Справа № 285/1995/17
провадження № 4-с/0285/29/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., при секретарі - Кравець І.А., за участі прокурора - Матвійчука М.М., представника державного виконавця таНовоград-Волинської міськрайонного ВДВС - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури на дії державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення від 08.11.2017 р. про поверненнястягувачу виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1995/17 від 07.09.2017 р., та скасувати це повідомлення.

В обґрунтування скарги посилався на те, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.09.2017 року по справі № 285/1995/17 задоволено позов керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новоград-Волинської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення коштів у сумі 17143,27 грн., витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Прокурор звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження. Однак, 08.11.2017 року старшим державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонногоВДВС ОСОБА_2 прийнято рішення про повернення виконавчого листа стягувачу, у звязку з ненаданням підтвердження сплати авансового внеску.

Прокурор вважає зазначені дії державного виконавця незаконними, такими, що порушують право прокурора брати участь у виконавчому провадженні, а також право на пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".

Рішення державного виконавця прокурор вважає незаконним, оскільки державні органи, до яких відноситься і прокуратура, звільнені від сплати авансових внесків при предявленні виконавчих документів до виконання. Крім того, згідно абз. 7 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються стягувачи за рішеннями про: відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Стягнення у даному випадку повязано з відшкодуванням витрат на лікування потерпілого від злочину, що відноситься до шкоди, завданої злочином.

ОСОБА_1, яка є одночасно представником Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС та старшого державного виконавця Сидорець С.М., в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала. Посилалась на те, що стягувачем за виконавчим листом є Новоград-Волинська міська рада, яка не є органом державної влади. Крім того, витрати медичного закладу на лікування потерпілого ОСОБА_4 не є шкодою, яка завдана злочином. За таких обставин, відсутні підстави для звільнення стягувача у виконавчому провадженні від сплати авансового внеску.

Представник Новоград-Волинської міської ради в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд скарги прокурора без його участі, скаргу просив задовольнити.

Боржник ОСОБА_5 у судове засідання не прибув. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.09.2017 року по справі №285/1995/17 задоволено позов керівника Новоград-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Новоград-Волинської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення коштів у сумі 17143,27 грн., витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4

Прокурор 07.11.2017 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Старшим державним виконавцем Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС ОСОБА_2 08.11.2017 року на адресу прокурора направлено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу, у звязку з ненаданням підтвердження сплати авансового внеску відповідно до положень п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 1ст. 14ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження,як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою прокурора у разі представництва ним інтересів громадянина або держави в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Судом встановлено, щокерівник Новоград-Волинської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Новоград-Волинської міської ради. Тобто Новоград-Волинська міська рада, як орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних відносинах набув у даному випадку статусу позивача у справі та в подальшому відповідно до виконавчого листа №285/1995/17 статусу стягувача.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно п. б ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» забезпечення медичного обслуговування громадян на відповідній території віднесено до делегованих повноважень органів місцевого самоврядування.

Таким чином, у сфері охорони здоровя органи місцевого самоврядування виконують функції органів виконавчої влади. При цьому формальний статус таких органів не може бути обмеженням у виконанні відповідних функцій.

Разом з тим, системний аналіз Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» дає підстави для висновку, що прокуратура є державним органом, отже в силу ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" звільнена від сплати авансового внеску.

Крім того, предметом стягнення за виконавчим листом № 285/1995/17 є відшкодування коштів у сумі 17143,27 грн., витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Положеннями ст. 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Суд визнає необґрунтованими посилання державного виконавця на те, що витрати закладу охорони здоровя на лікування потерпілого не є шкодою, завданою внаслідок злочину.

Причинний звязок між протиправними діями ОСОБА_3 та спричиненою шкодою здоровю ОСОБА_4 встановлено вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.06.2016 у справі № 285/4567/15-к, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України.

У звязку з обовязком держави забезпечити надання потерпілому медичної допомоги, місцевим бюджетом понесено витрати, які є збитками, що безпосередньо повязані зі шкодою, заподіяною здоровю потерпілого внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є підставами для звільнення стягувача від сплати авансового внеску.

За таких обставин, повернення державним виконавцем виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1995/17 без прийняття до виконання суперечить вимогам чинного законодавства, а отже є незаконним.

Скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Повідомлення державного виконавця від 08.11.2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 209, 209-210, 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС ОСОБА_2 щодо винесення повідомлення від 08.11.2017 р. про повернення виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1995/17 від 07.09.2017 р., стягувачу без прийняття до виконання.

Скасувати повідомлення від 08.11.2017 р. старшого державного виконавця Новоград-Волинського міськрайонного ВДВС ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/1995/17 від 07.09.2017 р. стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст рішення складено 28.11.2017 року.

Суддя А.В. Помогаєв