Номер провадження: 22-ц/785/4694/17
Номер справи місцевого суду: 494/958/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Заводівська сільська рада Березівського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14 березня 2017 рокуу задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Заводівська сільська рада Березівського району Одеської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 березня 2017 рокута ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції сторони не зявилися, хоча повідомлялись належним чином про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74-77 ЦПК України.

Відповідно до ст. 305 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було достовірно встановлено, що 26 вересня 2009 р. на підставі ухвали господарського суду Одеської області було порушено провадження у справі №7/235-08-4029, щодо банкрутства ВАТ «Жовтнівка».

Ухвалою того ж суду від 06 жовтня 2009 р. по справі було призначено ОСОБА_4, відповідача по справі, арбітражним керуючим ліквідації ВАТ.

12 травня 2010 р. між ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу окремого індивідуально-визначеного майна, цілісного майнового комплексу ВАТ «Жовтнівка». Згідно п.2.1 укладеного між ними договору ціна договору склала 500 000 гривень, які позивач, згідно до касового ордеру №1 від 12 травня 2010 р. внесла на рахунок товариства, а 17 травня 2010 р. був укладений акт прийму-передачі, за яким все майно по договору було передано позивачу.

Ухвалою господарського суду від 18 травня 2010 р. юридичну особу ВАТ «Жовтнівка» припинено, арешт скасований, мораторій та інші заходи на забезпечення заяви та провадження у справі закрито.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просила визнати договір дійсним та визнати право власності за нею на обєкти нерухомості, посилаючись на можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна з підстав, визначених частиною другою ст. 220 ЦК, та визнання у звязку із цим права власності на обєкти нерухомості, оскільки сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За змістом ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Таким чином, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов'язків для сторін. Договір купівлі-продажу житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України №6-162цс 12 від 30.01.2013р., що відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися всіма судами України.

За положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонених законом, зокрема із правочинів

Встановивши вищезазначені обставини справи та застосувавши наведені норми права, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Отже, рішення у справі, яке переглядається є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права .

Висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані, тому, висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Заводівська сільська рада Березівського району Одеської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М.Сегеда

ОСОБА_5