Справа № 472/565/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" листопада 2017 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до відповідача Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

29 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В позовній заяві зазначила, що з 11.08.1992 року вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла матір позивачки - ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис №68 відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивачки - ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис №54 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області.

Позивачка та її батьки завжди проживали за адресою: АДРЕСА_2. Проте згідно довідки Миколаївського МБТІ від 11.03.2016 року власником даного будинку значиться ОСОБА_6 - 1/1 свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 10.02.1971 року, зареєстроване Вознесенським МБТІ від 10.02.1971 року за реєстровим номером 880.

ІНФОРМАЦІЯ_6 власниця будинку ОСОБА_6 померла, але свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами видане через рік після її смерті.

В зв'язку з цим, позивачка звернулась до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_2 за набувальною давністю, оскільки більше десяти років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується житловим будинком по теперішній час.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області Слепендяєва Г.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує і заперечень не має.

Суд, заслухавши представника позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії НОМЕР_2 видане 10 лютого 1972 року її батьком був - ОСОБА_5 та матір - ОСОБА_4 /а.с.7/.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 померла в смт. Веселинове про що відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області було складено відповідний актовий запис №68 /а.с. 8/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивачки ОСОБА_5 про що, 13 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №54 та 08 серпня 2013 року видано повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 /а.с.9/.

Згідно довідки Веселинівської філії ММБТІ від 11 березня 2016 року № 204 власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 станом на 28.12.2012 р. є ОСОБА_6 - 1/1 свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 10.02.1971 р., зареєстроване Вознесенським МБТІ від 10.02.1971 року за реєстровим номером 880 /а.с.11/.

Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в смт. Веселинове Миколаївської області про що ІНФОРМАЦІЯ_6 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселинівського районного управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №34 /а.с.10/.

Відповідно до розпорядження Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області №21-р від 19 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків селища Веселинове та ліквідацію атрибутів тоталітарного режиму» вулицю АДРЕСА_3 перейменовано на вулицю АДРЕСА_4 /а.с. 13/.

Відповідно до довідки Веселинівської селищної ради №145/02-12 від 18.01.2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дійсно проживали з моменту народження і до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 19/.

Крім того факт відкритого користування будинком підтверджується реєстрацією особистих рахунків на газопостачання, електропостачання за ОСОБА_4, а саме: квитанцією №35 від 27.04.2012 року про оплату за електропостачання, квитанцією №123 від 25.05.2010 року, квитанцією №248 від 25.06.2010 року про оплату за газопостачання, актами на знімання газового лічильника на планову повірку та на встановлення газового лічильника за 2012 рік.

Відповідно до договору №31437 про надання телекомунікаційних послуг від 29 січня 2014 року де однією із сторін укладення договору є ОСОБА_2, що підтверджується рахунком до сплати №10.1 від 29.01.2014 р./а.с. 23-24/.

01.08.2015 року ОСОБА_2 уклала договір з КП «Веселинівський водоканал» на вивезення твердих побутових відходів /а.с. 25/.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення ГУ ДФС у миколаївській області №3989424-00 від 16.05.2017 року земельний податок ОСОБА_2 складає 40 грн. 12 коп. /а.с. 26/.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України, обставини, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є: майно може бути об'єктом небувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

На запит суду від Веселинівської філії МБТІ надійшла інвентарна справа №1479 на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_2, в якій знаходиться свідоцтво про право власності на житловий будинок, яке видане 10.02.1971 року на підставі рішення виконавчого комітету Веселинівської селищної ради депутатів трудящих від 04.02.1971 року, який належить ОСОБА_6.

Водночас рішення від 04.02.1971 року виконавчого комітету Веселинівської селищної ради та свідоцтво про право власності на житловий будинок від 10.02.1971 року, прийняте та видане після смерті ОСОБА_6 (дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 року).

Відповідно до ст. 9 ЦК УРСР (чинного на момент правовідносин), правоздатність громадян - Здатність мати цивільні права і обов'язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Зміст правоздатності громадян заклечається в тому, що громадяни можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно, обирати рід занять і місце проживання, мати права автора твору науки, літератури і мистецтва, відкриття, винаходу, раціоналізаторської пропозиції, промислового зразка, а також мати інші майнові та особисті немайнові права. (ст. 10 ЦК УРСР).

Згідно довідки отриманої від Державного нотаріального архіву Миколаївської області, спадкова справа після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, не заводилася. Веселинівська державна нотаріальна контора Миколаївської області на запит суду, також повідомила, спадкова справа після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, не заводилася.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, відсутні відомості щодо реєстрації права власності на нерухоме майно за адресами: АДРЕСА_1

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_2 добросовісно заволоділа житловим будинком АДРЕСА_2 і продовжує відкрито, безперервно володіти ним з 11 серпня 1992 року, тобто протягом більше десяти років, сплачує комунальні послуги та постійно підтримує його в належному стані, а представник відповідача позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за ОСОБА_2 права власності на вище зазначений житловий будинок за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарчими будівлями і спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_2, а саме: житловий будинок - літ. А, житловою площею 44,0 кв.м., загальною площею 77,1 кв.м.; сарай - літ. Г; сарай - літ. Д; літня кухня - літ. Б; гараж - літ. І; вбиральня - літ. З; літній душ - літ. Ж; погріб - літ. Впд; споруди - №2-4, І.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі, протягом 10 днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області П. О. Чаричанський