Номер провадження 2-п/756/151/17
УХВАЛА

11 грудня 2017 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року розірвано шлюб між подружжям ОСОБА_2.

Від відповідача по справі ОСОБА_1 була подана заява про перегляд заочного рішення, в якій, як на підставу необхідності скасування заочного рішення Оболонського районного суду, заявник вказала на те, що суд при винесенні рішення від 10.02.2017 року не врахував тієї обставини, що відповідач не була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи і відповідно не мала змоги з'явитися в судове засідання. До того ж за період та з моменту подачі позову до вересня 2017 року позивач не повідомляв відповідачу про намір розірвати з нею шлюб. ОСОБА_1 вказує, що відповідач проживав разом з нею та їх малолітнім сином та лише інколи відлучався у «відрядження». ОСОБА_1 зазначила, що жодних підстав вважати, що сторони не являються подружжям у відповідача не було.

Заявник з представниками у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили скасувати заочне рішення від 10.02.2017 року та призначити справу в загальному порядку, наголошували на тому, що відповідач бажає зберегти шлюб.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час був повідомлений належним чином та своєчасно, направив на адресу суду заперечення, в яких просить розглянути справи за його відсутності та відмовити у перегляді заочного рішення, оскільки відповідач по справі була обізнана про факт існування рішення, яким було розірвано укладений із нею шлюб. ОСОБА_2 зазначає, що право на припинення небажаних сімейних відносин є абсолютним і не може залежати від бажання чи небажання іншої сторони. Окрім того позивач вказує, що ним було укладено шлюб із ОСОБА_3 18.07.2017 р. у Шевченківському районному у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м.Києві, актовий запис №1192.

Вислухавши пояснення заявника з представниками, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволення заяви слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 232 ч.1 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За приписами ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями Апеляційного суду м. Києва, викладеними в Узагальненні практики судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства при розгляді цивільних справ у порядку заочного розгляду, скасування заочного рішення можливе при наявності двох обставин: 1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не міг завчасно повідомити суд; 2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення).

Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Наявність вищенаведених обставин мусить бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідачу направлялись повістки про дату, час та місце судових засідань на 11.01.2017р., 10.02.2017р. року за адресою її місця реєстрації, про що свідчать конверти, які повернулись за закінченням встановленого строку зберігання ( а.с.21,22,32,33), іншої адреси фактичного місця проживання відповідача суду не було відомо.

Також відповідачем не зазначено доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Як було з'ясовано в ході судового розгляду та наявними матеріалами справи сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства, взаємних турбот один про одного не здійснюють.

Враховуючи положення ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Окрім того, відповідно до наявного у матеріалах справи свідоцтва про одруження позивачем ОСОБА_2 було укладено шлюб із гр. ОСОБА_3 18.07.2017 р. у Шевченківському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у м. Києві, актовий запис №1192.

Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення передбачених ч.1 ст. 232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Строк на апеляційне оскарження рішення, згідно ст.231 ЦПК України починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя