441/240/17 2/441/284/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2017р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

за участю секретаря Цап І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

20.02.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до її повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дочку, має постійну роботу в республіці Італії, заробляє достатньо коштів і має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у визначеному нею розмірі, просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач позов визнав частково, не заперечуючи факту роботи за кордоном, пояснив, що отримує 100 Євро зарплату, з яких оплачує комунальні витрати, просив стягувати з нього аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму в Україні на дитину відповідного віку.

12.05.2017р. позивач та відповідач подали заяви про продовження розгляду справи у їх відсутності (а.с.44, 46).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони в попередніх судових засіданнях, суд встановив.

Спір регулюється сімейним законодавством.

Так, відповідно до положень ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З копії свідоцтва про шлюб серії І-СГ № 091383 від 29.08.2008 р. вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, мають неповнолітню дочку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Відповідач батьківства не оспорює.

З пояснень в суді позивача, довідки, виданої КП «Міське комунальне господарство» № 327 від 10.02.2017 року видно, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, з нею проживає дочка ОСОБА_4, яка є на її утриманні. (а.с. 7)

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

Копії актових записів свідчать про те, що ОСОБА_4 Єлізавета народилася в Італійській республіці (а.с.4-6).

Відповідач посилається на те, що не має постійного заробітку, доходи не великі, але жодного допустимого та належного доказу на підтвердження такого суду не надав. Заявою (а.с.44) відповідач підтверджує, що працює за кордоном.

Враховуючи наведене, а саме, що позивачці самій матеріально утримувати дитину важко, вона є інвалідом 3-ї групи, відповідач батьківства не оспорює, стан його здоровя дозволяє працювати, а відтак має можливість матеріально забезпечувати рідну дочку, тому суд вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд вважає за доцільне роз'яснити відповідачу, що згідно, ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,60,88, 212 -215, ЦПК України, ст.ст.180, 182 Сімейного кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки : ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 (три тисячі) грн. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 20.02.2017р.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

В частині стягнення аліментів за один місяць рішення звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку та строки передбачені ст. 294 ЦПК України.

СуддяОСОБА_1