АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції: Хоменко О.Л. Доповідач: Андрієнко А.М.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3149/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва - Галицького Ігоря Васильовича та ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у справі за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Товариство з обмеженою відповідальністю «Легке авто», про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року позивач Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва в особі представника звернувся з позовом до відповідачів ПАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, обґрунтовуючи тим, що 29.03.2014 року на 38 км автодороги Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel Astra, державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу, та автомобілем Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» згідно полісу серії АС №63449859. Відповідно до звіту № 4088/07/14 про оцінку автомобіля Opel Astra, державний номер НОМЕР_1, від 22.07.2014 року матеріальний збиток, завданий позивачу в результаті пошкодження автомобіля, складає 83265 грн. 20 коп. За складання звіту позивачем сплачено 800 грн. 03.09.2014 року позивач звернувся до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування, надавши всі необхідні документи, але відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив. У зв'язку з викладеним просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на свою користь страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. (в межах ліміту відповідальності страховика), іншу суму в розмірі 34 065 грн. стягнути з ОСОБА_3 В подальшому позивач збільшив позовні вимоги та з урахуванням зміни фінансової ситуації в Україні і підвищенням курсу долара просив стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на його користь страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. (в межах ліміту відповідальності страховика), а з відповідача ОСОБА_3 58 435 грн. на підставі нового звіту №4088/07/14-2 про оцінку автомобіля Opel Astra, державний номер НОМЕР_1, від 14.05.2015 року, згідно з яким матеріальний збиток, завданий позивачу в результаті пошкодження автомобіля, складає 107 635 грн. та з урахуванням витрат, понесених на складання звіту.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СК «Уніка» на користь Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень суму матеріального збитку в розмірі 33 932 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 339 грн. 33 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 2 368 грн. 78 коп. Стягнуто з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 5 201 грн. 62 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду і ухвалити нове по суті позовних вимог, мотивуючи тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, не в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не були доведені обставини, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_3 також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача про стягнення матеріальних збитків з ПАТ «СК «Уніка» задовольнити частково, виходячи з встановленого судом апеляційної інстанції ступеня вини обох учасників ДТП у його вчиненні, а в іншій частині відмовити, при ухваленні нового рішення в мотивувальній його частині вказати, що факт передачі автомобіля позивача, що був пошкоджений в ДТП, в користування ТОВ «Легке Авто» в суді не доведено. Зазначив, що оскаржуване рішення не відповідає нормам процесуального права, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

В суді апеляційної інстанції представник апелянта КП по утриманню зелених насаджень підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 та його представник підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ПАТ «СК «Уніка» підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_3 та просив її задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Судом встановлено, що 29.03.2014 року на 38 км автодороги Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» , державний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності позивачу, під керуванням третьої особи ОСОБА_4 та автомобілем Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_3

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» , державний номер НОМЕР_1, отримав наступні механічні пошкодження: деформовано кузов автомобіля, праві передні та праві задні дверцята, дах автомобіля, правий поріг, переднє та заднє праві крила, капот, заднє ліве крило, відірвано передній бампер, пошкоджено задній бампер, розбито лобове скло, скло правих дверей, дзеркала заднього виду, що підтверджується довідкою ВДАІ Васильківського району від 29.03.2014 року.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05.06.2014 року 3-ю особу ОСОБА_4 також визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вина обох водіїв під час дорожньо-транспортної пригоди дорівнює по 50 %, оскільки ця обставина вже встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 19.11.2014 року .

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована у відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» згідно з полісом АС №63449859. За даним полісом ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну страхувальника, становить 50 000 грн., франшиза - 0, крім того, водій автомобіля Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_2 мав на момент ДТП договір добровільного страхування з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» .

ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» , відшкодувавши ОСОБА_3 шкоду за договором добровільного страхування звернувся із позовом до ТОВ «Легке авто», у володінні якого на час ДТП перебував автомобіль Опель Астра.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2014 року з ТОВ «Легке авто» стягнуто на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» шкоду в порядку регресу в розмірі 50 097 грн. 22 коп.

З тексту рішення вбачається, що ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на виконання договору добровільного страхування автотранспорту №006102/4002/0000147 від 03.09.2013 року у зв`язку зі страховим випадком, що мав місце 29.03.2014 року, було виплачено власнику автомобіля Volkswagen Touareg, державний номер НОМЕР_2, суму страхового відшкодування в розмірі 199 174 грн. 43 коп.

03.09.2014 року позивач звернувся до відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування, так як ОСОБА_3 визнано винним у ДТП.

При цьому до ТОВ «Легке авто», а так само до водія автомобіля Опель Астра , якого також визнано винним в ДТП позивач вимоги не заявляє.

Згідно звіту № 4088/07/14 про оцінку автомобіля Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1, від 22.07.2014 року, виконаного на замовлення позивача суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 83 265 грн. 20 коп.

Оцінюючи вартість матеріального збитку, оцінювач виходив з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 449 473 грн. 14 коп., та визначив розмір матеріального збитку на рівні ринкової вартості транспортного засобу, яка на момент оцінки становила 83 265 грн. 20 коп. При цьому визначено, що ремонт транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому відшкодуванню підлягає різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту № 00149742 від 10.09.2014 року визначено вартість автомобіля Opel Astra після ДТП і становить 16 200 грн., а тому суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку, що матеріальна шкода завдана позивачу становить 83 265 грн. 20 коп.- 16 200 грн =67 065, 20 грн. Оскільки вина відповідача ОСОБА_3 визначена в розмірі 50%, то з ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» підлягає стягненню 67065, 20 : 2 =33932 грн 60 коп, а з відповідача ОСОБА_3 в такому випадку шкода не відшкодовується, оскільки вона покривається страховою виплатою.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що звіт №4088/07/14-2 про оцінку автомобіля Opel Astra, державний номер НОМЕР_1, від 14.05.2015 року, виконаний на замовлення позивача суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Сател Груп», за яким матеріальний збиток, завданий позивачу в результаті пошкодження автомобіля, встановлено в сумі 107 635 грн. не може бути прийнятий до уваги, оскільки він був складений без огляду автомобіля, що є порушенням правил складання звіту.

Колегія суддів не приймає до уваги вимоги апеляційної скарги позивача щодо неповного відшкодування завданої шкоди, оскільки позивач не позбавлений можливості звернутися із вимогами про відшкодування шкоди і до іншої особи, вина якої визнана в ДТП в такому ж розмірі.

Доводи представника ОСОБА_3 про те, що перебування автомобіля позивача в користуванні ТОВ «Легке Авто» не доведено, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки ця обставина вже встановлена судовим рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2014 року, а відповідно до ст.. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Цим же рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2014 року встановлено також, що обидва учасники ДТП рівнозначно винні у дорожньо транспортній пригоді, а тому саме із цих підстав як господарський суд так і суд першої інстанції стягнув на відшкодування шкоди з кожної із сторін лише 50 % .

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги представника Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва - Галицького Ігоря Васильовича та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 13 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :