Справа № 189/1726/17
У Х В А Л А

14.12.2017 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третьої особи: фермерського господарства «Фенікс-Агро» про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права оренди земельної ділянки за законним користувачем,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третьої особи: фермерського господарства «Фенікс-Агро» про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права оренди земельної ділянки за законним користувачем.

Представник позивача звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить задовільнити заяву шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь які реєстраційні дії з державної реєстрації будь-яких речових прав щодо земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0706 та кадастровий номер :02:030:0683, що знаходиться на території Великомихайлівської сільської ради. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «МАЯК» код 30888328 реєструвати договір про внесення змін до договорів 11.04.2007 року за №4/15 та 23.12.2008 року №65 укладений 01 серпня 2016 року стосовно земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0706 площею 5,5828 га, та кадастровий номер :02:030:0683 площею 4,8738 га які належать йому на праві приватної власності.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що він та інші власники земельних ділянок які з власної волі надали у користування - оренду ФГ «ФЕНІКС-АГРО» свої земельні ділянки, неодноразово зверталися з письмовими вимогами про усунення ТОВ «МАЯК» перешкод у користуванні земельними ділянками. Але ТОВ «МАЯК» продовжує перешкоджати і надалі йому як власнику своєї ділянки, розпоряджатися нею. Згодом було отримано інформацію з державного реєстру прав на нерухоме майно, де встановлено, що на сьогоднішній день в реєстрі наявні заяви: 23.09.2017 року, заява про державу реєстрацію іншого речового права, розгляд зупинено, Приватний нотаріус ОСОБА_9 поданої ОСОБА_10 діючим на підставі довіреності від ТОВ «Маяк» буде розглядатись його заява. 03.11.2017 заява про державу реєстрацію іншого речового права, розгляд зупинено, Приватний нотаріус ОСОБА_9 поданої ОСОБА_10 діючим на підставі довіреності від ТОВ «Маяк» буде розглядатись його заява. 29.11.2017 року заява про державу реєстрацію іншого речового права, зареєстровано Чумаківська сільська рада Дніпропетровська область. 30.11.2017 року заява про державну реєстрацію обтяження, відкладено, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дніпропетровської області. Викладене свідчить та підтверджує факт перешкоджання збоку ТОВ «МАЯК» йому як власнику земельних ділянок площею 6,3164 га, кадастровий номер :01:001:0706 та площею 4,8738 га, кадастровий номер :02:030:0683 у вільному володінні та розпорядженні своєю земельною ділянкою. Також наведені факти свідчать про те, що існує очевидна небезпека заподіяння ТОВ «МАЯК» шкоди його земельній ділянці, порушення його прав та законних інтересів як власника земельної ділянки.

Заяву розглянуто згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно.

Згідно ч. 3. ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.20 Постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, яка спрямована проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, в частині заборони державним реєстраторам вчиняти будь які реєстраційні дії може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про необхідність часткового забезпечення позову, шляхом заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які дії з державної реєстрації будь-яких речових прав по відношенню до зазначеного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю «Маяк», третьої особи: фермерського господарства «Фенікс-Агро» про визнання припиненим права користування земельною ділянкою та визнання права оренди земельної ділянки за законним користувачем задовольнити частково.

Заборонити державним реєстраторам вчиняти будь які реєстраційні дії з державної реєстрації будь-яких речових прав щодо земельних ділянок кадастровий номер :01:001:0706 та кадастровий номер :02:030:0683, що знаходяться на території Великомихайлівської сільської ради.

В решті вимог відмовити.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. У разів якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя К.С. Лукінова