УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-1924/11

Провадження № 4-с/638/90/17

31 травня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді НАУМОВОЇ С.М.

при секретареві КРУПЕНКО Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні ( в режимі відео конференції) в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на дії Державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, визнання дій неправомірними та покладення зобов»язання вчинити певні дії ,-

УСТАНОВИВ:

Заявник 27.02.2017 року звернувся до суду зі скаргою на дії Державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області , свою скаргу обґрунтовує тим, що державний виконавець Дергачівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області 31.01.2017 року безпідставно виніс повідомлення( вих. 1028) про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання та з оригіналом виконавчого листа № 2-1924/11 від 06.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат , а також 01.02.2017 року було винесено повідомлення ( вих. № 869) про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання та з оригіналом виконавчого листа № 2-1924/11 від 06.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 5835683 від 09.11. 2007 року на загальну суму 39 058.77 доларів США повернуто на адресу стягувача ТОВ «АНСУ» , просив визнати дії неправомірними та покласти зобов»язання щодо скасування винесених повідомлень і зобов*язання винести постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів.

В судовому засіданні представник заявника в режимі відео конференції за довіреністю вимоги підтримав в повному обсязі , наполягаючи на їх задоволенні.

Особа дії якої оскаржені - державний виконавець Дергачівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання неодноразово не з»являвся, про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки в судове засідання 31.05.2017 року суду не сповістив.

Вислухавши пояснення заявника , дослідивши матеріали провадження , суд приходить до наступного : 06.02.2012 ріжу Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист 1924/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором :№5835683 від 09.11.2007 ржу на загальну суму 39 058,77 доларів США.

06.02.2012 ро*у Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий

лист № 2-1924/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український міжнародний банк» судових витрат, а саме: держмито в сумі 1 700,00 грн. та витрат ІТЗ в сумі 120,0 грн.

06.12.2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова постановлено ухвалу

№ 638/ 18784/13-ц про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні по справі

№ 2- 1924/11 з ПАЇ «НУМБ»- на Товариство :і обмеженою відповідальністю «АНСУ».

Вищевказані виконавчі листи №2-1924/2011 за належним чином завіреною копією ухвали № 638/18784/ 13ц про заміну стороні» стягувала були направлені для подальшого виконання ВДВС.

Вищевказані виконавчі документи неодноразово передавались за належністю від одного ВДВС до іншого, але останнім 8ДВС. в якому виконавчі листи № 2-1924/201! перебували на виконанні, є Дзержинськяй ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області.

26.09.2014 року Дзержинським ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області за виконавчими листами № 2-1924/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на

користь ТОВ «АНСУ» було відкрито два виконавчих провадження: ВП № 45848666 (на суму стягнення 36 058,00 доларів США) та ВП № 45848728 (на суму 1700 грн . та 120.00грн).

19.11.2015 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС м.Харків ГТУЮ в Харківській області за вказаними виконавчими провадженнями по виконавчим листам виніс постанови про закінчення виконавчого провадження з метою подальшого направлення за належністю до у Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ в Харківській області, які фактично направлені до виконання тільки 19.01.2017 року.

Державний виконавець Дергачівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області 31.01.2017 року безпідставно виніс повідомлення( вих. 1028) про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання(посилаючись на те , що стягував не надав підтвердження сплати авансового внеску) та з оригіналом виконавчого листа № 2-1924/11 від 06.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 судових витрат , а також 01.02.2017 року було винесено повідомлення ( вих. № 869) про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання(підстави такіж самі) та з оригіналом виконавчого листа № 2-1924/11 від 06.02.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 5835683 від 09.11. 2007 року на загальну суму 39 058.77 доларів США повернуто на адресу стягувача ТОВ «АНСУ» .

Слід зауважити , що до моменту винесення (19.11.2015 року) державним виконавцем

Дзержинського ВДВС м. Харків постанов за виконавчими провадженнями ВП № 45848666 та ВП № 45848728 про закінчення виконавчих проваджень Закон України « Про виконавче провадження» не передбачав внесення авансового внеску стягувачем при пред*явленні виконавчого документа до виконання.

Крім того. Вище вказані виконавчі документи направлялись Дзержинським ВДВС м. Харків

до Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області за належністю, а ні в разі не стягувачем. а отже , виносити повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання та повертати стягувану Дергачівський РВ ДВС ГТУЮ у Харківській не мав такого права.

Вищевказані виконавчі документи більше року перебували у Дзержинським ВДВС м.

Харків без виконання і тільки за рахунок скарг ТОВ «АНСУ» дані виконавчі документи було виявлено та направлено для подальшого виконання до Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області.

Відповідно до ст. 383 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на території України.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У відповідності з вимогами ст..ст.10,11,60 ЦПК України обов»язок щодо доказування обґрунтованості своїх доводів та думок покладається законодавцем на учасників процесу, судом докази тільки оцінюються.

На підставі ст.57 ЦПК України доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин ,які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема , звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» ,який діяв на час відкриття виконавчого провадження , звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Згідно вимог ч 1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

Стаття 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає:

1. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

2. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону. Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на момент виникнення правовідносин чітко регламентовано в яких випадках виконавче провадження підлягає закінченню ,а саме:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3-1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону;

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" ( 3319-17 ) заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

2. У випадках, передбачених пунктами 1-6, 8, 9, 11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

3. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

4. Постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

5. Постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки завершення виконавчого провадження , а саме:

1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем

заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

3. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

4. У разі закінчення виконавчого провадження внаслідок офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виконавчі документи можуть бути повторно предявлені до виконання у визначені статтею 22 цього Закону строки, якщо у звязку із припиненням провадження у справі про банкрутство вимоги, підтверджені такими документами, не були задоволені повністю або частково та не вважаються погашеними (списаними, прощеними) відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( 2343-12 ).

Стаття 51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає можливість відновлення виконавчого провадження

1. У разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

2. За наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

3. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

4. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що Державним виконавцем Дзержинського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області правомірність своїх дії при винесенні постанов про повернення виконавчого провадження стягувачу 12.09.2016 року не доведена належними доказами, тому скарга є такою, що обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі. .

Керуючись вимогами ст..ст.10,11,60,209, 212-215,383-389 ЦПК України, ст..124 Конституції України ст..ст. ,6 , 49,50,51 України «Про виконавче провадження», 3,12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №; 74/5(що діяла на час винесення постанови),

СУД УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на дії Державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання дій неправомірними та покладення зобов»язання вчинити певні дії визнати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню .

Скасувати повідомлення Державного виконавця Дергачівського відділу Державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.01.2017 року за вих. № 1028 та від 01.02.2017 року за вих. № 869 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання за виконавчими провадженнями з примусового виконання виконавчих листів №2-1924/2011, виданих 06.02. 2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на загальну суму 39 058.77 доларів США. держмита І 700,00 грн., та витрат на ІТЗ 120,00 грн.

Зобов*язати відповідального державного виконавця Дергачівського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області винести постанову про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів №2-1924/2011 виданих 06.02.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення на користь ТОВ «АНСУ» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на загальну 39 058.77 доларів США. держмита 1 700,00 грн., та витрат на ІТЗ 120,00 грн.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 5-ти днів з дня проголошення, а стороною, що не приймала участі у розгляді справи в той же строк після отримання копії ухвали.

Головуючий, суддя С.М. НАУМОВА.