16.05.2017 Єдиний унікальний номер 205/121/14-ц
Єдиний унікальний номер 205/121/14
Номер провадження 2/205/2106/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., при секретарі Шевцовій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна, ?

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що ОСОБА_1 є власником ? частки домоволодіння № 57 по вулиці Сумській в м. Дніпропетровську, яка належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 03 жовтня 1987 року Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий номер 2-3990.

1/2 частини вищевказаного домоволодіння успадкував рідний брат позивача ОСОБА_3 після смерті матері ОСОБА_4, померлої 04 грудня 1986 року.

Спадкове майно, на яке кожному зі спадкоємців було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, складалось із шлакоблочного будинку літ. А, житловою площею 41,4 кв.м., цегельного сараю літ. Б, вбиральні деревяної, огорожі, мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 468 кв.м.

Земельна ділянка не була приватизована, знаходилася в користуванні співвласників вищезазначеного домоволодіння.

21 листопада 2006 року брат позивача ОСОБА_3, продав належну йому 1/2 частину домоволодіння № 57 по вулиці Сумській в м. Дніпропетровську Хобта ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу.

В другій половині липня 2013 року членами родини позивача було виявлено факт виконання незаконних будівельних робіт (самовільного будівництва) невстановленими особами на території частини домоволодіння, яка належить ОСОБА_2, а саме було розпочато виготовлення фундаменту для прибудови до будинку.

Через декілька днів фундамент був завершений, прибудова була повністю побудована збудовані стіни зі шлакоблоків, виготовлений та перекритий шифером дах.

З позивачем ОСОБА_1 не були погоджені дії про початок або виконання вищевказаних будівельних робіт, як з співвласником домоволодіння.

Прибудова до житлового будинку, самовільно здійснена відповідачем ОСОБА_2 проведена без одержання у встановленому порядку дозволу та належно затвердженого проекту, а також здійснена з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Вказана прибудова фактично примикає до цеглової зливної ями, що може призвести до її руйнування та обмежує доступ позивача до вказаної ями. Зливна яма знаходиться в спільному користуванні з відповідачем.

Вказана самовільна прибудова значно зменшує корисну площу двору та залишає прохід до частини домоволодіння ОСОБА_1 між будинком та сараєм, ширина якого трохи перевищує 1 метр та створює значні труднощі для проходу людей та взагалі унеможливлює заїзд будь-якого транспортного засобу у двір.

На підставі вищезазначеного позивач ОСОБА_1 просить суд зобовязати ОСОБА_2 знести за власний рахунок самовільну прибудову літ. а1-1 площею 6,4 кв.м. до житлового будинку літ. А-1, розташованого в м. Дніпро по вул. Сумській, будинок № 57, та привести житловий будинок літ. А-1 в первісний стан, згідно схематичного плану будинку в технічному паспорті від 13.07.2007 року, складеному Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради у розмірах, існуючих до самовільного будівництва.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7 уточнені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання третя особа Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області, не зявилась. Про день, місце та час проведення судового розгляду сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 04 грудня 1986 року спадкоємцями на спадкове майно: шлакоблочний будинок літ. А, житловою площею 41,4 кв.м., цегельний сарай літ. Б, вбиральня деревяна, огорожа, мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 468 кв.м. в рівних частках є ОСОБА_3 та ОСОБА_1. /а.с. 9/

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 належить ? частка домоволодіння № 57 по вул. Сумській в м. Дніпропетровську. /а.с. 10/

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2006 року належить ? частка домоволодіння № 57 по вул. Сумській в м. Дніпропетровську. Право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. /а.с. 77/

Згідно рішення Ленінської районної ОСОБА_2 народних депутатів № 127/14 від 14 березня 1989 року прибудову А2 за житловим будинком № 57 по вул. Сумській в м. Дніпропетровську узаконено. /а.с. 12/

Відповідно до технічного паспорту від 13 липня 2007 року, складеному Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради домоволодіння № 57 по вул. Сумській в м. Дніпропетровську складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю літ. Б, огорожі, ями зливної, замощення, сходи. /а.с. 17-20/

Згідно відповіді Інспекції Державної архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області від 26 серпня 2013 року на скаргу ОСОБА_1 щодо незаконного будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сумська, 57 за результатами позапланової перевірки на гр. ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення та надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. /а.с. 23/

Відповідно до технічного паспорту станом на 24 липня 2013 року, складеному Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради житловий будинок № 57 по вул. Сумській в м. Дніпропетровську складається з: житлового будинку літ. А-1, сараю літ. Б, гаража В, споруди літ. № 1-7,1. Згідно даних про самочинне будівництво, зазначено, що самовільно збудовано прибудову літ. а1-1 площею 6,4 кв.м./а.с. 31-33/

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1372-14 від 17 жовтня 2014 року 1. самовільно збудована ОСОБА_2 прибудова літ. «а1-1» площею 6,4 кв.м. до житлового будинку літ. А-1, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сумська, буд. 57 виконана. Конструкція даху даної прибудови порушує вимоги п. 2.17 ДБН В. 22-15-2005 «Житлові будинки. Загальні положення». Оскільки порушення п. 2.17 ДБН В. 22-15-2005 можливо технічно усунути, вважати ці порушення істотними неможливо. Що стосується самочинності забудови, то дані порушення повинні вирішуватися в правовому полі, поза межами компетенції судового експерта; 2. Технічна можливість перебудови збудованої ОСОБА_2 прибудова літ. «а1-1» площею 6,4 кв.м. до житлового будинку літ. А-1, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сумська, буд. 57, з дотримання будівельних норм існує. Перебудова може передбачати зміну конструкцій даху, тобто зміни існуючого нахилу в бік проходу, або проведення інженерно-технічних заходів (наприклад: встановлення водоприймачів з подальшим відведенням опадів з проходу), які виключають утворення і падіння полою атмосферних опадів при існуючому нахилі. Технічної можливості перенесення самовільно збудованоїОСОБА_2 прибудова літ. «а1-1» не існує з урахування чинних будівельних норм та правил. /а.с. 55-60/

З відповіді Держбуду України від 04 лютого 2004 року № 1/23-108 на звернення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що у Державних будівельних нормах ДБН 36-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» відсутні нормативи по визначенню ширини проїздів та пішохідних проходів по території земельних ділянок індивідуальних забудовників, вказаними нормами визначається ширина проїздів на території району садибної забудови та внутрішньо квартальних проїздів. Ширина проїзду на території земельної ділянки індивідуальної забудови встановлюється з урахуванням безпеки проїзду автотранспорту (без руйнування споруд, будинку, зелених насаджень), в залежності від плану забудови (технічного паспорту) з урахуванням вимог пожежної безпеки, санітарних норм. Мінімальна ширина проходу повинна відповідати руху однієї людини (0,75 м.). /а.с. 62/

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл домоволодіння, виділ частки у праві спільної часткової власності стягнення компенсації вартості частки, визнання права власності відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну часток, виділ частки у праві спільної часткової власності, визнання права власності відмовлено. /а.с. 97-99/

Згідно висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 5130-16 від 14 березня 2017 року 1. конструкція даху прибудови літ. «а1-1» площею 6,4 кв.м. до житлового будинку літ. А-1, розташованого за № 57 по вул. Сумській в м. Дніпро змінена. Зміна нахилу покрівлі виключає утворення і падіння полою атмосферних опадів на земельну ділянку між прибудовою літ. а1-1 та гаражем літ. В-1. Конструкція даху прибудови під літ. «а1-1» площею 6,4 кв.м. до житлового будинку А-1, розташованого за № 57 по вул. Сумській в м. Дніпро змінена та прибудови літ. а1-1 відповідає будівельним нормам і правилам (архітектурним, санітарним, екологічним, протипожежним та іншим нормам і правилам) після зміни конструкції даху. /а.с. 128-132/

Відповідно до чч. 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а і об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Як розяснено в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до вимог ст. 376ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч. 4 України та ст. 391 ЦК України).

З урахуванням змісту вищевказаних правових норм в поєднанні з положеннями ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст.3 ЦПК України, відповідно до ч. 3 якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першої статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності (ч. 4 ст. 357 ЦК України).

Наслідки здійснення самочинного будівництва встановлені ст. 376 ЦК України, згідно з ч. 7 якої у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, а якщо така є неможливою або особа відмовляється від її проведення, нерухоме майно підлягає знесенню.

З роз'яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Суд не вбачає підстав для застосування до виниклих між сторонами правовідносин положень ч. 4 ст. 376 ЦК України, оскільки позивач не є особою, якій одноособово належить земельна ділянка на якій було здійснено самочинне будівництво, а вказана земельна ділянка перебуває у загальному користуванні співвласників домоволодіння, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Сумська, 57.

Згідно правової позиції Верховного суду України висловленої у Постанові № 6-180цс-14 від 19.11.2014 року зазначено, що за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Аналогічна правова позиція висвітлена також у Постанові Верховного суду України № 6-137цс14 від 17.12.2014 року згідно якої зазначено, що за змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого обєкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що розглядаючи позови про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, в тому числі усунення перешкод у користуванні власністю та знесення самовільного будівництва, суд повинен виходити з того, що підставами задоволення позовних вимог є доведення позивачем, що він є власником або особою, яка володіє майном на законних підставах, а також, що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння або є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

З огляду на те, що відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, суд повинен установити чи дійсно порушує право позивача здійснення відповідачем самочинного будівництва, а також зясувати, у чому саме полягає порушення законних прав позивача.

Позивачем, в обґрунтування своїх вимог, не доведена перед судом обґрунтованість заявлених ними позовних вимог та факт порушення їх прав, зокрема, та обставина, що здійснивши самочинне будівництво прибудови відповідач якимось чином порушив їх права на вільне володіння та розпорядження земельною ділянкою, самовільно здійснена прибудова значно зменшує корисну площу двору та здійснена з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити оскільки згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 5130-16 від 14 березня 2017 року зазначено, що конструкція даху прибудови літ. «а1-1» площею 6,4 кв.м. до житлового будинку літ. А-1, розташованого за № 57 по вул. Сумській в м. Дніпро змінена, зміна нахилу покрівлі виключає утворення і падіння полою атмосферних опадів на земельну ділянку між прибудовою літ. а1-1 та гаражем літ. В-1, конструкція даху прибудови під літ. «а1-1» площею 6,4 кв.м. до житлового будинку А-1, розташованого за № 57 по вул. Сумській в м. Дніпро змінена та прибудови літ. а1-1 відповідає будівельним нормам і правилам (архітектурним, санітарним, екологічним, протипожежним та іншим нормам і правилам) після зміни конструкції даху.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 15, 16, 319, 358, 376, 386, 391 Цивільного кодексу України, та керуючись 1, 10, 11,57, 60, 61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю в Дніпропетровській області про зобовязання знести за власний рахунок самовільну прибудову літ. а1-1 площею 6,4 кв.м. до житлового будинку літ. А-1, розташованого в м. Дніпро по вул. Сумській, будинок № 57, та привести житловий будинок літ. А-1 в первісний стан, згідно схематичного плану будинку в технічному паспорті від 13.07.2007 року, складеному Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради у розмірах, існуючих до самовільного будівництва - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко