У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 09 серпня 2014 року, 15 лютого 2002 шлюб між ними розірвано.

У шлюбі народилася донька ОСОБА_4, яка на даний час є повнолітньою.

Позивач зазначає, що донька навчається на денній формі навчання у Луцькому педагогічному коледжі. На утримання доньки їй не вистачає коштів. Плата за навчання складає 27 400 грн.

Крім плати за навчання, як вказує позивач, вона змушена підтримувати доньку матеріально. Крім того, донька потребує лікування, яке самостійно не може оплатити.

Позивач стверджує, що відповідач офіційно працює та має змогу надавати матеріальну допомогу.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, яка продовжує навчання в розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення донькою 23 років; стягувати з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання ОСОБА_4, яка продовжує навчання в розмірі 1/2 витрат на навчання; стягнути з відповідача додаткові витрати на медичне лікування дитини в розмірі 22 500 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 22 березня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частин від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 січня 2017 року і до припинення нею навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 640 грн судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суди попередніх інстанцій, виходили з того, що відповідач має змогу надавати повнолітній дочці майнову допомогу на період її навчання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, а обов'язок батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, передбачені ст. 185 СК України, стосується лише неповнолітньої дитини.

Доводи касаційної скарги та зміст судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко