Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/1783/17 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миніч Т.І.

суддів Трояновської Г.С.,

ОСОБА_1

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Житомирського районного суду від 02 жовтня 2017 року

за матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа Третя житомирська державна нотаріальна контора,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць, для подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_8, померлої 13.09.2014 року.

11 вересня 2017 року ухвалою судді позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення її недоліків оплати судового збору.

Ухвалою судді Житомирського районного суду від 02 жовтня 2017 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції та відкрити провадження у справі. Апелянт зазначає, що 22.09.2017 року недоліки позову ним були усунуті у строки, визначені судом. Проте, копію платіжного документа про сплату судового збору ним не було подано до суду, оскільки на той час він перебував у відїзді за межами Житомирської області. Вважав, що судом мало бути отримано повідомлення банку про внесення ним платежу.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Житомирського районного суду від 11 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ч.1 ст. 121 ЦПК України, а саме через несплату судового збору в сумі 640 грн. та подання до суду копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків, що не перевищує п'яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Вказану ухвалу ОСОБА_3 отримав 21.09.2017 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 24). У звязку з цим, останнім днем виправлення недоліків заяви було 26.09.2017 року.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодекс, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

22.09.2017 року позивач на рахунок Житомирського районного суду здійснив оплату судового збору в сумі 640 грн. та 320 грн. Проте, копію квитанції на адресу суду направив лише 02.10.2017 року (а.с. 26-28).

Тобто, недоліки позовної заяви у встановлений судом строк позивачем не були усунуті, а тому суддею обґрунтовано постановлено ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернуто її на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Доводи апелянта про те, що судовий збір ним був оплачений у термін, вказаний в ухвалі, однак на той час він перебував за межами Житомирської області та вважав, що суд вчасно отримає повідомлення банку про внесений ним платіж, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 73 ЦПК України питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Одночасно з клопотанням про поновлення чи продовження строку належить вчинити ту дію або подати той документ чи доказ, стосовно якого заявлено клопотання.

Разом з тим, ОСОБА_3, перебуваючи за межами Житомирської області та не маючи змоги направити квитанції у строки, визначені законом, наданим йому правом не скористався та не подав до суду першої інстанції заяву про продовження строку на усунення недоліків його заяви.

За наведених обставин, підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає, оскільки її постановлено з додержанням норм процесуального права.

Крім того, суд вважає необхідним роз'яснити позивачу, що визнання неподаною його позовної заяви та її повернення не позбавляє його права повторного звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Житомирського районного суду від 02 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: