АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1894/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 26 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_7, посилаючись на те, що на підставі рішення суду з ОСОБА_7 стягувались аліменти на їхню дитину ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. З досягненням ним повноліття 13.02.2016 року виплата аліментів припинилась.

З 01.09.2014 року син зарахований на денну форму навчання на контрактній основі до Уманського педагогічного університету ім. П.Тичини строком навчання до 30.06.2018 року. Згідно контракту плата за навчання становить 5 735 грн. за рік. За три роки навчання позивачкою сплачено 17 205 грн.

Враховуючи те, що відповідач інших дітей не має, працездатний, отримує орендну плату за земельний пай, ОСОБА_6, посилаючись на ст. ст. 185, 199 СК України, просила суд стягнути з ОСОБА_7 ? з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму повнолітньої працездатної людини щомісячно до закінчення навчання 30.06.2018 року. Також просила стягнути на свою користь ? додаткових витрат на оплату навчання сина ОСОБА_7 Б,О. за три роки навчання в розмірі 8 602 грн. 50 коп.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 26 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1 280 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду ухваленим з порушенням матеріального та процесуального права, просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що стягнення з неї судового збору на користь держави суперечить п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі якого позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору в усіх судових інстанціях. Крім того, наявність у відповідача цукрового діабету не позбавляє його працездатності. Він не є безробітним, оскільки не перебуває на обліку в центрі зайнятості. Наявність у його співмешканки чотирьох дітей не позбавляє його від обовязку надавати своєму синові матеріальну допомогу. Разом з тим, з відповідача підлягає стягненню ? витрат на навчання сина, оскільки син не має самостійних джерел доходів, навчання оплачуються за рахунок коштів матері. Оплата за навчання є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, тому половина сплаченої позивачкою суми витрат підлягають стягненню з відповідача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що сам факт навчання дитини у вищому навчальному закладі не свідчить про те, що витрати повязані з навчанням у ньому, викликані особливими обставинами, і є підставою для стягнення додаткових витрат у порядку ст. 185 СК України. Що стосується стягнення витрат на навчання, передбачених статей 199 СК України, то районний суд свою відмову обґрунтував неспроможністю відповідача надавати таку допомогу.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками районного суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не зобовязаний сплачувати додаткові витрати на дитину, але з інших підстав.

Як вбачається з матеріалів справи сторони з 18.07.1997 року по 15.03.2002 року перебували у шлюбі (а.с. 7-9), від якого мають сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР №024008 (а.с. 6).

Згідно виконавчого листа №2-586/2000, виданого Христинівським районним судом Черкаської області від 21 вересня 2000 року, з ОСОБА_7 проводились стягнення аліментів на сина ОСОБА_9 в розмірі ? з усіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму щомісячно до повноліття, починаючи з 01.09.2000 року (а.с. 10).

ОСОБА_8 та Уманський державний педагогічний університет імені ОСОБА_10 було укладено договір №544/14 від 18 серпня 2014 року про навчання за напрямком підготовки «біологія» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр» з денною формою навчання. Термін навчання становить 4 роки, вартість 5 485 грн. за рік, а загальна вартість 21 940 грн. (а.с. 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З матеріалів справи видно, що відповідач на даний час проживає із ОСОБА_11.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-СР №116407 від 14 березня 2010 року (а.с. 30) ОСОБА_7 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, відповідно до довідок виконавчого комітету Угловатської сільської ради №320 та №321 від 15.06.2017 року в будинку, в якому проживає відповідач, також проживають без реєстрації місця проживання: ОСОБА_11, ОСОБА_12, діти його дружини, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 (а.с. 33, 34)

Відповідно до довідки виконавчого комітету Угловатської сільської ради №322 від 15.06.2017 року, відповідач не працює. Випискою стаціонарного хворого №2570, виданою Христинівською ЦРЛ, підтверджується хвороба - цукровий діабет 2 групи. (а.с. 31).

Оцінивши наявні докази в сукупності, колегія суддів, враховує, що на утриманні відповідача перебуває одна дитина - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сам ОСОБА_7О працездатний і сплачував аліменти на дитину до досягнення ОСОБА_8 повноліття, тому колегія суддів вважає, що відповідач спроможний продовжувати надавати допомогу синові на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно.

Отже рішення районного суду в цій частині у звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання повнолітнього сини, то колегія суддів не погоджується з обґрунтування відмови у її стягненні, викладеним у рішенні суду.

Правила статті 185 СК України, на яку послалась ОСОБА_6, регулюють правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 СК України. Норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 СК України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки чи сина.

У звязку з цим, колегія суддів вважає за можливе скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити по справі нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6

При цьому, як зазначено у п. 35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (частина друга статті 88 ЦПК України).

Тому з відповідача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 26 липня 2017 року скасувати, ухвалити у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення ним 23 річного віку або припинення навчання.

В іншій частині позову в задоволенні відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :