16 травня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Великоновосілківської селищної ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 16.02.2017 року звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи вимоги тим, що відповідач ухиляється від належного виконання батьківських обов'язків відносно дитини, вихованням та утриманням якої не займається. З серпня 2015 року по теперішній час відповідач не цікавиться дитиною і не намагається встановити батьківські стосунки. Спілкуватися з дитиною та участь в житті сина він не приймає. На підставі викладеного просить позбавити відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судове засідання позивача ОСОБА_1 не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, в судове засідання не з'явився та причин своєї неявки суду не повідомив, відповідно до вимог ст. 224 ч. 1 ЦПК України суд ухвалив проведення заочного розгляду даної справи.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Великоновосілківської селищної ради Донецької області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого 20.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Великоновосілківського районного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Відповідно до рішення Великоновосілковського районного суду Донецької області від 19.04.2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набрало чинності 30.04.2016 року.
Згідно довідки, виданої Дошкільним навчальним закладом № 1 (Ясла-садок) комбінованого типу смт. Велика Новосілка від 02.02.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує вищевказаний дошкільний навчальний заклад. За час перебування дитини у садку батько за ним не приходив, батьківських зборів не відвідував, успіхами сина не цікавився.
Відповідно характеристики № 02/477 від 01.02.2017 року, виданої УСЗН Великоновосілковської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 працює в управлінні на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку, головного бухгалтера з 28.12.2016 року. В повсякденному житті дисциплінована, доброзичлива, відповідальна, витримана та користується повагою в колективі.
Згідно довідки № 2-28-0680 від 01.02.2017 року, виданої виконкомом Великоновосілковської селищної ради Донецької області, ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням виконкому Великоновосілковської селищної ради Донецької області № 259 від 28.12.2016 року затверджено висновок Органу опіки та піклування Великоновосілковської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, по відношенню до його малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з вищевказаного висновку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ніяким чином не опікується своїм малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не контролює його підготовку до самостійного життя. Всі ці факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком та свідомого нехтування ним своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 20, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, т. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Великоновосілківської селищної ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Донецька, Донецької області, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Владимирська