Справа № 182/7294/16-ц
Провадження № 2/0182/963/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.01.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті бабусі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом і за законом.

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2, яка до дня смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з господарськими побудовами, загальною площею

54,5 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.1984 року за № 1-2858;

- земельної ділянки, площею 0,10 га., наданої для обслуговування житлового будинку, та розташованої на території Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.04.2002 року, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області;

- земельної ділянки, площею 0,0234 га., наданої для ведення особистого підсобного господарства, та розташованої на території Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.04.2002 року, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого вона заповідала свій будинок їй. Після смерті бабусі спадщину прийняла вона шляхом пред'явлення відповідної заяви до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори. На день смерті спадкодавця, крім неї, інших спадкоємців у померлої не має. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Проте, у його видачі їй було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не пред'явлено правовстановлюючий документ на будинок. Для вирішення цього питання державною нотаріальною конторою їй рекомендовано звернутися до суду. З вказаних вище причин вона як спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та вимушена звернутися до суду. Її бабця на законних підставах набула право власності на вказаний вище будинок та земельну ділянку. Право власності спадкодавця на будинок було зареєстроване Нікопольським міським бюро технічної інвентаризації права власності 04.12.1984 року в реєстровій книзі № 13 під реєстровим № 148, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.1984 року за № 1-2858. Право власності спадкодавця на земельну ділянку було зареєстроване в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7838 на підставі рішення Нікопольської міської ради народних депутатів № 607 від 12.09.2001 року та на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.04.2002 року, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області. Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, яка прийняла спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів на успадковане майно не може набути прав власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст. 16 ЦК України це право підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка на задоволенні позову наполягала (а.с.27). Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.44).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов"язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого

самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_2 (а.с.6), яка до дня смерті мешкала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з господарськими побудовами, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.1984 року за № 1-2858 (а.с.10, 13-16, 26);

- земельної ділянки, площею 0,10 га., наданої для обслуговування житлового будинку, та розташованої на території Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.04.2002 року, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області (а.с.11, 28);

- земельної ділянки, площею 0,0234 га., наданої для ведення особистого підсобного господарства, та розташованої на території Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1, які належали спадкодавцю на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.04.2002 року, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області (а.с.11, 28).

На випадок своєї смерті спадкодавиця ОСОБА_2 склала заповіт, згідно якого вона заповідала свій будинок позивачці (а.с.12). Після смерті бабусі позивачка спадщину прийняла шляхом пред'явлення відповідної заяви до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори. На день смерті спадкодавця, крім позивачки, інших спадкоємців у померлої не має (а.с.7, 32-41). Для оформлення своїх спадкових прав позивачка звернулась до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.36). Проте, у його видачі позивачці було відмовлено у зв'язку з тим, що нею не пред'явлено правовстановлюючий документ на будинок. Спадкодавиця на законних підставах набула право власності на вказаний вище будинок та земельну ділянку (а.с.10-11). Право власності спадкодавця на будинок було зареєстроване Нікопольським міським бюро технічної інвентаризації права власності 04.12.1984 року в реєстровій книзі № 13 під реєстровим № 148, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.1984 року за № 1-2858 (а.с.26). Право власності спадкодавця на земельну ділянку було зареєстроване в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7838 на підставі рішення Нікопольської міської ради народних депутатів № 607 від 12.09.2001 року та на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.04.2002 року, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області (а.с.28). Позивач фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, загальною площею 54,5 кв.м., житловою площею 29,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,10 га., надану для обслуговування житлового будинку, розташовану на території Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1, та на земельну ділянку, площею 0,0234 га., надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Нікопольської міської ради Дніпропетровської області за адресою: АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_2 на підставі Державного Акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.04.2002 року, виданого Нікопольською міською радою народних депутатів Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал