Справа № 729/277/17 Провадження № 22-ц/795/1097/2017 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції -Бойко В. І. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року м.Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Губар В.С., Кузюри Л.В.,
при секретарі:Бивалькевич Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_5, ОСОБА_6 до територіальної громади в особі Озерянської сільської ради Бобровицького району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6 визнано неподаною і повернуто позивачам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати зазначену ухвалу. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми процесуального права. Позивачі вказують, що ними оцінено земельну ділянку у 64 000 грн та відповідно до вимог Закону України „Про судовий збір" сплачено судовий збір у розмірі 1% від ціни позову, що становить 640 грн. Також ОСОБА_5, ОСОБА_6 посилаються, що суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику, а неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження, повернення позовної заяви чи залишення її без руху.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у березні 2017 року ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за ними в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: Чернігівська область, Бобровицький район, Озерянська сільська рада.

Ухвалою судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 15 березня 2017 року зазначену позовну заяву залишено без руху в зв'язку з її невідповідністю вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки: матеріали позовної заяви не містять інформації про те, на яких підставах ОСОБА_7 є спадкоємцем на майна ОСОБА_8; у прохальній частині позовної заяви відсутні будь-які ідентифікуючі характеристики оспорюваного нерухомого майна, а саме кадастровий номер земельної ділянки, адреса її розташування та розмір; зазначена в позовній заяві ціна позову ніяким належним документом не підтверджена та відповідно не сплачений судовий збір. Окрім того, в ухвалі зазначено, що позивачі вказують у позовній заяві в якості третьої особи Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, однак є незрозумілим, яким чином даний спір може стосуватися прав та інтересів вказаної юридичної особи.

27 березня 2017 року (згідно поштового конверту) позивачами було надано заяву про усунення недоліків, в якій вони вказували, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику, а невірно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення її без руху. Щодо ціни позову, позивачі повідомили, що ними оцінено земельну ділянку у розмірі 64 000 грн та сплачено судовий збір у розмірі 1% від ціни позову. Таким чином, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просили відкрити провадження у справі.

Повертаючи позовну заяву, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що недоліки, зазначені в ухвалі від 15 березня 2017 року про залишення позову без руху, не усунуто.

Проте з таким висновком не погоджується апеляційний суд з таких підстав.

Статтею 119 ЦПК України передбачений зміст та форма позовної заяви. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя повинен з'ясувати, чи відповідає форма та зміст позовної заяви вимогам ст.119, 120 ЦПК України, чи сплачений судовий збір, і, у випадку невідповідності - залишає позовну заяву без руху на підставі ст.121 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків.

Також відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

В позовній заяві ОСОБА_5, ОСОБА_6 просили визнати за ними право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка розташована на території Озерянської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. При цьому позивачами додано до позову копію Державного акту на право приватної власності (в якому зазначено розмір земельної ділянки, місце її розташування), виданого на ім'я ОСОБА_8, спадкоємцем якого, за доводами позивачів, і є їх батько ОСОБА_7 Також додано копію кадастрового плану земельної ділянки. Враховуючи викладене, посилання судді суду першої інстанції на відсутність будь-яких ідентифікуючих характеристик оспорюваного нерухомого майна не грунтується на матеріалах справи. Крім того, статтею 119 ЦПК України не передбачено обов'язок зазначення в прохальній частині позовної заяви ідентифікуючих ознак оспорюваного майна.

Відсутність інформації про те, ким ОСОБА_5 приходився ОСОБА_8 та відповідно на яких підставах він є спадкоємцем на майно останнього, не може бути підставою для залишення позову без руху, оскільки надання відповідних доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу.

Виходячи з положень ст. 130 ЦПК України, в попередньому судовому засіданні суддя вживає дії, спрямовані безпосередньо на підготовку справи до судового розгляду, вчиняючи відповідні процесуальні дії залежно від специфіки справи. Отже, проводячи підготовку справи до судового розгляду, суд міг з'ясувати, які засоби доказування будуть надані суду сторонами, витребувати докази за клопотанням сторін.

Відповідно до ст.80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Позивачі визначили вартість спірної земельної ділянки у розмірі 64 000 грн і саме з цієї суми сплатили судовий збір, що не суперечить вимогам процесуального законодавства. При цьому чинним цивільним процесуальним законодавством не передбачено обов'язкове документальне підтвердження ціни позову, враховуючи також можливість попереднього визначення розміру судового збору судом з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору. В ухвалі про залишення позову без руху не вказано конкретний розмір недоплаченого судового збору. Таким чином, висновок судді суду першої інстанції, що позивачами не сплачений судовий збір, не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

З викладеного вбачається, що суд зобов'язаний вирішити справу за тим позовом, що пред'явлений, і відносно тих осіб, які зазначені в ньому.

З позовної заяви вбачається, що позивачами самостійно визначено відповідача - Озерянську сільську раду і третю особу - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві. Отже, виходячи з зазначених норм права, суд повинен був розглянути справу в межах заявлених вимог стосовно сторін, визначених позивачами у позові, а відсутність відомостей про те, яким чином даний спір може стосуватися прав та інтересів третьої особи, не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу судді не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів справи на новий розгляд до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312 ч.1 п.3, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 31 березня 2017 року скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: