Провадження № 6/754/449/17
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журавської О.В.

за участю секретаря - Касян А.Р.,

розглянувши подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю. О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Деснянського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Скрипка Ю. О. вніс до суду подання про примусове проникнення до житла для проведення виконавчих дій щодо опису та вилучення державним виконавцем майна боржника. Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження №54410047 з примусового виконання виконавчого листа №756/1809/15-ц, виданого 28.07.2017 р. Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди в сумі 328947 грн. 29 коп. 02.08.2017 р. було відкрито виконавче провадження. 19.08.2017 р. виходами державного виконавця за адресою, АДРЕСА_1 встановлено, що боржник за вказаною адресою не проживає та ніколи не проживав. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику на праві власності належить ? частина квартири АДРЕСА_2. Виходами державного виконавця до зазначеної квартири потрапити до квартири та описати ? частину, що належить боржникові не виявилось можливим, оскільки доступу до квартири не надано, дверей ніхто не відчинив, про що складені акти. У зв'язку з вищевикладеним, оскільки рішення суду тривалий час неможливо виконати, державний виконавець просить постановити рішення про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2

В судове засідання державний виконавець не з'явився, причини неявки невідомі, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших особі, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд дослідивши подання, письмові матеріали справи вважає, що подання не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

З письмових матеріалів подання вбачається, що 28 липня 2017 року Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист у справі 756/1809/15-ц (пр.. 2/754/4163/16) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 майнової шкоди в сумі 328 947 грн. 29 коп.

Як вбачається з копії постанови, 02.08.2017 року державним виконавцем Деснянського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві Скрипкою Ю. О. було відкрито виконавче провадження №54410047.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", Виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З урахуванням наведеного, державний виконавець при проведенні виконавчих дій зобов'язаний діяти не лише у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження", але й дотримуватися інших законів, використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Так, забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Особа, яка має невиконанні зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, доки не буде доведено протилежне.

Державним виконавцем не надано жодного доказу, який би свідчив про умисне ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, а саме по собі, невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом встановленого строку, визначеного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього рішеннями суду обов'язків.

На підтвердження необхідності примусового проникнення до житла боржника, державним виконавцем надано суду Акт від 21.08.2017 р. та 23.08.2017 року про те, що в цій дні двері квартири за адресою: АДРЕСА_2, ніхто не відкрив.

З наданих до суду документів не вбачається, що державним виконавцем виконані всі необхідні дії щодо виконання рішення суду, а саме: не вжиті заходи для з'ясування місця роботи боржника, перебуванні на обліку в ПФУ тощо. Запити в УДАІ не направлялися.

В матеріалах справи немає доказів того, що державним виконавцем направлялись на адресу боржника виклики та вимоги про необхідність з'явитися до державного виконавця для надання пояснень та доступу до квартири для опису майна.

Відповідно до імперативних вимог п. п. 5, 6 ч.2 ст.199 ЦПК України, особа, яка звертається в суд із позовом, заявою, скаргою чи поданням зобов`язана не тільки викласти всі обставини на підтвердження своїх вимог, але й зазначити відповідні докази на їх підтвердження.

Подання не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріали подання не містять посилання на докази ухилення боржника від виконання рішень судів.

Враховуючи вищевикладене, використовуючи принцип справедливості, суд приходить до обґрунтованого висновку, що державний виконавець передчасно та безпідставно просить про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, відсутні докази вжиття всіх заходів щодо примусового виконання судового рішення, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, та відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов'язання, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 209, 210, 292-294, 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження»,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Скрипки Ю. О. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя