АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1440/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1413/17Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.

при секретарі Рибак О.О.

за участі представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Аршиця"

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року

по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Аршиця" до ОСОБА_3, Приватного підприємства "Ворскла" про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ТОВ «Агрофірма Аршиця» звернулось до суду із вказаним позовом та просило визнати недійсним договір оренди землі № 241 від 15.12.2015 року, укладений між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Ворскла», номер запису про інше речове право № 14889543 від 06 червня 2016 року, та визнати укладеною, без підпису сторін, додаткову угоду до договору оренди землі № 552 від 01.12.2008 року, зареєстрованого 22 вересня 2010 року за № 73, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах, визначених додатковою угодою.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 01.12.2008 року із ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі № 552, за умовами якого відповідач передав товариству у платне користування належну їй земельну ділянку строком на 5 років. Державна реєстрація договору оренди землі була проведена у Новосанжарському РВ ПРФ «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено відповідний запис від 22 вересня 2010 року за № 73.

Пунктом 8 зазначеного договору оренди землі передбачено, що після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказувало, що товариство завчасно - 20.04.2016 року направило ОСОБА_3 лист з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі, проте відповіді не отримало. Орендодавець також не направляв орендарю протягом одного місяця з моменту закінчення строку дії договору оренди листів щодо відмови в його поновленні.

В подальшому товариству стало відомо про реєстрацію 06.06.2016 року договору оренди тієї самої земельної ділянки з ПП «Ворскла».

Вважає, що відповідачами було порушено його переважне право на оренду землі.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма Аршиця» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Агрофірма Аршиця», просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Агрофірма Аршиця» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01 грудня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма Ворскла» було укладено договір оренди спірної земельної ділянки загальною площею 3,140 га, строком на пять років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 22 вересня 2010 року (а.с.16-18).

Пункт 41 договору передбачає, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, тобто 22 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 8 зазначеного договору оренди землі після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Орендар, ТОВ «Агрофірма Ворскла» звернувся до ОСОБА_3 з листом № 83 від 20 квітня 2016 року з проханням поновити договір оренди, додавши екземпляри відповідної додаткової угоди. Рекомендований лист відповідач отримав 28.04.2016 року (а.с.31-33).

Відповідно до п. 1.5.14 статуту ТОВ «Агрофірма «Аршиця», затвердженого протоколом загальних зборів учасників 16.08.2016 року, ТОВ Агрофірма «Аршиця» є правонаступником всього майна, всіх прав та обовязків ТОВ «Агрофірма Ворскла» згідно з передавальним актом, затвердженим загальними зборами учасників ТОВ «Агрофірма Ворскла» 26.01.2016 року (а.с.84-96).

30.03.2016 року ОСОБА_3 уклала договір оренди землі № 277 з Приватним підприємством «Ворскла» (а.с.97-98).

Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду згідно договору оренди землі № 277 від 30 березня 2016 року ОСОБА_3 передала, а ПП «Ворскла» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку площею 3,1400 га, яка розташована на території Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.99).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Агрофірма Аршиця», суд першої інстанції виходив з того, що товариство не виконало приписів закону про завчасне (не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договорів оренди) повідомлення орендодавця про свої наміри скористатися переважним правом на поновлення договорів оренди, тому відсутні законні підстави визнавати поновленими договори оренди та спонукати відповідача до укладання додаткових угод. Оскільки відсутні підстави для визнання договорів оренди поновленими, суд також не знайшов підстав для визнання недійсними договорів оренди, укладених між відповідачами, і скасування їх державної реєстрації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

У частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до п. 41 Договору оренди землі від 01 грудня 2009 року, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Так, вбачаючи, що договір було зареєстровано 22 вересня 2010 року, то строк його дії закінчувався 22 вересня 2015, а тому орендар був зобовязаний повідомити орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: - з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-219 цс14, постанові від 10 червня 2015 року у справі № 6-70цс15, а також постанові від 13 березня 2016 року у справі №6-146цс16.

Позивач направив ОСОБА_3 лист-повідомлення та проект додаткової угоди поштою 20 квітня 2016 року, які останньою отримано 28 квітня 2016 року, тобто за 219 днів після закінчення строку договору, а не за 30 днів до закінчення його строку, як передбачено законом, що є порушенням визначеної законодавством процедури поновлення договору оренди.

Відповідно до ч.2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Вказане правило є винятком із загального правила щодо випадків, коли здійснення цивільних прав та виконання обовязку повязується із поданням заяви чи іншого повідомлення і боржник не встигне вчинити цю дію до закінчення відповідних операцій в установі.

У даному випадку ж, частина 2 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначає обов'язок орендаря за наявності у нього наміру скористатися переважним правом на укладення договору оренди, повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Таким чином, позивач мав повідомити, тобто довести до відома орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договорів не пізніше, ніж за місяць, тобто до 22 серпня 2015 року. Це означає , що ОСОБА_3 повинна була дізнатися про пропозицію ТОВ «Агрофірма Аршиця» про поновлення договору оренди та умови поновленого договору не пізніше ніж за місяць до закінчення строку його дії, тобто до 22 серпня 2015 року, тоді як позивач лише 20.04.2016 року здав таке повідомлення на пошту,

Оскільки передбачена ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» процедура поновлення договору може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги доводи позивача, обґрунтовані вказаною нормою, про те, що ТОВ «Агрофірма Аршиця» після закінчення договору оренди продовжує використовувати земельну ділянку відповідача, а останній проти цього не заперечує. При цьому, виходячи зі змісту акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду згідно договору оренди землі № 277 від 30 березня 2016 року спірна земельна ділянка була передана у користування ПП «Ворскла».

Колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача з посиланням на правові висновки Верховного Суду України ( від 25 лютого 2015 року №6-219цс14, №6-10 цс15 ; від 18 березня 2015 року у справах №6-3ц15, №6-4цс15) про те, що за наявності в орендаря переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендарем на таких самих умовах, які запропоновані попереднім орендарем, є порушенням переважного права попереднього орендаря.

Вказані правові висновки не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки ТОВ «Агрофірма Аршиця» не дотримано строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договорів оренди на новий строк, а від так переважне право на укладення договору оренди землі припинило свою дію.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, ТОВ «Агрофірма Аршиця» наведено не було.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Аршиця" відхилити.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_4

--//-- ОСОБА_5

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1