АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Шевченко Т.М.
№22-ц/796/9519/2017 Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал - сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з центрального опалення, водопостачання холодної та гарячої води і водовідведення,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ТОВ «Водоканал - сервіс» звернулося до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість за послуги з центрального опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення у розмірі 18 352,62 за період з 01.03.2014 року по 31.03.2017 року та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоканал - сервіс» 8 655 грн. 47 коп. заборгованості з центрального опалення.

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - відхилено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року в справі залишено без зміни.

17 жовтня 2017 року до Апеляційного суду міста Києва відповідач ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення щодо пропорційного розміру задоволених позовних вимог розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

В мотивування заяви зазначає, що мотивувальна та резолютивна частини ухвали не містять інформації щодо вирішення питання про неправильне розподілення судом першої інстанції судових витрат.

Суд першої інстанції задовольнив позивачу заборгованість лише за одну послугу (центральне опалення) з чотирьох заявлених послуг позивачем. А це є менше частки заявлених послуг позивачем.

Розглянувши справу в межах доводів заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, доводи заявника не є підставою для ухвалення додаткового рішення, оскільки колегія суддів Апеляційного суду м. Києва від 26.09.2017 року залишила без зміни рішення суду першої інстанції.

Оскільки ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилено, тобто, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 липня 2017 року залишено без зміни, підстави до ухвалення додаткового рішення відсутні з огляду на те, що такі підстави не передбачені ч.1 ст.. 220 ЦПК України, а доводи, якими обґрунтовується заява з вимогоюухвалити додаткове рішення щодо пропорційного розміру задоволених позовних вимог розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, були предметом розгляду апеляційної скарги, у задоволенні якої ОСОБА_1 відмовлено.

Отже, з урахуванням наведеного вище, колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись статтею 221 ЦПК України колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді