Справа № 242/2563/16-ц
Провадження № 2/242/53/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Селидівський міський суд Донецької області у складі:

- головуючого судді Владимирської І.М.,

- при секретарі Козаковій Н.Г.,

- за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у праві спільної власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 30.05.2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у праві спільної власності та розподіл майна, в обґрунтування позову зазначила, що вона є власником 1/2 частки у спільній частковій власності на квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24. Власником іншої 1/2 частки у спільній частковій власності на вказану квартиру є відповідач. Крім того зазначила, що вони з відповідачем є співвласниками у рівних частках нежилого приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Первомайська, 37. Сумісне користування та володіння вищевказаною квартирою та нежитловим приміщенням позивач вважає неможливим. Просить суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 вартості квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24, визначеної відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, а також розділити в натурі нежитлове приміщення, розташоване за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Первомайська, 37 загальною площею 29,7 кв.м., виділив в натурі по 1/2 частці вказаного нежитлового приміщення їй та відповідачу за варіантом розподілу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи, визнавши за ними право власності в розмірі 1/2 часток та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнила позовні вимоги в частині вимог щодо нежитлового приміщення та просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості 1/2 частки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24, та 1/2 частки нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Первомайська, 37 загальною площею 29,7 кв.м., та понесені нею судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та зазначила, що вона не чинить позивачу перешкод в користування квартирою і вона не погоджується з вартістю спірної квартири, встановленою за результатами судової будівельно-технічної експертизи та надала звіт про проведення незалежної оцінки квартири, що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24. Крім того зауважила, що вона є одинокою матірю двох дітей і не в змозі виплатити позивачу компенсацію вартості її частки у праві спільної власності. Просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 04.12.2013 року та 31.07.2013 року, посвідчених державним нотаріусом Другої Селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 06.09.2012 року, право спільної часткової власності на квартиру, що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24 по 1/2 частки кожній та право спільної сумісної власності на нежитлове приміщення за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Первомайська, 37

Як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.12.2013 року, право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24 зареєстровано в державному реєстрі за № 38.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1325 від 31.10.2016 року, ринкова вартість квартири що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24 станом на час проведення експертизи складає 48 235 грн. 00 коп., середня вартість нежитлового приміщення за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Первомайська, 37 складає 73 339 грн. 00 коп. Також зазначено, що провести розподіл нежитлового приміщення за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Первомайська, 37 в натурі на 1/2 та 1/2 частини кожному при збереженні існуючого призначення (компютерний клуб) технічно неможливо.

Відповідно до звіту про проведення незалежної оцінки квартири що розташована за адресою: Донецька область, м. Українськ, вул. Комсомольська, 22/24, вартість обєкта оцінки отримана порівняльним підходом станом на 13.02.2017 року складає 27 555 грн. 00 коп. без урахування ПДВ.

Відповідно до ч. 3ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у спільній частковій власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно вимог ст.367 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України викладеної в постанові від 13.01.2016 року (справа №6-2925цс15), випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст. 364 ЦК України.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

При цьому слід також враховувати, що в силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

З врахуванням закріплених в п. 6 ст. 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 689117 від 08.09.2015 року, виданого виконкомом Української міської ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_4 народилася 31.08.2015 року, її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Згідно довідки № 111 від 17.04.2017 року, виданої ОСББ «Бігма-22 м. Українськ», ОСОБА_2 дійсно мешкає за адресою Донецька область, м. Українськ, вул. Петра Бігми (Комсомольська), 22/24 разом із доньками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідок від 24 квітня 2017 року, наданих Селидівським УПСЗН, ОСОБА_2 отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям, допомогу на 2 дітей одиноким матерям та щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем обрано спосіб захисту свого права власності шляхом стягнення компенсації вартості частки у праві спільної власності, натомість суд звертає увагу, що позивач не надав жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того факту, що спільне володіння і користування майном є неможливим.

Слід також зауважити, що наявність на утриманні відповідача двох малолітніх доньок, одна з яких часто хворіє, а також її важке матеріальне становище, фактично зумовлює неможливість компенсації позивачу частки у спірній квартирі та у разі задоволення позову становитиме для відповідача надмірний тягар.

За таких обставин, суд не вправі примусити відповідача викупити у позивача її частку у праві власності відповідно до диспозиції ст.364 ЦК України, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки позивачу суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 319,358, 364 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у праві спільної власності відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до ст.218 ЦПК України сторони можуть ознайомитися з повним текстом судового рішення 19.05.2017 року.

Суддя І.М. Владимирська