Справа № 433/503/17
РІШЕННЯ

іменем України

19 грудня 2017 року Сватівський районний суд Луганської області у складі головуючого:

судді Попової О.М.,

при секретарі Крикуновій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

Встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області звернувся позивач ОСОБА_1 з даним позовом, в якому зазначив, що згідно з договором позики від 18 березня 2014 року ОСОБА_2 отримала у нього грошову суму у розмірі, що підлягає поверненню строком до 18 квітня 2014 року у розмірі еквівалентному 16640,00 доларів США. На поточну дату курс НБУ становить 26,8 грн./долар США, тобто підлягаюча поверненню сума складає 445952 грн. ОСОБА_2 умови договору порушила, отримані кошти не повернула. На забезпечення повернення боргу був укладений договір іпотеки від 18 березня 2014 року згідно якого ОСОБА_2 передала йому в іпотеку квартиру за адресою АДРЕСА_1 лєт ОктябряАДРЕСА_2.

Згідно уточнених позовних вимог зазначив, що договором іпотеки від 18 березня 2014 року сторонами встановлена заставна вартість предмета іпотеки у сумі 170000 грн. та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь частину боргу за договором іпотеки від 18 березня 2014 року у розмірі 20000 грн.; у рахунок погашення частини заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 150000 грн. за договором іпотеки від 18.03.2014, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 лєт ОктябряАДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною 170000 грн. або ціною, що встановлюється на підставі експертної оцінки.

Долучити до матеріалів справи копію договору іпотеки, на які він посилався в позовній заяві та копії витягів з реєстрів, що підтверджують державну реєстрацію іпотеки та обтяження майна за договором.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи була повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області. Суд не має можливості надіслати засобами поштового зв'язку на їх адресу до м. Луганськ судові виклики, оскільки УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти. У звязку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики від 18 березня 2014 року, ОСОБА_2 отримала у нього грошову суму у розмірі, що підлягає поверненню строком до 18 квітня 2014 року у розмірі еквівалентному 16640,00 доларів США. На поточну дату курс НБУ становить 26,8 грн./долар США, тобто підлягаюча поверненню сума складає 445952 грн. ОСОБА_2 умови договору порушила, отримані кошти не повернула. На забезпечення повернення боргу був укладений договір іпотеки від 18 березня 2014 року згідно якого ОСОБА_2 передала йому в іпотеку квартиру за адресою АДРЕСА_1 лєт ОктябряАДРЕСА_2 (а.с. 71-74).

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, як передбачено ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За доводами позовної заяви ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за виконанням основного зобовязання щодо повернення позики наданої позивачем 18 березня 2014 року в сумі,еквівалентній 16640,00 доларів США, у передбачений договором строк до 18 квітня 2014 року, не виконав.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного наданого позивачем доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у встановленому порядку доводи позивача щодо невиконання зобовязань за позикою не спростовані, доказів виконання основного зобовязання повернення позики, розірвання договору іпотеки від 18.03.2014, припинення права іпотеки не надано, вважає, що позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви.

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 отримала у позику від позивача ОСОБА_1 грошову суму, еквівалентну 16640,00 доларів США, яку відповідач зобовязалась повернути до 18 квітня 2014 року, що підтверджується договором іпотеки від 18.03.2014, який у встановленому порядку нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У порушення зобовязань щодо повернення позики відповідач ОСОБА_2 не повернула суму позики, визначену сторонами у договорі.

Крім того, позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 частину боргу за договором іпотеки від 18 березня 2014 року у розмірі 20000 грн.; у рахунок погашення частини заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 150000 грн. за договором іпотеки від 18.03.2014, звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 лєт ОктябряАДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2

Таким чином, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 20000 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, то суд приходить до наступного.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі ст. 33 вищезазначеного Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Відповідно до п. 4.2 договору про іпотеку, сторони домовились, що іпотеко держатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку основного зобовязання у наступних випадках: якщо у момент настання строку виконання зобовязань за договором позики вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений цим Договором строк суми позики, та/або при несплаті або частковій несплаті передбачених цим Договором суми штрафних санкцій та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1.2 цього Договору, сторони визначили заставну вартість предмету іпотеки 170000 грн.

Згідно своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1 просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення частини заборгованості ОСОБА_2 у розмірі 150000 грн.

Під час розгляду справи позивачем не заявлялося клопотання про проведення оцінки предмету іпотеки.

Заперечення щодо вартості та оцінки предмету іпотеки відповідачем суду не надані.

Відповідно до п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобовязання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотеко держателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, спів вставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність.

Таким чином, з урахуванням доведеності позивачем обставин невиконання відповідачем основного зобовязання щодо повернення позики, а також наявності у позивача передбаченого договором іпотеки права на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання відповідачем ОСОБА_2 основного зобовязання співмірності суми у рахунок погашення частки заборгованості в розмірі 150000 грн. та вартості предмету іпотеки, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення на предмет іпотеки обґрунтовані.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню не в повному обсязі в звязку з наступним.

Як вбачається зі змісту позову та договору іпотеки, земельна ділянка розташована у м. Краснодоні Луганської області. Є загальновідомим фактом, що на території України проводиться антитерористична операція. Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція визначається Розпорядженням КМУ, до зазначених населених пунктів відноситься і м. Луганськ. Таким чином, спірна квартира, на яку позивач просить суд звернути стягнення, знаходиться на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 9 Закону України від 02.09.2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014 року, протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам підприємцям) або юридичним особам субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку».

Зазначеним Законом визначено, що період проведення антитерористичної операції час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України» від 13.04.2014 р., Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 р. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Таким чином, суд вважає, що на час дії Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки виконанню не підлягає, при цьому, кредитор не втрачає права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, оскільки зазначеним Законом лише тимчасово забороняється примусова реалізація предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Крім того, за заявою позивача ухвалою судді від 21 вересня 2017 року позивачу ОСОБА_1 відстрочена оплата судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі. Ціна позову позивачем визначена у 400000 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 4000 грн., оскільки позов задоволено частково. На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 12, 76, 95, 141, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 39 Закону України "Про іпотеку", суд, - Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину боргу за договором іпотеки від 18 березня 2014 р. у розмірі 20000 грн.

У рахунок погашення частини заборгованості ОСОБА_2 в розмірі 150000 грн. за договором іпотеки від 18 березня 2014 р., звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 лєт ОктябряАДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 170000 грн. або за ціною, що встановлюється на підставі експертної оцінки.

Рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1 лєт ОктябряАДРЕСА_2, яка належить на праві власності ОСОБА_2, не підлягає виконанню на час дії мораторію, встановленому законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області.

Суддя О.М. Попова