ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2134/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ДП «Макіїввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку. Позовні вимоги мотивує тим, що він працював на ДП «Макіїввугілля» з 23 червня 2011 року по18 вересня 2014 рік гірничим майстром й наказом № 1177 від 18 вересня 2014 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, але відповідач всупереч ст. 116 КЗпП України не здійснив виплату належних йому всіх коштів при звільненні, які складаються із заборгованості по заробітній платі за серпень 2014 року - 3 207 грн. 86 коп. та вересень 2014 року - 5 192 грн. 73 коп. Вважає, що оскільки з вини відповідача йому не виплачено при звільнені всіх сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, він вправі згідно ст. 117 КЗпП України вимагати стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, що становить 137 354 грн. 38 коп., й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності з підтриманням позовних вимог, не заперечував проти винесення заочного рішення. Крім того, звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача компенсацію за затримку виплати заробітної плати в сумі 6 471,68 грн.

Відповідачі в судове засідання не з'явився, направив до суд заперечення з проханням відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач працював на ДП «Макіїввугілля» з 23 червня 2011 року по18 вересня 2014 рік гірничим майстром й наказом № 1177 від 18 вересня 2014 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, але відповідач всупереч ст. 116 КЗпП України не здійснив виплату належних йому всіх коштів при звільненні, які складаються із заборгованості по заробітній платі за серпень 2014 року - 3 207 грн. 86 коп. та вересень 2014 року - 5 192 грн. 73 коп.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011р. на підтвердження суми заборгованості по зарплаті, яка стягується, може бути розрахунковий лист.

Тому на підтвердження суми заборгованості по зарплаті, яка стягується, позивач надав суду розрахунковий листок по зарплаті за серпень та вересень 2014р.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

При звільненні працівника, згідно до ст. 116 КЗпП України, виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівникові перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був в день звільнення позивача, але не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок, провести з ним розрахунок та виплатити всі суми, що належать йому, які на сьогодні відповідачем не виплачені, що не спростовується останнім.

З вини відповідача позивачу не виплачено при звільнені всіх сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляду справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по дань постановлення рішення.

Згідно п.21 вказаної Постанови при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. Обчислення середньої заробітної плати у випадку її збереження, остання обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, включаючи усі виплати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, та проводиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Порушення термінів виплати позивачу середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні складає визначену суму - 132 026 грн. 00 коп., яка визначається за визначеною формулою: 526 робочих днів за вказаний період часу х 251 грн. 00 коп. (середньоденної заробітної плати) = 132 026 грн. 00 коп.).

Відповідно, суд вважає за необхідне поновити порушене право позивача шляхом стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь позивача 8 400 грн. 59 коп. - заборгованості по заробітній платі та 132 026 грн. 00 коп. - середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ст. Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за

який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» від 21.02.2001р. № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після

утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача компенсацію за затримку виплати нарахованої заробітної плати в сумі 6 471,68 грн.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини третьої статті 88 ЦПК України.

Так, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору згідно Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на викладене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Згідно ст. 237 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 44, 47, 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати», ст. ст. 6, 7, 10, 11, 15, 57, 60, 81, 88, 195,196, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного підприємства «Макіїввугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Макіїввугілля» на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 8 400 (вісім тисяч чотириста) грн. 59 коп. - заборгованості по заробітній платі, 132 026 (сто тридцять дві тисячі двадцять шість) грн. - середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсацію за затримку виплати нарахованої заробітної плати в сумі 6 471,68 (шість тисяч чотириста сімдесят одну) грн. 68 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Макіїввугілля» на користь держави 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати за один місяць

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА