Справа № 237/2377/16-ц
Провадження № 2/237/31/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.17 року м. Курахове

Марїнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ліпчанського С. М.,

при секретарі: Бахтіяровій Н. В.,

за участю:

позивача:ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

відповідача: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку в рахунок порушення виконання зобовязань, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення авансу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2013 році позивач та його дружина прийняли рішення придбати будинок в м. Курахове по вул. Железнодорожній, 15. Позивач вказує, що досяг згоди з власником про передачу домоволодіння в розпорядження та сплату суми вартості будинку частинами, після сплати всієї суми сторони домовились про нотаріальне укладення договору. Кінцевий термін сплати за будинок між сторонами не визначено. В серпня 2015 року у вказаному будинку відбулась крадіжка, після чого відповідачка попрохала здійснити кінцевий розрахунок або покинути житло. Позивач вказує, що вивіз речі та передав відповідачці ключі, однак грошові кошти та не повернула, у звязку з чим позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 06.07.2017 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

08.12.2016 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку в рахунок порушення виконання зобовязання.

Зустрічна позовна заява мотивована наступним. Відповідач за первісним позовом не заперечує про наявність домовленості між сторонами про купівлю продаж домоволодіння та підтверджує про отримання від позивача (за первісним позовом) грошових коштів. Вказує, що з грудня 2014 року по лютий 2015 року неодноразово зверталась до позивача з приводу остаточного розрахунку, однак жодний дій вчинено не було. Відповідач за зустрічним позовом вказує, що у позивача змінились сімейні обставини та відпала необхідність придбання будинку. Вказує, що позивач сплатив їй завдаток, який поверненню не підлягає, також просить стягнути з відповідача збитки, у звязку з порушенням зобовязання з вини кредитора.

У судове засідання зявився позивач, його представник, відповідач та його представник.

Суд, дослідившиписьмовідокази у справі, встановивнаступне.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав районного комунального підприємства «Марїнське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою Донецька область, Марїнський район, м. Курахове, вул.. Железнодоріжна, буд. 15 належить ОСОБА_3 на підставі рішення Марїнського районного суду від 20.07.2011 по справі № 2-1357/11.

Сторони в судовому засіданні підтвердили що у 2013 році досягли домовленості з купівлі продажу житлового будинку, документально свої домовленості не оформили. Вирішили укласти нотаріальний договір після сплати позивачем (за первісним позовом) відповідачу (за первісним позовом) всієї вартості будинку. Сплату вартості будинку вирішили здійснювали платежами.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що позивачем (за первісним позовом) було передано відповідачу (за первісним позовом) грошові кошти у розмірі 1 000 доларів США та 26 700 грн.,19.02.2014 року відповідно до розписки та грошові кошти у розмірі 12 000 грн., 08.06.2014 року відповідно до розписки. Всього 28 700 грн. та 1 000 доларів США.

З пояснення позивача (за первісним позовом) вбачається, що вказана сума є авансом та він просить її повернути.

Відповідач (за первісним позовом) вказує, що грошові кошти є завдатком, а отже поверненню не підлягають. В поданому до суду зустрічному позові просить стягнути з позивача (за первісним позовом) збитки у розмірі завдатку, у звязку з порушенням зобовязання з його вини.

Згідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Частиною 1 ст. 571 ЦК України передбачено, що якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Згідноіз ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Враховуючи вищевикладене, правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, застосовується тоді, коли між сторонами укладений договір, проте, він не виконується з вини когось зі сторін договору.

У випадку, коли сторони домовились укласти договір, але не оформили його у встановленому у законі порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми є авансом, який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був перееданий незалежно від того, з вини з якої із сторін не відбулася угода.

Зазначеного висновку дійшов також Верховний Суд України в своєму рішенні від 18.02.2009 року у справі № 6-23108св08.

Завдаток може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке виникло на підставі укладених договорів. Якщо певна сума сплачується до укладення основного договору, вона є виключно авансом, який не виконує забезпечувальну функцію тобто, якщо договір не укладений з ініціативи будь-якої з сторін, то аванс, безумовно, повертається його власнику.

Як вбачається зі змісту вищевказаного рішення ВСУ аванс не є видом забезпечення виконання зобовязань та за своєю природою і правовими наслідками не надає кредитору жодних гарантій задоволення його вимог.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Щодо суми авансових виплат, то суд дійшов висновку, що частина авансу сплачена у національній валюті України підлягає стягненню у національній валюті незалежно від еквіваленту встановленого на час сплати. Грошові кошти сплачені у доларах США підлягають перерахуванню на еквівалент у національній валюті на день винесення рішення. З офіційного сайту НБУ станом на 15.05.2017 року вартість долара США до національної валюти України (гривні) складає: 100 доларів США = 2647,45 грн., а отже 1 000 доларів США становить 26 475 грн.

Судові витрати, документально підтвердженні позивачем, підлягають присудженню на його користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючисьст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аванс у сумі 65 175 (шістдесят пять тисяч сто сімдесят пять) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ОСОБА_4вича витрати, понесені у звязку з оплатою судового збору у розмірі 651 (шістсот пятдесят одна) гривня 75 копійок.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення завдатку в рахунок порушення виконання зобовязань відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 22.05.2017 року

Суддя С. М. Ліпчанський

Дата документу 22.05.17 року