Справа № 362/623/17
Провадження № 2/362/1112/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Кравченко Л.М.,
при секретарі Яренко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 договору б/н від 20.06.2012 р., остання отримала кредит у розмірі 6100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, та була проінформована про умови кредитування. Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту не виконував, станом на 31.10.2016 р. виникла заборгованість в розмірі 47 403,54 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом з понесеними судовими витратами.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи судом повідомлений належно. Матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, проти винесення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відповідача, на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України дає підстави вважати, що судовий виклик вручений належним чином.
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, враховуючи, що представник позивача проти цього не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом достовірно встановлено, що 20.06.2012 р. між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2. був укладений кредитний договір шляхом прямої і безумовної згоди позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір, що підписується підписом у заяві (а.с.15,16 - 25).
Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова відсоткова ставка 2,5 % в місяць, розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних засобів) - 7% від заборгованості, штраф при порушенні строків платежів 500,00 грн. + 5% від суми позову.
Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі, проте відповідач на даний час ухиляється від виконання свої обовязків за кредитним договором.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів установлено, що підписанням заяви 20.06.2012 р. сторони фактично уклали кредитний договір та погодили всі його істотні умови, однак взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів відповідач не виконав, розмір заборгованості відповідача підтверджено матеріалами справи, тому суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача допущеної грошової заборгованості в розмірі 47 403,54 грн. в повному обсязі.
Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 1600,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 612, 625, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмово заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання її копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Кравченко