У х в а л а

03 жовтня 2017 року

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсаційних виплат за надурочну роботу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Форма і зміст позовної заяви визначена в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, як передбачено нормою даної статті, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Як убачається зі змісту позовної заяви та матеріалів долучених до неї, позивачі звертаються з об"єднаними позовними вимогоми в одному провадженні, однак позивачами не обгрутовані вказані дії та їх доцільністі, враховуючи, що поданий позов не містить ознак, передбачених ст. 32 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у позивачів з відповідачем індивідуальні трудові відносини, в матеріалах справи міститься лише один трудовий договір укладений з позивачем ОСОБА_5 та відповідачем, позивачі виконували різні трудові обов"язки, діяли самостійно, отримували різну суму заробітної плати.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, при подачі позовної заяви мають зазначатися докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При зверненні до суду, позивачами не надано доказів наявності заборгованості по заробітній платі та виконання роботи у надурочний час, їх тривалості.

Крім того, слід звернути увагу позивачів, що частина 1 ст. 133 ЦПК України встановлює, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якого до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000,00 грн.).

Стаття 5 Закону України «Про судовий збір» звільняє від сплати судового збору при подачі позову про вирішення трудового спору лише щодо двох вимог - стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. При звернення з позовом до суду про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні пільг щодо сплати судового збору Закон України «Про судовий збір» не містить.

Судом розглянуто клопотання про звільнення позивачів від сплати судового збору, однак суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки заявниками не надано доказів, які підтверджують скрутне матеріальне становище.

Як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання позовної заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статі 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статі 119 ЦПК України), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК України) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статі 207 ЦПК України).

Враховуючи викладене вище, відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 3, 60, 80, 119, 120, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсаційних виплат за надурочну роботу залишити без руху.

Встановити позивачам строк для усунення недоліків, що не перевищує пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачам.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачам зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. В. Гумен