Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/4087/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів: Кочеткової І.В., Гончар М.С.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, зацікавлена особа - ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, зацікавлена особа - ОСОБА_4, посилаючись на неправомірність закінчення виконавчого провадження ВП № 42654906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341/06, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про усунення перешкод ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою, які чиняться йому з боку ОСОБА_4, шляхом знесення самовільної прибудови та паркану, оскільки вона є правонаступником померлого стягувача як його спадкоємець та має замінити його у виконавчому провадженні. Такі дії державного виконавця заявник просила визнати неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 ВП № 42654906 від 05.04.2017 року про закінчення виконавчого провадження.

04.09.2017р. на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява від ОСОБА_2, в якій вона уточнила скаргу, зазначивши наступне.

Постановою начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 від 10.07.2017р. скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.04.2017р., яку видано головним державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, та зобовязано державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341/06.

Тому ОСОБА_2 в заяві від 04.09.2017р. просила скаргу в частині вимог про скасування постанови головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 05.04.2017р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 42654906 залишити без розгляду, вимоги в частині визнання неправомірними дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 розглянути по суті.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2017р. скаргу ОСОБА_2 в частині вимог про скасування постанови головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 05.04.2017 року про закінчення виконавчого провадження залишено без розгляду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2017 року скаргу ОСОБА_2, зацікавлена особа: ОСОБА_4, на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Залишаючи скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 без задоволення,суд першої інстанції виходив із того, що на час постановлення ухвали відсутній предмет скарги, оскільки орган, дії посадової особи якого оскаржуються, самостійно усунув порушення прав скаржника, скасувавши оскаржувану постанову та поновивши виконавче провадження.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 9 ч. 2 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Орджонікідзевському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області знаходилось виконавче провадження ВП № 42654906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341/06, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільної прибудови та паркану.

Постановою головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 05.04.2017р. виконавче провадження ВП № 42654906 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341, виданого 05.03.2007р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, закінчено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку зі смертю боржника.

Постановою начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 від 10.07.2017р. скасовано вказану постанову про закінчення виконавчого провадження від 05.04.2017р., та зобовязано державного виконавця Лазарок О.А. відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2341.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на викладені обставини та зважаючи на роз»яснення вказаної постанови Пленуму ВССУ, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги щодо визнання неправомірними дій державного виконавця, оскільки постановою начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 від 10.07.2017р. вже було скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 42654906 від 05.04.2017 року і тим самим були усунуті порушення прав ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 наголошує на тому, що суд, визнавши порушення її прав стягувача постановою про закінчення виконавчого провадження, безпідставно не визнав неправомірними дії державного виконавця Лазарок О.А. з прийняття такої постанови.

З цього приводу колегія встановила, що на час прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження 05 квітня 2017р. ОСОБА_2 ще не була визнана стягувачем замість померлого ОСОБА_5

Так, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017р. було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому провадженні ВП № 42654906, та ця ухвала була скасована ухвалою Апеляційного суду Запорізької області лише 01 червня 2017р. із задоволення заяви ОСОБА_2

Встановлено, що апеляційне провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_2 було відкрито вже після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, та про відкриття апеляційного провадження державному виконавцю не могло бути відомо станом на 05 квітня 2017р.

Отже, з урахуванням того становища, яке склалось станом на 05 квітня 2017р., державний виконавець Лазарок О.А. обґрунтовано діяла у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Подальше ж скасування її постанови від 05 квітня 2017р. начальником Вознесенівського ВДВС пов»язано не з неправомірними діями державного виконавця Лазарок О.А. або незаконністю цієї постанови, як вважає скаржник ОСОБА_2, а саме з визначенням судовим рішенням її статусу як стягувача у виконавчому провадженні замість померлого стягувача ОСОБА_5

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія відхиляє апеляційну скаргу як необґрунтовану та залишає без змін оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15 вересня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

ОСОБА_7