У х в а л а

іменем україни

12 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів, за касаційною скаргоюПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося із позовом до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 27 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) на підставі якого, банк прийняв від вкладника суму вкладу у розмірі 30 000 грн, з процентною ставкою 14,9% річних, строком дії вкладу на 12 місяців.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2012 року у справі № 1003/178/2012 був частково задоволений позов ОСОБА_4 до ВАТ «КБ «Надра» про стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу та відшкодування заподіяної шкоди, з банку стягнуто 14109,52 грн заборгованості з врахуванням індексу інфляції за договором строкового банківського вкладу № 894898 від 27 лютого 2008 року, 746,72 грн, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовʻязання та 120 грн судових витрат.

На виконання зазначеного рішення суду старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 30 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження.

У серпні 2013 року на підставі платіжної вимоги ВДВС Шевченківського РУЮ № 501/26 з банку на користь ОСОБА_4 були примусово списані кошти в сумі 16 673,86 грн.

ПАТ «КБ «Надра» зазначає, що в період з 11 липня 2011 року по 02 серпня 2011 року ОСОБА_4 за допомогою платіжної картки вільно користувався коштами, які обліковувалися на його поточному рахунку.

Зазначає, що відповідач приховав від суду факт одержання коштів до ухвалення у 2012 році рішення та відповідно повторно набув грошові кошти в сумі 11 489,24 грн за рахунок банку без достатньої правової підстави, внаслідок їх списання ВДВС Шевченківського РУЮ з рахунку банку.

Просило стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані грошові кошти у зазначеній сумі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ПАТ «КБ «Надра», мало передбачену законом можливість подати заяву про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 січня 2012 року, додати до заяви необхідні докази на підтвердження необґрунтованості вимог, оскаржити це рішення в апеляційному порядку, подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, однак цього не зробило, хоча про існування судового рішення йому було відомо, ще з часу списання коштів, тобто з 2013 року, а отже наданими йому правами не скористалося.

До того ж позивачем не доведено факт набуття коштів відповідачем без відповідної правової підстави, оскільки рішення суду від 10 січня 2012 року про стягнення коштів не скасовано і є тією правовою підставою, відповідно до якої відбулось списання спірних коштів.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Зі змісту рішення судів і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В. Маляренко Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік