Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2331/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

Іменем України

14.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Голованя А.М.,

суддів: Гайсюка О.В., Мурашка С.І.,

за участю секретаря: Діманової Н.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2017 року у справі за позовом Фермерського господарства «Красляни» до ОСОБА_2, державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: Фермерське господарство «Прилуцький» про скасування державної реєстрації права оренди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ФГ «Красляни» звернулося до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 16 серпня 2008 року між господарством та ОСОБА_4 було укладено договір оренди земельної ділянки розміром 4,0748 га, строк дії якого складає 10 років.

Після смерті ОСОБА_4 право власності на вказану земельну ділянку перейшло до відповідача ОСОБА_2

16 серпня 2008 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району ОСОБА_3 і остання внесла зміни до Державного реєстру України про реєстрацію іншого речового права, розірвавши Договір оренди між ФГ «Красляни» та ОСОБА_4, спадкоємцем майна якої є ОСОБА_2 зареєструвавши інший Договір оренди землі укладений між ОСОБА_2 та іншою юридичною особою.

Посилаючись на наведене позивач просив суд скасувати державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право: 20153203 від 26 квітня 2017 року, вид іншого речового права право оренди земельної ділянки, проведену державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградської області ОСОБА_3 за договором оренди землі без номеру від 25 квітня 2017 року, який укладений між ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький», предметом оренди якого є земельна ділянка кадастровий номер: :02:000:0380.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, якою просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Сторони, які буди належним чином повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання апеляційного суду не прибули.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький», ОСОБА_5 подав до апеляційного суду письмову заяву про відкладення справи на іншу дату у звязку з хворобою.

Проте колегія суддів вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки зазначена обставина нічим не підтверджена та не вказано про те, що на її засвідчення в подальшому будуть надані відповідні документи. При цьому, самі відповідачі не просили відкласти справу у звязку з хворобою їхнього представника.

Крім того, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.305 ЦПК України)

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов суд першої інстанції зазначив, що у державного реєстратора не було правових підстав без рішення суду або угоди укладеної між ОСОБА_2 та ФГ «Красляни» про припинення та/або розірвання договору оренди землі вносити запис про припинення права оренди і як наслідок цього в подальшому здійснювати державну реєстрацію Договору оренди землі від 25 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький», предметом оренди якого є одна й та ж земельна ділянка площею 4,0758 га, що і за договором від 16 серпня 2008 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду.

Судом першої інстанції було встановлено, що 16 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та ФГ «Красляни» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,08 га, що розташована на території Олександрівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, строк дії якого складає 10 років, зареєстрований 17 грудня 2009 року у Маловисківському районному відділі Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України».

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом право на вказану земельну ділянку після ОСОБА_4, який помер 02 листопада 2015 року, набула ОСОБА_2 (а.с. 55)

20 квітня 2017 року ОСОБА_2 направила на адресу ФГ «Красляни» лист в якому вона повідомила про те, що у звязку з переходом до неї право власності на земельну ділянку вона згідно п. 12.6. договору оренди не має наміру продовжувати дію договору і просить не проводити на земельній ділянці сільськогосподарських робіт. (а.с. 33,34)

25 квітня 2017 року між ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький» було укладено договір оренди землі, предметом оренди якого є спірна земельна ділянка, строком на 15 років. (а.с. 117-121)

З реєстраційної справи вбачається, що 26 квітня 2017 року державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області ОСОБА_3 були проведені реєстраційні дії щодо припинення речового права оренди, а саме договору оренди землі від 16 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ФГ «Красляни». Підставою для припинення вказаного речового права зазначено п.12.5. договору оренди.(а.с. 40-65)

Того ж дня, 26 квітня 2017 року, тим же державним реєстратором. було проведено державну реєстрацію іншого речового права права оренди, за договором оренди землі від 25 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький», предметом оренди якого є та ж сама земельна ділянка, що і за договором оренди від 16 серпня 2008 року, номер запису про інше речове право: 20153203. (а.с. 77-80; 106-109)

Відповідно до ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як слідує зі статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Частиною 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно п. 12.2. договору оренди землі від 16 серпня 2008 року дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря. Договір припиняється також в інших випадках передбачених законом.

Згідно пункту 12.3. вказаного договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

У відповідності до пунктів 12.4., 12.5. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

Умови розірвання договору в односторонньому порядку не визначені, оскільки відповідна графа Договору не заповнена, як у примірнику Договору наданому позивачем так і у копії примірника Договору, що міститься в матеріалах реєстраційної справи, копія якої була витребувана судом (а.с. 4-7, 48-50).

У п. 12.6. Договору оренди землі від 16 серпня 2008 року передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Таким чином, зважаючи на те, що ні законом, ні умовами договору оренди землі від 16 серпня 2008 року не передбачено односторонньої відмови від договору, зазначений договір оренди може бути розірваним лише за згодою сторін або за рішенням суду.

Оскільки між ФГ «Красляни» та ОСОБА_2 не досягнуто згоди щодо розірвання договору та відсутнє судове рішення, що набрало законної сили про його припинення, то договір оренди землі від 16 серпня 2008 року є чинним.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Законом України № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за ним.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Частиною другою статті 9 зазначеного Закону зобов'язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 Закону № 1952-IV під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

У статті 19 Закону № 1952-IV визначені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Так, відповідно до частини першої цієї статті державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХIV «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 161-ХIV) невід'ємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення згідно із законом.

Тобто, у разі подання заяви про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки уповноважена особа зобов'язана пред'явити органові державної реєстрації крім самого договору оренди усі зазначені вище документи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 24 Закону № 1952-IV у державній реєстрації прав може бути відмовлено у разі, якщо заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав.

Таким чином, подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону № 1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Державною реєстраційною службою України у листі від 6 серпня 2013 року № 2951/05-15-13 «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами» роз'яснено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 1 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Судом встановлено, що на момент проведення відповідачем державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, укладеного 25 квітня 2017 року між ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький», був чинним договір оренди цієї ж земельної ділянки від 16 серпня 2008 року, укладений між ОСОБА_4 та ФГ «Красляни», термін дії якого 10 років.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Реєстратор в порушення вимог чинного законодавства при проведенні державної реєстрації речового права за договором оренди землі, укладеним між ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький», не взяв до уваги вже зареєстроване право оренди на спірну земельну ділянку, внаслідок чого неправомірно здійснив повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї ж самої земельної ділянки, тоді як реєстрація договору оренди землі за новим орендарем можлива лише після закінчення строку дії або дострокового розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем та відповідної реєстрації цих фактів.

За наведених обставин доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що суд вирішив справу не згідно із законом, порушив визначений п.11 ЦПК України принцип диспозитивності, залишив поза увагою презумпцію правомірності правочину не ґрунтуються за законі та доказах.

Що стосується тверджень апеляційної скарги про порушення судом меж юрисдикції, то слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно позовної заяви позивачем ФГ «Красляни» оскаржуються дії та рішення відповідача щодо реєстрації права оренди земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_2

В свою чергу, відповідачем державним реєстратором ОСОБА_3 було вчинено оскаржувані дії та прийнято оскаржуване рішення у зв'язку з реєстрацією нового договору оренди від 25 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ФГ «Прилуцький», що на думку позивача є порушенням умов договору оренди землі, укладеного 16 серпня 2008 року між ОСОБА_4 та ФГ «Красляни».

Отже, звернення до суду обумовлено виключно тим, що ФГ «Красляни» намагається захистити свої права та інтереси, як орендар, які, на його думку, були порушені в результаті невиконанням умов договору оренди земельної ділянки.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із порушенням умов договору оренди земельної ділянки, суд апеляційної інстанції вважає, що спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і має вирішуватися судами за правилами ЦПК України.

Отже, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з наступного дня.

Головуючий:

Судді: