10.04.2017 Єдиний унікальний номер 205/975/17
РІШЕННЯ 1488/1

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Скрипник К.О.

при секретарі Молчанові Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 20 лютого 2017 року звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року по 11 вересня 2015 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 16 грудня 2014 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Позивач постійно купує продукти харчування, одяг дитині, сплачує за харчування в дитячому садку, витрачає багато коштів на ліки дитині, оскільки дитина хворіє на епілепсію. Відповідач же маючи дохід не сплачує аліменти, з дитиною не бачиться, не піклується про його стан здоров`я, розвиток, навчання. Позивач просили змінити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., до повноліття дитини.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовну заяву не визнали в повному обсязі та просили відмовити в її задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року по 11 вересня 2015 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5,9,10).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2014 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 19 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.28-29).

За ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1ст.184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно дост.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач просить змінити розмір аліментів з 1/4 частини та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, тоді як фактично це є зміною способу присудження аліментів.

І для зміни розміру аліментів, і для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі Сімейний кодекс України передбачає певні умови, а саме: наявність нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі, інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.184 СК); зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених законом.

Тобто, позивачка повинна довести зміну обставин, що були наявними на момент винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку та довести підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачка не скористалася наданими їй правами, не обґрунтувала свої позовні вимоги та не надала суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доводи позивача щодо того, що її матеріальне становище погіршилося є безпідставними, оскільки позивачем на підтвердження свої позовних вимог не надано суду належних доказів, а тому суд вважає, що вони не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

В свою чергу, встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та обіймає посаду менеджера у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 і К» та отримує заробітну плату, у звязку з чим аліменти стягуються від частини його заробітку (доходу).

Інші доводи позивача, що отримуваних аліментів не достатньо для покриття витрат, які вона несе по утриманню дитини не можуть бути підставами для зміни розміру аліментів.

Крім того, згідно позовної заяви позивач посилається на ст. 185 СК України, тобто участь батьків у додаткових витратах на дитину, при цьому заявляє позовні вимоги про зміну розміру аліментів та суд розяснював право позивача на звернення до суду з позовними вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину, оскільки дитина хворіє.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є необґрунтованим, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 15, 57-60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, що стягуються відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя К.О. Скрипник