АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИТИ:

У липні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 серпня 2013 року між банком та відповідачем було укладено договір №SAMDN8452, на підставі якого ОСОБА_2 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 26,4% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив умови кредитного договору, що полягали у не поверненні кредиту, не сплаті відсотків, комісій та штрафних санкцій. Таким чином заборгованість по кредиту станом на 18 червня 2015 року становить 74185грн.32коп., з яких: сума заборгованості по кредиту - 50000грн.00коп., заборгованість по відсоткам - 19871грн.50коп., пеня - 305грн.00коп., штрафні санкції - 4008грн.83коп. Просив стягнути з відповідача на його користь зазначені суми заборгованості та судові витрати в сумі 741грн.85коп.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SAMDN8452 від 23.08.2013 у розмірі 50000грн.00коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 19871грн.50коп., заборгованість за пеню та комісією у розмірі 305грн.00коп., штраф (фіксована частина) у розмірі 500грн., штраф (процентна складова) у розмірі 3508грн.83коп., а всього 74185 (сімдесят чотири тисячі сто вісімдесят пять) гривень 32 копійки.; вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду повністю не відповідає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що 23 серпня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір №SAMDN8452 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжної картки, на підставі якого ОСОБА_2 було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 50000 грн. зі сплатою за користування кредитом протягом перших 30 днів з моменту виникнення заборгованості по кредитному ліміту (Пільговий період) виходячи з процентної ставки 0,01% річних, далі відповідачу нараховувалася комісія за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у пільговий період-2,2% від заборгованості, а з 31го дня виникнення заборгованості по Кредитному ліміту нарахування відсотків за користування Кредитним лімітом здійснювалися виходячи із Базової відсоткової ставки. (а.с.7-10).

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання та за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), боржник повинен виплатити Винагороду Банку.

Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів будь-якого з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн.+5% від суми позову.

Задовольняючі позов, районний суд виходив з того, що позивач взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, перерахувавши кредитні кошти, проте відповідач не виконав у повному обсязі свої зобовязання, передбачені цим Договором, а також Умовами та правилами надання банківських послуг, у звязку з чим утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 18 червня 2015 року становить 74185грн.32коп., з яких: сума заборгованості по кредиту - 50000грн.00коп., заборгованість по відсоткам - 19871грн.50коп., пеня - 305грн.00коп., штраф (фіксована частина) - 500грн., штраф (процентна складова) - 3508грн.83коп. (а.с.5-6).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Разом з цим позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафів, колегія суддів вважає необґрунтованими, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України.

А за положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до п. 1.1 спірного кредитного договору зазначено, що у разі непогашеної заборгованості в 30-денний строк з моменту її виникнення Клієнт сплачує комісію за несвоєчасне погашення кредитного ліміту у льотний період 2,2 % від заборгованості.

У той самий час, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у п. 8.6 зазначено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і комісія та пеня в цьому разі є різними видами цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому підстави для стягнення штрафів відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне заочне рішення суду в частині стягнення з боржника штрафів скасувати та в цій частині в задоволенні позову відмовити, в звязку з чим змінити загальний розмір заборгованості з 74 185 грн. 32 коп. на 70 176 грн. 49 коп., у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він ніколи не підписував вказаний вище кредитний договір, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки таких доказів суду надано не було, а тому саме ці доводи не є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року скасувати в частині стягнення штрафів та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Заочнерішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 рокув частині визначення загальної суми змінити з 74 185 грн. 32 коп. на 70 176 грн. 49 коп.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_3