Справа № 199/8658/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Борулько М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання договору довічного утримання припиненим та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання договору довічного утримання припиненим та визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що за договором довічного утримання від 24.02.2005 року, посвідченим державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий номер 3-467, який був укладений між позивачкою та її сином ОСОБА_5, у власність набувача була передана квартира АДРЕСА_1 (ім. газ. «Правда») у місті Дніпропетровську.

Син позивачки ОСОБА_5 помер 24.06.2015 року, актовий запис №400 від 11.03.2016 року. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру №16 в будинку №89 по проспекту ім. газ. «Правда» у місті Дніпропетровську. Дружина померлого ОСОБА_2 від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_5, та виконання у подальшому укладеного договору довічного утримання від 24.02.2005 року - відмовилась, про що було складено відповідні заяви для надання до компетентних органів за належністю, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Позивачка зазначає, що скільки інших спадкоємців у померлого 24.06.2015 року ОСОБА_5 немає, а відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовилась, тому позивачка набула право власності на квартиру №16 в будинку №89 по проспекту ім. газ. «Правда» у місті Дніпропетровську, а договір довічного утримання від 24.02.2005 року припиняється.

Позивачка вчасно не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 не була зареєстрована разом з померлим, тому постановою державного нотаріуса дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 18.03.2016 року, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Посилаючись на те, що спадкоємиця за законом після померлого 24.06.2015 року ОСОБА_5 від прийняття майна, переданого за договором довічного утримання від 24.02.2005 року, відмовилась, позивачка просила суд визнати припиненим договір довічного утримання від 24.02.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, про що надала письмову заяву.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, не заперечувала проти припинення договору довічного утримання від 24.02.2005 року, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала письмову, нотаріально посвідчену заяву.

Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не зявився, просив розглянути справу у відсутність його представника, про що надав відповідну заяву.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений договір довічного утримання від 24.02.2005 року, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий №3-467, на підставі якого у власність набувача була передана квартира АДРЕСА_1 (ім. газ. «Правда») у місті Дніпропетровську.

Син позивачки ОСОБА_5 помер 24.06.2015 року, актовий запис №400 від 11.03.2016 року, який був внесений на підставі рішення суду від 22.02.2016 року про встановлення факту смерті особи - ОСОБА_5.

Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру №16 в будинку №89 по проспекту ім. газ. «Правда» у місті Дніпропетровську. .

Спадкоємцями першої черги після померлого 24.06.2015 року ОСОБА_5 є ОСОБА_2, яка була дружиною померлого спадкодавця, актовий запис про шлюб №45 Сімеїзької посилкової ради міста Ялта Кримської області, та позивачка мати ОСОБА_5, актовий запис про народження №1574 Ленінського районного ЗАГС міста Дніпропетровська.

Відповідачка ОСОБА_2 від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_5, та виконання у подальшому укладеного договору довічного утримання від 24.02.2005 року - відмовилась, про що було складено відповідні заяви для надання до компетентних органів за належністю, посвідчені приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6.

Постановою державного нотаріуса дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 18.03.2016 року, позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 24.06.2015 року ОСОБА_5, через пропуск шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

За ч. 2 ст. 757 ЦК України, якщо у набувача немає спадкоємців або вони відмовилися від прийняття майна, переданого відчужувачем, відчужувач набуває право власності на це майно. У цьому разі договір довічного утримання (догляду) припиняється.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У звязку із відмовою спадкоємиці ОСОБА_2 від виконання договору довічного утримання від 24.02.2005 року та від прийняття спадщини - майна, переданого ОСОБА_5 за даним договором довічного утримання від 24.02.2005 року, іншим способом позивачка оформити спадщину після смерті сина не має можливості, тому суд вважає визнати припиненим договір довічного утримання від 24.02.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 85, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визнання договору довічного утримання припиненим та визнання права власності, - задовольнити.

Визнати припиненим договір довічного утримання від 24.02.2005 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий №3-467.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 51,2 м.кв., житловою 27,0 м.кв..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: