АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року у справі за позовом Приватного підприємства «Столичні будинки» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по квартирній платі та за надані житлово - комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПП «Столичні будинки» звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої до суду 15.09.2016 року, просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ПП «Столичні будинки» заборгованість по квартирній платі та за надані комунальні послуги за період з 01 березня 2013 року по 31 серпня 2016 року у сумі 28 179 гривень 34 копійки, з якої: 20 732 гривні 83 копійки - основний борг, 6 488 гривень 74 копійки - інфляційні витрати, 957 гривень 77 копійок - 3% річних та судовий збір у сумі 1 378 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що, ПП «Столичні будинки» є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1, який було передано підприємству в експлуатацію згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс у відповідності до наказу Акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» «Про передачу в експлуатацію житлового будинку».

Справа №761/1673/16-ц
№ апеляційногопровадження:22-ц-796/4961/2017
Головуючий у судіпершої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у судіапеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Відповідач, який після смерті свого батька - ОСОБА_7 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1, не виконує своїх обов'язків по оплаті фактично спожитих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим, станом за період з 01 березня 2013 року по 31 серпня 2016 року має заборгованість перед позивачем, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 28 179 гривень 34 копійки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року позовні вимоги ПП «Столичні будинки» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості по квартирній платі та за надані комунальні послуги - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПП «Столичні будинки» 28 837 грн. 12 коп., з яких: 20 016 грн. 02 коп. - сума заборгованості за житлово-комунальні послуги, 6 488 грн. 02 коп. - сума інфляційних втрат, 955 грн. 08 коп. - сума 3% річних та 1 378 грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити , стягнути з ОСОБА_5 на користь ПП «Столичні будинки» 5854, 55 грн., з яких 5539,16 коп. - сума заборгованості за житлово-комунальні послуги, 230, 01 грн. - сума інфляційних витрат, 85,38 грн. - сума 3% річних, посилаючись на порушення судом першої інстанції норма матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає про те, що суд, в оспорюваному рішенні, дійшов не правильного висновку, що ПП «Столичні будинки» є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1, оскільки в матеріалах справи наявний лист Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.02.2016 за №059/20-1324, яким, з посиланням на ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Порядок проведення конкурсу з надання житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою КМУ від 21.07.2005 № 631 та Порядок визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу № 60 від 25.04.2005, зазначено що відповідно до Наказу АТХК «Київміськбуд» № 60/0/8-12 від 12.04.2014 будинок передано на обслуговування і експлуатацію ПП "Столичні будинки".

Отже, зі змісту наведеного вище листа вбачається, що рішення органу місцевого самоврядування про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1 на конкурсних засадах відсутнє.

Крім того, матеріали справи не містять рішення органу місцевого самоврядування чи консесуального рішення співвласників будинку про визначення/обрання ПП "Столичні будинки" виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1. Як результат, суд дійшов помилкового висновку, що ПП "Столичні будинки" є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1, оскільки законодавство України передбачає надання статусу балансоутримувача, управителя та виконавця послуг в житловому будинку на підставі доручення власників чи затвердження з боку відповідного органу місцевого самоврядування, а не передачі майна від одного приватного підприємства до іншого.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4., яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, підтримала доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав .

Представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3, що діють на підставі довіреностей в інтересах ПП «Столичні будинки», проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ПП «Столичні будинки» є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку АДРЕСА_1, який було передано підприємству в експлуатацію згідно Акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс у відповідності до наказу Акціонерного товариства холдингової компанії «Київміськбуд» «Про передачу в експлуатацію житлового будинку».

При цьому, обслуговування та утримання вказаного будинку у відповідні періоди здійснювалось позивачем на підставі тарифів, погоджених з громадою, Управлінням ЖКГ Подільської районної у місті Києві державної адміністрації та переданих на затвердження органу місцевого самоврядування, Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №101 від 26.02.2016 року, відповідних договорів із виконавцями житлово- комунальних послуг та згідно ліцензій АЕ №№288331, 271490 на постачання та виробництво теплової енергії, нарахування якої у відповідні періоди проводилось на підставі тарифів, затверджених Розпорядженням №857 від 31.05.2011 року, Постанови НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, постанови НКРЕКП №613 від 03.03.2015 року, постанови НКРЕКП №31.03.2015 року, Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 1152 від 26.11.2015 року.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилається на те, що відповідач, який після смерті свого батька - ОСОБА_7 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1, не виконує своїх обов'язків по оплаті фактично спожитих житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим, станом за період з 01 березня 2013 року по 31 серпня 2016 року має заборгованість перед позивачем, яка, враховуючи інфляційні витрати та 3% річних, складає 28 179 гривень 34 копійки.

Відповідно до ст.ст. 151, 162 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 р. № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Також, у відповідності до положень п. 5. ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово- комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як установлено в судом, ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1, яку він успадкував після смерті свого батька - ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, як до відкриття спадщини, а саме в період з 01 березня 2013 по ІНФОРМАЦІЯ_1, так і з часу відкриття спадщини, а саме в період з 01 червня 2013 року по 31 серпня 2016 року по квартирі АДРЕСА_1 рахується заборгованість за спожиті-комунальні послуги у сумі 28 179 гривень 34 копійки, з якої: 20 732 гривні 83 копійки - основний борг, 6 488 гривень 74 копійки - інфляційні витрати, 957 гривень 77 копійок - 3% річних, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які є вірними та коригування не потребують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку, що сума заборгованості відповідача перед позивачем, за період з 01 червня 2013 року по 31 серпня 2016 року становить 27 459 гривень 12 копійок та складається з: основного боргу - 20 016 гривень 02 копійки; інфляційних втрат - 6 488 гривень 02 копійки; 3% річних - 955 гривень 08 копійок.

Крім того, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла на момент відкриття спадщини після померлого батька позивача, а саме в період з 01 березня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вже зазначалось вище, спадкоємцем майна померлого ОСОБА_7, а саме - квартири АДРЕСА_1, є його син - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стичинською Г.М. 24.12.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1198.

В свою чергу, положеннями статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з час відкриття спадщини.

Отже, виходячи зі змісту вказаних статей, приймаючи спадщину, до складу якої входить квартира, спадкоємець приймає на себе і всі борги, пов'язані з такою квартирою, які були у спадкодавця на момент відкриття спадщини.

Разом з тим, чинним законодавством України передбачено певний порядок як сплати, боргів спадкоємцями, так і звернення кредиторів спадкодавця до спадкоємців з вимогою погасити борг.

Так, у відповідності до положень ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредиторів спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про борги померлого. Кредиторові належить протягом 6 місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явивши свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Таким чином, аналіз вказаної норми закону, дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, у зв'язку з чим ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Як встановлено судом першої інстанції, 01 липня 2014 року відповідач звернувся до відповідача з листом, в якому повідомив про смерть власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7

Разом з тим, як претензія про сплату боргу за житлово-комунальні послуги від 29 травня 2015 року, так і позов, датований 13 січня 2015 року, було пред'явлено позивачем до відповідача з пропуском строків для пред'явлення вказаних вимог, передбачених вимогами ст. 1281 ЦК України.

В той же час, положеннями ч. 4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки, позивачем пропущено строк пред'явлення вимоги до ОСОБА_5, а наслідком такого пропущення є припинення прав позивача як кредитора, суд дійшов правильного висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за житлово- комунальні послуги, яка виникла на момент відкриття спадщини після померлого батька позивача, а саме в період з 01 березня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволенню не підлягають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості по квартирній платі та надані комунальні послуги в період з 01 березня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки позов було пред'явлено позивачем до відповідача з пропуском строків для пред'явлення вказаних вимог, передбачених вимогами ст. 1281 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача представника відповідача ОСОБА_4, яка діє на підстав довіреності в інтересах ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: