грн. Крім цього, не підлягають відшкодуванню неконкретизовані чеки (т.1 а.с.145).

Отже, сума збитку, що підлягає відшкодуванню, за висновками лікаря експерта відділу страхової медицини становить 9634,04 грн.

Встановлено, що ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування за шкоду, пов»язану з лікуванням в розмірі 9634,04 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача зазначену шкоду, а тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат, пов»язаних з лікуванням, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із вимог ст.26-1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про те, що моральна шкода в розмірі 5 відсотків повинна вираховуватись від суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров»ю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що моральна шкода в розмірі 5 відсотків повинна вираховуватись від суми страхового ліміту є безпідставними, з огляду на наступне.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що відповідно до п. 4 страхового полісу, розмір страхової суми (ліміт відповідальності), в межах якої страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров'ю потерпілого, становить 100 000 грн. на одного потерпілого (т.1 а.с.27).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасового втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Згідно зі ст. 26-1 цього Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Обґрунтовуючи незаконність рішення суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 посилалася на неправильне застосування ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, розмір моральної шкоди суд першої інстанції визначав як 5 відсотків від суми страхової виплати, проте системний аналіз ст.23 та ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає цей розмір з урахуванням суми страхового ліміту, а не страхової виплати.

Колегія суддів вважає помилковим висновок апелянта, що розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню на її користь, повинен вираховуватись від суми страхового ліміту, оскільки норма ст.26-1 зазначеного вище Закону чітко зазначає про те, що моральна шкода потерпілому відшкодовується у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Встановлено, що позивачу була виплачена страхова виплата за шкоду, заподіяну здоров»ю в розмірі 9634,04 грн. 5 відсотків від цієї суми становить 481,70 грн.

Як пояснили сторони в судовому засіданні, що ПАТ «НАСК «Оранта» сплатило ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 481,70 грн.

Отже, рішення суду першої інстанції в цій частині постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Понесені позивачем витрати на правову допомогу стягнуто судом у розмірі 2615,90 грн. із ПАТ «НАСК «Оранта» у відповідності до ст.84 ЦПК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, що пов'язані з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктом 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 15 вересня 2015 року, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, акт виконаних робіт від 29 лютого 2016 року та квитанція (т.1 а.с.68-72), з яких вбачається, що адвокат ОСОБА_1, якому позивачка відповідно до квитанції сплатила 10472,80 грн. за надання правової допомоги, а саме, складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, надання консультацій, збирання доказів, є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання такої допомоги.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення з ПАТ «НАСК «Оранта»» відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України витрат на правову допомогу, оскільки вони підтверджені документально та пов'язані з наданням позивачу правової допомоги адвокатом та вказані витрати не перевищують граничний розмір компенсації витрат, що пов'язані з розглядом вказаної цивільної справи, передбачений ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Доводи апеляційної скарги ПАТ «НАСК «Оранта» про те, що розмір правової допомоги повинен бути пов»язаний лише з участю адвоката в судових засіданнях є безпідставними, враховуючи роз»яснення постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з позивача на користь ПАТ «НАСК «Оранта» підлягають стягненню судові витрати, пов»язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 610 грн.

Керуючись ст.ст. ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 6 грудня 2016 року в частині стягнення витрат, пов»язаних з лікуванням, скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення витрат, пов»язаних з лікуванням, в розмірі 2359,02 грн. відмовити.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 6 грудня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» судові витрати в розмірі 610 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: