Справа № 369/7752/16-ц
Провадження № 2/369/3180/17
12.09.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Водала А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення участі у вихованні дитини, зобовязання вчинити дії, -
У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що у шлюбі з відповідачкою перебував з 2013 року. Від спільного подружнього життя мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення шлюбних відносин донька залишилася проживати разом з відповідачкою. Незважаючи на його численні кроки для налагодження стосунків, відповідачка замінила замки в їх спільній кватирі, фактично заборонила та перешкоджає спільному проживанню та виконанню ним своїх обовязків як батька дитини. На його звернення щодо побачень з донькою, категорично відмовляє. Він як батько має однакові права на побачення з сином, прийнятті участі в його вихованні. Але відповідач порушує її права. Вирішити питання мирним шляхом не можуть.
Просив суд визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, особисте спілкування: щопятниці з 16:00 до 20:00 години; 1,3 перша, третя субота та друга, четверта неділя з 09 години 30 хвилин до 20 години 00 хвилин; у канікулярний період: зимовий (новорічні та різдвяні свята) пять повних днів, у літній період для оздоровлення не менше 10 днів та/або щопонеділка, щосереди, щосуботи з 09:00 до 20:00 години, за попереднім повідомленням по телефону та/або на електронну адресу матері ОСОБА_2; судові витрати покласти на відповідача.
У судове засіданні позивач не зявивсь. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Надав суду письму заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив суд задоволити позовні вимоги.
У судове засідання відповідачка не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвали провести заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах.
У судове засідання представник служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду висновок щодо встановлення способу участі батька у вихованні дитини.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
При розгляді справи судом встановлено, що 07 липня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану пр. шлюб палац одружень №3, актовий запис №1480..
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають неповнолітню доньку: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю.
Так, відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно п.1 ст.12 «Конвенції про права дитини», ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляді, право вільно висловлювати ці погляді з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага з її віком і зрілістю. Згідно п. 2 з цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.
Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.
Відповідно до ст. 157 СК України той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування перешкоджає нормальному розвитку дитини.
З урахуванням вимог ст.ст. 158, 159 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров"я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватись про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 15 цього ж Закону вказано, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів.
Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" вказано, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, обов'язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Згідно з висновком Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 17 жовтня 2016 року доцільно встановлено участь батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя з 09 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, в буденні дні за домовленістю з матірю ОСОБА_2.
Разом з тим, враховуючи інтереси дитини суд вважає за необхідне зазначити наступне батьки дитини позитивно характеризують, люблять свою дитину, тому обмежень щодо місця побачень батька з дитиною суд не вбачає, що сприятиме різнобічності виховання дитини.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.
Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює права, обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.
З огляду на наведене, суд задовольняє позовні вимоги частково та встановлює участь батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя з 09 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, в буденні дні за домовленістю з матірю ОСОБА_2.
Доказів неможливості спілкування дитини з батьком через грубе поводження останнього, негативного впливу на дитину, відсутність належних умов за місцем проживання батька матеріали справи не містять. Також не можуть бути підставою для спілкування з дитиною лише за участі матері та лише за місцем проживання дитини те, що не проводилось обстеження умов проживання відповідача. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач веде аморальний спосіб життя, має антисанітарні умови проживання. Зважаючи, що дитині для гармонійного розвитку необхідне спілкування з двома батьками, суд також вважає за доцільне для оздоровлення дитини в тому числі у зимовий та літній період один тиждень (сім календарних днів), за умови не порушення порядку дошкільного навчання, а в подальшому навчання у школі, за попередньою домовленістю з матірю дитини ОСОБА_2.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог частково.
Зважаючи на вищенаведене, враховуючи рекомендації, викладені у Постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, що набула чинності для України 27.09.1991 року, ст.ст. 51, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 56 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 17, 18, 141, 150, 151, 153, 157-159 СК України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», п.п. 1.3, 1.7 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Держкомсім'ямолодь України, Міносвіти України, МОЗ України та Мінпраці України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення участі у вихованні дитини, зобовязання вчинити дії задовольнити частково.
Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у вихідні дні: перша, третя субота та друга, четверта неділя з 09 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, в буденні дні за домовленістю з матірю ОСОБА_2.
У зимовий та літній період один тиждень (сім календарних днів), за умови не порушення порядку дошкільного навчання, а в подальшому навчання у школі, за попередньою домовленістю з матірю дитини ОСОБА_2.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн.).
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич