Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7323/16-ц Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М.
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним догвоором,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 31 січня 2011 року між банком та відповідачкою укладений кредитний договір, відповідно до якого останній наданий кредит в сумі 9300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% річних. Умовами договору також передбачено, що кінцевий термін повернення коштів відповідає строку дії картки.

Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а боржник не виконує передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим станом на 31 липня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 43228 грн. 74 коп. грн., яка складається із: основного боргу в сумі 9012 грн. 66 коп.; заборгованості за відсотками в сумі 30581 грн. 38 коп.; 1100 грн. заборгованості зі сплати пені, а також штрафів: 500 грн. (фіксована частина), 2034 грн. 70 коп. ( процентна складова).

Враховуючи вищезазначене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 43228 грн. 74 коп. заборгованості за даним кредитним договором.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 43228 грн. 74 коп., 1378 грн. судового збору та 420 грн. витрат, повязаних з публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що строк дії договору закінчився у лютому 2012 року, з 2012 року вона припинила сплату коштів за даним договором. Звернувшись до суду з позовом у вересні 2016 року, позивач пропустив строк позовної давності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу.

На думку представника ПАТ КБ «ПриватБанк», апеляційна скарга є безпідставною, оскільки термін дії картки тривав до квітня 2017 року, що свідчить про дотримання банком строків звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з того, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 43228 грн. 74 коп. Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Судом встановлено, що 31 січня 2011 року між сторонами укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 наданий кредит в сумі 9300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних.

Досліджена судом виписка за рахунку свідчить про перерахування банком зазначених коштів на рахунок боржника.

Надана позивачем довідка містить інформацію про те, що на підставі вказаного кредитного договору ОСОБА_1 видавались кредитні картки, зокрема: 31 січня 2011 року зі строком дії до жовтня 2014 року; 6 вересня 2011 року зі строком дії до серпня 2014 року; 4 травня 2012 року зі строком дії до березня 2016 року; 19 грудня 2012 року зі строком дії до липня 2016 року; 19 лютого 2013 року зі строком дії до липня 2016 року; 3 квітня 2013 року зі строком дії до квітня 2017 року; 25 квітня 2013 року зі строком дії до серпня 2016 року.

Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконувала передбачені договором умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, станом на 31 липня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 43228 грн. 74 коп. грн., яка складається із: заборгованості зі сплати кредиту в сумі 9012 грн. 66 коп.; заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 30581 грн. 38 коп.; 1100 грн. заборгованості зі сплати пені, а також штрафів: 500 грн. (фіксована частина), 2034 грн. 70 коп. ( процентна складова).

Відповідно до ст.ст. 1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Спірний договір укладений між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у якій зазначено, що вона разом із памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 9012 грн. 66 коп.

Оскільки умовами договору передбачено нарахування пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та сплату відсотків, колегія погоджується з висновком суду про стягнення з боржника на користь позивача 1100 грн. пені.

Також є правильним висновок суду про те, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню й заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами. Проте, колегія суддів не погоджується із розрахунком цієї заборгованості, який здійснений позивачем, оскільки в даному випадку нарахування відсотків здійснювалось на тіло кредиту та відсотки, що не узгоджується з вимогами законодавства.

Враховуючи ту обставину, що заборгованість зі сплати кредиту становить 9012 грн. 66 коп., відсоткова ставка складає 30,00 %, на користь позивача підлягає стягненню 4297 грн. 07 коп. заборгованості зі сплати відсотків за період з вересня 2011 року по 31 липня 2016 року.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Отже, пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року ( справа №6-2003цс15).

Вирішуючи даний спір, суд стягнув з ОСОБА_1 штрафи та пеню. Отже боржник в даному випадку несе подвійну відповідальність, що не узгоджується з положеннями ст.61 Конституції України.

Таким чином, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового,- про стягнення на користь ПАТ КБ ПриватБанк 14409 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором, яка складається із: заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 9012 грн. 66 коп.; заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 4297 грн. 07 коп.; а також пені у розмірі 1100 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, є безпідставним, оскільки кредитна картка, видана ОСОБА_1 на підставі спірного кредитного договору, діяла до квітня 2017 року. Отже, звернення до суду з даним позовом у вересні 2016 року відбулось у межах строку позовної давності.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог на користь позивача підлягає стягненню 454 грн. 74 коп. судового збору, та на користь ОСОБА_1 1010 грн. 58 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,309,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково .

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 жовтня 2016 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14409 грн. 73 коп., а також 454 грн. 74 коп. судового збору.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 1010 грн. 58 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча Судді: