Справа № 159/4322/14-ц
Провадження № 2/159/20/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Панасюка С.Л

за участю секретаря Клевецької О.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі клопотання представника позивача про призначення експертизи у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, стягнення моральної шкоди, зобов'язання нотаріуса вчинити нотаріальні дії та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.04.2012 року помер її батько ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, у тому числі на квартиру АДРЕСА_1. Однак, 12 травня 2011 року приватним нотаріусом було посвідчено заповіт, за яким ОСОБА_6 заповів усе належне йому майно, у тому числі спірну квартиру, своєму брату ОСОБА_4 Позивач є інвалідом ІІ групи з дитинства і отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Позивач просила суд визнати недійсним заповіт, посвідчений приватним нотаріусом, зобов'язати нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом, визнати за нею право власності на спадкове майно та стягнути з відповідача ОСОБА_4 в її користь 5 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 14 травня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, як обов'язкову частку у спадщині після смерті батька - ОСОБА_6, який помер 13 квітня 2012 року. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 19 серпня 2015 року скасовано рішення Ковельського міськрайонного суду від 14 травня 2015 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_3 Ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні зазначених позовних вимог. В решті рішення Ковельського міськрайонного суду від 14 травня 2015 року залишено без змін.

16 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнила частково. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 19 серпня 2015 року скасувала в частині вирішення позовних вимог про визнання права власності на обов'язкову частку у спадковому майні, справу в цій частині передала на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2015 року, в частині, яка не скасована рішенням апеляційного суду Волинської області від 19 серпня 2015 року, залишено без змін. Одночасно зазначено, що необхідно зясувати, чи була позивач особою, яка має право на обов'язкову частку у спадщині згідно з положенням ст. 1241 ЦК України станом на момент смерті спадкодавця. При цьому зазначено, що згідно з положеннями ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заявив клопотання про призначення у справі судову експертизу, як про це зазначено в ухвалі Вищого спеціалізованого суду, щоб підтвердити, що позивач ОСОБА_3 на час смерті свого батька була інвалідом дитинства. Проведення експертизи просить доручити експертам Українського науково-дослідницького інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України, оскільки експерти Волинської обласної психіатричної лікарні провести таку експертизу не мають змоги, про що зазначили у листі, повертаючи ухвалу суду про призначення експертизи без виконання.

Заслухавши думку сторони відповідача, яка покладається на розсуд суду, суд приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Згідно ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Особи, які беруть участь у справі мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити конкретному експерту. Тож клопотання представника позивача, щодо доручення проведення експертизи експертам Українського науково-дослідницького інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України слід задовольнити.

На підставі ст.143 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Призначити у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, стягнення моральної шкоди, зобов'язання нотаріуса вчинити нотаріальні дії та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1) Чи була непрацездатною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час смерті її батька ОСОБА_6, який помер 13.04.2012 року?

2) Якщо так, чи відповідає така непрацездатність ОСОБА_3 інваліду дитинства ІІ-ї групи?

Проведення експертизи доручити експертам Українського науково-дослідницького інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоровя України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 103).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Надати у розпорядження експертів медико-експертну справу ОСОБА_3, матеріали справи № 159/4322/14-ц, провадження № 2/159/20/17.

Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача ОСОБА_3 (43020, м. Луцьк, вул. Щепкіна,11).

Провадження по справі зупинити до отримання експертного висновку.

Ухвала в частині зупинення провадження у даній справі може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонним суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_7