Провадження № 22-ц/780/2338/17 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 1 26.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Верланова С.М., Таргоній Д.О.

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні, що перебуває у спільній частковій власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ нежитлового приміщення в натурі як об'єкта права спільної часткової власності,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2014 в порядку забезпечення позову по справі за її позовом до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні було накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 527,3 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1, 1/2 частина якого зареєстрована за ОСОБА_3, а інша 1/2 частина за ОСОБА_2. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 25.06.2015 припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частину вказаного нежитлового приміщення та визнано право власності на цю частину приміщення за ОСОБА_3 Рішення суду набрало законної сили, але вона не може зареєструвати своє право власності із-за арешту даного приміщення.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просила суд першої інстанції скасувати арешт на нежитлове приміщення загальною площею 527,3 кв. м, розташоване по АДРЕСА_1 /приміщення № 41/, накладений ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду 11.08.2014 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено та скасовано вжиті раніше заходи забезпечення позову.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що вона як співвласник спірного нерухомого майна не надала згоди на компенсацію належного їй майна, а на даний час звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення у справі та готує заяву до Європейського суду з прав людини, а тому потреба в забезпеченні позову на даний час не відпала.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі просила скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду першої інстанції набрало законної сили, а вжиті заході забезпечення позову унеможливлюють нового власника майна зареєструвати своє право власності у встановленому законом порядку.

Судова колегія погоджується із такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2014 в порядку забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні було накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 527,3 кв. м, розташоване по АДРЕСА_1.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по даній справі від 25.06.2015 позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено та припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину цього приміщення; стягнуто на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 088 428 грн., що знаходяться на депозитному рахунку суду; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про поділ нежитлового приміщення в натурі відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 14.09.2015 скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено; зустрічний позов ОСОБА_2 було задоволено та проведено поділ вказаного вище нежитлового приміщення в натурі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016 рішення суду апеляційної інстанції скасовано та залишено в силі рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду України від 23.11.2016 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016 відмовлено.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суди повинні враховувати роз'яснення, що містяться в Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»

Так, п. 10 зазначеної Постанови Пленуму роз'яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З викладеного вбачається, що рішенням суду за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1. Разом з тим, зазначене майно перебуває під арештом.

Але так як рішення суду першої інстанції набрало законної сили, то у суду першої інстанції були всі достатні правові підстави скасовувати заходи забезпечення позову, оскільки відпали причини їх застосування.

Разом з тим, у зв'язку із не скасованими заходами забезпечення позову ОСОБА_3 позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно у встановленому законом порядку.

З врахуванням наведеного, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому відхиляє її, а ухвалу суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий

Судді