Справа № 2-8887/11
Провадження № 4-с/761/114/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року заявник звернувся до Шевченківського районного суду із даною скаргою та просив зняти арешт з майна ОСОБА_1 та оголошення заборони на відчуження майна, накладений постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 19.10.2012 року (ВП №34748219).

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що 03.12.2013 року у зв'язку із письмовою заявою стягувача, керуючись п.1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу, про що виніс відповідну постанову, проте, арешт не зняв. 12.10.2016 року заявник звернувся із заявою до начальника ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві про зняття арешту з майна боржника у зв'язку із поверненням виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 17.10.2016 року заявником було отримано лист від начальника ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві, що підстави для зняття арешту відсутні та арешт може бути зняти за рішенням суду.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги та просив суд їх задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві знаходилось виконавче провадження №34748219 за виконавчим листом №2-8887 виданим 23.04.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в розмірі 83213,54 грн.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 19.10.2012 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми стягнення та заборону здійснювати відчуження будь-якого його майна.

03.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача.

Згідно до вимог ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч.2 ст. 387 ЦПК України).

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог скарги, оскільки, в скарзі не зазначено, які саме дії не були вчинені державним виконавцем, відсутні вимоги щодо визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, а тому скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 47, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження»; ст. ст. 3, 57, 58, 60, 208 - 210, 218, 223, 383 - 389 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні вимог скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з майна - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя