Справа № 453/336/17
№ провадження 2/453/338/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, в якому просить поновити її на посаді головного економіста ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивує тим, що розпорядженням голови ОСОБА_2 райспоживспілки її було звільнено з роботи у зв»язку із скороченням штату працівників. Своє звільнення вважає незаконним. Вона обрана членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників апарату ОСОБА_2 райспоживспілки та членом профспілкового комітету об»єднаного комітету профспілки працівників споживчої кооперації ОСОБА_2 райспоживспілки, а тому відповідач повинен був отримати згоду вищестоящого виборного органу цієї профспілки, відсутність такої згоди на звільнення вважає грубим порушенням, тому вважає, що наявні підстави для її поновлення на роботі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали, просили задоволити. Додатково позивач вказала, що Розпорядження голови Правління ОСОБА_2 РСС ОСОБА_4 №03 від 29.12.2016 року «Про внесення змін в штатний розпис правління райспоживспілки» вона не оскаржувала.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили відмовити у позові з підстав викладених у письмових запереченнях за вх. №1761 від 03.05.2017 року. Вважають, що звільнення позивачки проведено з дотриманням вимог чинного законодавства і підстав для її поновлення на роботі немає. Розпорядженням голови правління ОСОБА_2 РСС, відповідно до своєї компетенції згідно ст. 41 Статуту, 29 грудня 2016 року позивачку було повідомлено про її звільнення з 01 березня 2017 року, а в вподальшому і правлінням ОСОБА_2 РСС внесено зміни до штатного розпису правління райспоживспілки, яким з 01 березня 2017 року виведено зі штатного розпису посаду головного економіста. ОСОБА_6 з розпорядженням голови правління ОСОБА_2 РСС від 28.02.2017 року позивачка була звільнена з роботи у звязку зі скороченням штату працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. В той же день позивачка була ознайомлена з вказаним розпорядженням. В період з 29 грудня 2016 року та 28 лютого 2017 р. (день звільнення позивача) в штаті відповідача, який з 01.03.2017 року налічує 6 працівників, не були наявні вакантні посади, не має вакантних посад і на даний час. Оскільки на час вивільнення позивача жодних вакантних посад, які відповідають кваліфікації позивача були відсутні, їх не має і на даний час, звільнення позивача відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства. Щодо посилання позивачки на те що вона є членом профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників апарату райспоживспілки та членом профспілкового комітету об»єднаного комітету профспілки працівників споживчої кооперації ОСОБА_2 райспоживспілки, при цьому жодних доказів на підтвердження цього (протоколи, постанови, посвідчення), окрім повідомлення голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників апарату ОСОБА_2 РСС ОСОБА_7 від 26.01.2017 року не надано. При цьому «первинної профспілкової організації працівників апарату райспоживспілки» та «Об»єднаного комітету профспілки працівників споживчої кооперації ОСОБА_2 райспоживспілки» не існує, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань записів про такі організації немає, тому позивач не може бути членом профспілки якої не існує. Просили відмовити у позові.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

29.12.2016 року головою правління ОСОБА_2 РСС ОСОБА_4 видано Розпорядження №03 «Про внесення змін в штатний розпис правління райспоживспілки» в зв»язку з відсутністю необхідності у виробничій діяльності правління райспоживспілки штатного працівника головного економіста виведено посаду головного економіста з штату правління райспоживспілки з 01 березня 2017 року. З розпорядження позивач ОСОБА_1 ознайомлена 29.12.2016 року.

28.02.2017 року головою правління ОСОБА_2 РСС ОСОБА_4 видано Розпорядження №01, згідно якого ОСОБА_1, головного економіста райспоживспілки, звільнено 28.02.2017 року у зв»язку із скороченням штату працівників (п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України).

01.03.2017 року Правлінням ОСОБА_2 райспоживспілки винесено постанову №02 щодо внесення змін в штатний розпис працівників апарату правління райспоживспілки з 01.03.2017 року.

Позивач ОСОБА_1 не погоджуючись із звільненням та вважаючи його таким, що проведено без згоди профспілки звернулась в суд з позовом.

На підтвердження обрання членом профспілки позивач ОСОБА_1 надає Постанову районної звітно-виборчої профспілкової конференції Об»єднаного комітету профспілки працівників споживчої кооперації ОСОБА_2 райспоживспілки від 26.10.2015 року, згідно якої обрано профспілковий комітет Об»єднаного Комітету профспілки ОСОБА_2 райспоживспілки в складі ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

В матеріалах справи наявний ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22832655 від 28.04.2017 року, згідно якого відомостей щодо реєстрації профспілки первинної профспілкової організації працівників апарату ОСОБА_2 райспоживспілки не знайдено. ОСОБА_6 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №22825462 від 26.04.2017 рок відомості щодо реєстрації Профспілки об»єднаний комітет профспілки працівників споживчої кооперації ОСОБА_2 райспоживспілки, відсутні.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ні «профспілка первинної профспілкової організації працівників апарату ОСОБА_2 райспоживспілки» ні «об»єднаний комітет профспілки працівників споживчої кооперації ОСОБА_2 райспоживспілки», як організації не зареєстровані у державному реєстрі, тому немає підстав для визнання легітимними їх рішень та виборів, а відтак при звільненні позивача ОСОБА_1 не потрібна попередня згода профспілки.

Разом з тим із Статуту ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств, який наявний в матеріалах справи, вбачається, що Правління райспоживспілки самостійно визначає структуру управління і штати, встановлює форми, систему і розміри оплати праці, також інші види доходів працівників та апарату управління Райспоживспілки в межах кошторису на його утримання, що затверджується ОСОБА_8 Райспоживспілки.

Як зазначалось вище, Розпорядження №03 від 29.12.2016 року «Про внесення змін в штатний розпис правління райспоживспілки» винесено головою правління ОСОБА_2 РСС ОСОБА_4, одноособово.

Суд, вважає необгрунтованим твердження відповідача ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4, як голова правління, вправі був виносити розпорядження про внесення змін в штатний розпис, оскільки таке право, згідно Статуту, належить правлінню профспілки, а не керівнику одноособово.

Враховуючи, що визначення питання чисельності штату є компетенцією Правління райспоживспілки, відтак голова правління ОСОБА_2 РСС ОСОБА_4 не вправі був одноособово виносити розпорядження «Про внесення змін в штатний розпис».

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 у визначений ст. 233 КЗпП України не оскаржувала Розпорядження голови правління ОСОБА_2 РСС ОСОБА_4 №03 «Про внесення змін в штатний розпис правління райспоживспілки» і ознайомлена з таким 29.12.2016 року про що свідчить наявний на такому підпис ОСОБА_1 про ознайомлення.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач не оскаржувала Розпорядження голови правління ОСОБА_2 РСС ОСОБА_4 №03 «Про внесення змін в штатний розпис правління райспоживспілки», яке вподальшому стало підставою для винесення Розпорядження №01 від 28.02.2017 року про звільнення ОСОБА_1 у зв»язку із скороченням штату працівників, суд вважає, що у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної спілки споживчих товариств про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_11

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2017 року.