Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/685/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Сірик І.С.

секретаря Барабащук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, інтереси якої представляє ОСОБА_2, до територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за заповітом. Посилається на те, що 06.06.2014 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 2-А, розташованого по вул. Мічуріна в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області. Вказане спадкове майно ОСОБА_4 згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 25.01.2011 року заповів ій. Інших спадкоємців за заповітом не має.

Позивачка ОСОБА_1 вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_4

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися подали суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилася, подала суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вказала, що позовні вимоги визнає повному обсязі, на спадщину після смерті сина ОСОБА_4 не претендує, не заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача територіальної громади с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в їх відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.06.2014 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_4, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №133783 від 13.06.2014 року (а.с.8). Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Мічуріна,2-А в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Вказане спадкове майно, згідно заповіту від 25.01.2011 року, посвідченого секретарем виконкому Ржавинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі №05, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, померлий ОСОБА_4 заповів дружині ОСОБА_1 (а.с.16). Інших спадкоємців за заповітом не має.

Згідно довідки виконкому Ржавинецької сільської ради №1312 від 17.05.2017 року незалежно від заповіту спадкоємцем за законом, що має право на обов»язкову частку у спадщині за ст.1241 ЦК України після смерті ОСОБА_4 є його мати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вона є непрацездатною. Однак ОСОБА_3, у відповідності до ст.1273 ч.1 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України.

Відповідно до ст.1273 ч.1 ЦК України, а саме: спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 не скористалася своїм правом на отримання спадщини, як спадкоємець який має право на обов»язкову частку у спадщині, не прийняла спадкове майно у встановлений законом строк, не подала заяву до нотаріальної контори про прийняття, тому майно успадковується спадкоємцем за заповітом.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 спадщину вчасно прийняла, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №38597784 від 10.10.2014 року (а.с.19) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №283/02-31 від 01.03.2017 року (а.с. 20).

З метою оформлення спадщини позивачка у встановлений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згадане спадкове майно, що вбачається із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №38597784 від 10.10.2014 року (а.с.19), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачкою не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_4, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 20).

Судом встановлено, що житловий будинок, розташований по вул. Мічуріна,2-А в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області належав ОСОБА_4, який помер 06.06.2014 року, що підтверджується довідкою виконкому Ржавинецької сільської ради №623 від 03.03.2017 року (а.с. 21), обліковою карткою обєкта по господарського обліку (а.с.22), довідкою-характеристикою Заставнівського РБТІ №265 від 02.10.2014 року (а.с.13), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.9-12).

Згідно рішення 04-3/2015 від 24 грудня 2015 року Ржавинецької сільської ради про перейменування вулиць села вулицю Мічуріна перейменували на вулицю Квіткова.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Згідно довідки виконкому Ржавинецької сільської ради №623 від 03.03.2017 року (а.с.21), облікової картки обєкта по господарського обліку (а.с.22), довідки-характеристикою Заставнівського РБТІ №265 від 02.10.2014 року (а.с.13) житловий будинок розташований в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області по вул. Квіткова,2-А побудований за власні кошти, не є колгоспним двором, будівельний паспорт не виготовлявся, правовстановлюючі документи на нього не видавались.

В п. 3.3.Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

На виконання вказаних норм закону, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4 набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачкою, як спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 9-12). Згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №265 від 02.10.2014 року (а.с.13) його вартість становить 120185 (сто двадцять тисяч сто вісімдесят п»ять) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1241, 1268, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 10, 11, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И Л А :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 113,10 м.кв., житловою площею 60,70 м.кв., що знаходиться в с. Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області, розташованого по вул. Квіткова, буд.2-А в порядку спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 06.06.2014 року в с.Ржавинці Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сірик І.С.