Справа № 520/7980/15-ц
Провадження № 2/520/1534/17
УХВАЛА

13.11.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 Ярославовича- відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі №520/7980/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним, суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.06.2015 року позивач ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду із позовом, після уточнення якого просить стягненути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором яка становить 318432,65 гривень та судові витрати у сумі 4776,49 гривень.

Заперечуючи проти позову, 10.11.15 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «ВТБ Банк» після уточнення якого просить ухвалити рішення, яким визнати кредитний договір №20.00.000013 від 04.06.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» недійсним.

До судового засідання, 09.11.2017 року представник ОСОБА_1, позивача за зустрічним позовом та відповідача за первинним позовом, ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить постановити ухвалу про накладення арешту на продаж автомобіля марки - Тоуоtа, модель - Аuris 2008 р. випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № NМТКV56Е30R024783, тип - легковій комбі, реєстраційний номер НОМЕР_1, якій належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 130567, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 08 травня 2008 року, до ухвалення рішення по справі №520/7980/15ц за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1. ОСОБА_3. ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором №20.00.000013 від 04.06.2008р. та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ГІАТ «ВТБ Банк», ОСОБА_3. ОСОБА_4, про визнання кредитного договору №20.00.000013 від 04.06.2008р. недійсним, а також ухвалу про накладення арешту на продаж автомобіля марки Тоуоtа, модель - Аuris 2008 р. випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № NМТКV56Е30R024783, тип - легковій комбі реєстраційний номер НОМЕР_1, якій належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 130567, виданого РЕВ-1 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області 08 травня 2008 року, призначити до негайного виконання, оскільки ОСОБА_1 вважає, що до ухвалення рішення по справі №520/7980/15ц предмет застави, а саме автомобіль марки - Тоуоtа, модель - Аuris 2008 р. випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № NМТКV56Е30R024783, тип - легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_1 може бути проданий особою, якій ПАТ «ВТБ Банк» відступить право вимоги за кредитним зобов'язанням №20.00.000013 від 04.06.2008р та договором застави №20.00.000013-Д31 від 04.06.2008 року. Якщо по справі №520/7980/15ц позовні вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом до ПАТ «ВТБ Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання кредитного договору №20.00.000013 від 04.06.2008р. - недійсним, будуть задоволені, щоб у подальшому у ОСОБА_1 не виниклі обставині, з яких може бути утруднено виконання зазначеного рішення по справі, щодо повернення рухомого майна (предмета застави).

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після предявлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогам.

Суд розяснює, що відповідно до положень ст. 152 ч.1 п.1 позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Тому суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_1 є позивачем за зустрічним позовом і просить застосувати заходи забезпечення позову за зустрічним позовом, а також останній є власником автомобілю марки - Тоуоtа, модель - Аuris 2008 р. випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) № NМТКV56Е30R024783, тип - легковий комбі, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також заявлений ним позов до ПАТ «ВТБ Банк» є не майновим, предметом позову є договір №20.00.000013 від 04.06.2008р., який позивач просить визнати не дійсним,

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, так як необґрунтована і недоведена. Оскільки, заявлені позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 вимоги про накладення арешту всупереч положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України є неспівмірними із вимогами за зустрічним позовом, ОСОБА_1 є позивачем за зустрічним позовом та просить забезпечити зустрічний позов. Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 Ярославовича- відповідача за первинним позовом та позивача за зустрічним позовом, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі №520/7980/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» за участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали та протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали особою без участі якої її було постановлено.

Суддя Луняченко В. О.