Справа № 589/1768/17
Провадження № 6/589/56/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Євдокімової О.П.

з участю секретаря Юрочко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка подання старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1

- про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним поданням, в якому просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, що мешкає: Сумська область, м. Шостка вул. Бабушкіна, 28/72, у праві виїзду за межі України шляхом заборони виїзду за кордон органами Державної прикордонної служби України.

Подання мотивується тим, що у відділі державної виконавчої служби знаходиться рішення № 1000 від 30.07.2013р. виданий Шосткинським об*єданим управлінням ПФУ Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Шосткинського об*єданого управління ПФУ Сумської області штраф в розмірі 170,00 грн.

Однак боржник ухиляється від повного та своєчасного виконання рішення ШОУПФ Сумської області, в звязку з чим державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Представник відділу ДВС в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали подання, прийшов до наступного.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначено в Законі України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (далі Закон).

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Застосування такого обмеження може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Разом з тим будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 обізнана щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї суми боргу, що їй надсилалась постанова про відкриття виконавчого провадження і виклики державного виконавця, і вона їх отримувала, в матеріалах доданих до подання відсутні.

Таким чином, не зазначені докази, що державним виконавцем вжито усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення і він був змушений після вжиття всіх заходів звернутись з вказаним поданням до суду, а тому неможливо дійти висновку, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити борг.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4