Справа № 591/3818/17
Провадження № 2/591/2149/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
з участю секретаря Кальченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, 3% річних, відшкодування моральної шкоди, -
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник подав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем проживання за адресою, за якою до відповідачки застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по кримінальному провадженню відносно неї. Будь-яких заяв, повідомлень чи заперечень проти позову від відповідачки до суду не надходило.
Зі згоди представника позивача, викладеній в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2017 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 письмову боргову розписку в тому, що 11 січня 2017 року вона отримала від ОСОБА_1 гроші в сумі 7000 доларів США та зобовязується повернути вказану суму 12 січня 2017 року (а.с.5).
Копія розписки завірена слідчим СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3, оригінал розписки знаходиться в матеріалах кримінального провадження (а.с.5).
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Таким чином, згідно загальних умов виконання зобовязань, відповідно до ст.ст. 526, 530, 611 ЦК України, відповідач повинен виконати зобовязання належним чином та у встановлений строк, а в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача сума боргу та стягнення трьох процентів річних, так як це прямо встановлено законом.
У своїй позовній заяві позивач зазначив період прострочення виконання грошового з 12.01.2017 року по 19.07.2017 року, що становить 189 днів прострочення.
Суд погоджується з таким визначенням строку.
Відповідно до ст. ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Розрахунок 3% річних проведено наступним чином:
Як вбачається з матеріалів справи, строк прострочення повернення боргу наступив 12.01.2017 року.
Борг в сумі 181510 грн. відповідачем в цей строк не було повернуто, і не повернуто станом на 19.07.2017 року. Вказаний період прострочення становить 189 днів.
3% річних від 181 510 грн. за період 189 днів становить 2820 грн.
Відповідачем розрахунок боргу не оскаржувався.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: борг за договором позики у сумі 181 520 грн., 3% річних в сумі 2820 грн., а всього 184 340 грн.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо це встановлено договором або законом.
Як встановлено судом, усним договором позики, укладеним між сторонами, небуло передбачено відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.95 р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.
У відповідності до вимог п. 5 вказаної Постанови, при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Суд зауважує, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження вимоги про відшкодування моральної шкоди.
З огляду на те, що по справі не встановлено обставин, з якими закон повязує право на відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину понесеного позивачем судового збору пропорційно задоволеним вимогам (1% від 184 340 грн.) , що становить 1843 грн.
На підставі ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 205, 212-214, 215, 218, 224-225, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, 3% річних, відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у сумі 181 520 грн., 3% річних в сумі 2 820 грн. та частину понесеного позивачем судового збору у сумі 1 843 грн.
В задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити рішення суду до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду, а у разі відсутності особи у судовому засіданні з дня отримання копії рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено в пятиденний строк з дня закінчення розгляду справи.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В.Кривцова