АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1457/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/637/К/17 суддя Чайкіна О.В.
Категорія № 26 (ІІ) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: позивач - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про стягнення недоплаченої одноразової страхової допомоги у звязку з ушкодженням здоровя,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 році ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ( надалі ОСОБА_3 Фонду), третя особа Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» та просив суд визнати протиправною (незаконною) та скасувати Постанову "Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності у разі настання права страхової виплати після 01 січня 2015 року" за №0407/22899/22899/.1/2 від 20 квітня 2015 року ОСОБА_3 Фонду; стягнути з ОСОБА_3 Фонду 77 647,50 грн. недоплати одноразової допомоги.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 Фонду про визнання протиправною (незаконною) та скасування Постанови "Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності у разі настання права страхової виплати після 01 січня 2015 року за №0407/22899/22899/1/2 від 20 квітня 2015 року ОСОБА_3 Фонду, на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. Розяснено, що з вказаними позовними вимогами позивач може звернутися до суду адміністративної юрисдикції

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Зокрема вважає, що суд помилково дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 Фонду є субєктом владних повноважень, тому безпідставно закрив провадження у справі в частині позовних вимог стосовно протиправності дій, як таких, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, представника відповідача , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та просила її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд керувався п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та виходив з того, що згідно п.п. 1,3 ч.1 ст. 17 КАС України заявлені позовні вимоги віднесено до компетенції адміністративних судів.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У статтях 2, 17 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Як видно з матеріалів справи, спір між ОСОБА_1В та ОСОБА_3 Фонду виник з приводу розміру одноразової допомоги ; в разі стійкої втрати працездатності.

Згідно статті 9 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» № 77VIII від 28 грудня 2014 року завданням страхування від нещасних випадків на виробництві є: реалізація державноїх актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці; нормативно-правовий акт № 77-VIII від 28.12.2014 політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у звязку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; профілактика нещасних випадків; віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду його економічної діяльності; проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний) підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання для віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду його економічної діяльності; здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду; аналіз та прогнозування надходження коштів від сплати єдиного внеску.

Як розяснено у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України не здійснює владні управлінські функції, тому з урахуванням наведеного та враховуючи суб'єктний склад сторін такі спори підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції не врахував наведених вимог закону, субєктного складу учасників спору, характеру спірних правовідносин, всупереч ст. 15 ЦПК України, дійшов необґрунтованого висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.І ст. 311, ст.ст. 313-315 ЦПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 15 вересня 2016 року скасувати.

Справу в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення недоплаченої одноразової допомоги в звязку з ушкодженням здоровя щодо скасування Постанови ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області за № №0407/22899/22899/1/2 від 20 квітня 2015 року про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати працездатності у разі настання права страхової виплати після 01 січня 2015 року - повернути до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_5