Провадження № 2-о/537/139/2017
Справа № 537/5770/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2017 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьоря С.І., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Яворській А.Г., за участю прокурора Бугрій В.В., представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, лікаря психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру - ОСОБА_3, особи, стосовно якої вирішується питання про госпіталізацію в примусовому порядку - ОСОБА_4, законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області в приміщенні Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру, цивільну справу за заявою лікаря - психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_3 про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу,-

ВСТАНОВИВ:

Лікар - психіатр Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного стаціонару Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру за згоди його опікуна ОСОБА_6.

Заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 1975 року з приводу інтелектуального зниження та розладів поведінки, які спостерігалися з дитинства. На даний час в клінічній картині домінують шизофреноподібна симптоматика органічного ґенезу, інтелектуальна неповноцінність з порушеннями поведінки. В минулому багаторазово засуджений за різні правопорушення, переважно крадіжки. Декілька разів проходив судово-медичну експертизу, після чого відбував покарання у місцях позбавлення волі, застосовувалися примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричну лікарню з загальним наглядом, в подальшому змінені на надання АППД, яке з часом було припинено за рішенням суду.

Рішенням Автозаводського райсуду м.Кременчука від 18.01.2013 року ОСОБА_4 визнаний недієздатним, опікуном призначена мати хворого ОСОБА_5. Остання госпіталізація в КОПНД з 23.12.2016 р. по 24.12.2016 р. Не працює. Визнаний інвалідом II групи б/т.

21.12.2017 року ОСОБА_4 звернувся на амбулаторний прийом до лікаря-психіатра КОПНД у супроводі опікуна з проханням про госпіталізацію до КОПНД у зв'язку з погіршенням психічного стану. Виказує скарги на підвищену роздратованість, нестриманість, некерованість дій, порушення сну. Як зазначено в заяві опікуна, на протязі останніх п'яти днів конфліктний, втікає з дому, алкоголізується, повертається з синцями, порваним та брудним одягом, замахується на матір, часто не усвідомлює свою поведінку, на зауваження не реагує, відмовляється від прийому ліків. Після огляду, на прохання пацієнта то його опікуна направлений на стаціонарне лікування в КОПНД.

21.12.2017 року о 13:00 год. оглянутий комісією лікарів - психіатрів КОПНД, за рішенням якої визнано за доцільне направити заяву до Крюківського районного суду про госпіталізацію недієздатного ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар за згодою його законного представника для обстеження та лікування.

Враховуючи психічний стан хворого, який перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він не може критично оцінити свій стан, може завдати шкоди собі і оточуючим, вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

У судовому засіданні представник Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру лікар психіатр ОСОБА_3 заяву підтримала та зазначила про необхідність госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару Кременчуцького ОПД для його лікування.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення заяви лікаря психіатра не заперечував.

Законний представник недієздатного ОСОБА_4 ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення заяви лікаря психіатра не заперечувала.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував.

Вислухавши пояснення представника Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру лікаря психіатра ОСОБА_3, пояснення ОСОБА_4 думку законного представника недієздатного ОСОБА_4 ОСОБА_5 , прокурора, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 1975 року з приводу інтелектуального зниження та розладів поведінки, які спостерігались з дитинства. На даний час в клінічній картині домінують шизофреноподібна симптоматика органічного ґенезу, інтелектуальна неповноцінність з порушеннями поведінки.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.01.2013 року ОСОБА_4 визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено ОСОБА_5 опікуном над недієздатним ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку з погіршенням психічного стану ОСОБА_8 неодноразово лікувався стаціонарно в КОПНД, ПОКПЛ, останнє лікування в КОПНД з 23.12.2016 по 24.12.2016 року.

21.12.2017 року опікун ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернулась до Кременчуцького ОПНД із заявою, відповідно до якої просить госпіталізувати ОСОБА_4 у зв»язку з його неадекватною поведінкою.

21.12.2017 року ОСОБА_7 звернувся на амбулаторний прийом до лікаря-психіатра КОПНД у супроводі опікуна з проханням про госпіталізацію до КОПНД у зв'язку з погіршенням психічного стану. Виказує скарги на підвищену роздратованість, нестриманість, некерованість дій, порушення сну.

Відповідно до висновку комісії лікарів психіатрів від 21.12.2017 року, ОСОБА_4 перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з 1975 року з приводу інтелектуального зниження та розладів поведінки, які спостерігалися з дитинства. На даний час в клінічній картині домінують шизофреноподібна симптоматика органічного ґенезу, інтелектуальна неповноцінність з порушеннями поведінки.

Під час огляду ОСОБА_4 комісією лікарів психіатрів встановлено, що мовному контакту доступний. Напружений, тривожний. На місці не втримується. Роздратовується з несуттєвих причин. Контроль над емоціями та поведінкою різко знижений. Настрій хиткий. Мислення інертне, тугорухоме, предметно-конкретне. Активна психопродуктивна симптоматика не зафіксована. Когнітивно-мнестичні функції знижені. Інтелектуально неповноцінний, не розуміє недоречностей своєї поведінки. Критика знижена.

Враховуючи психічний стан хворого, який перебуває в стані тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він не може критично оцінити свій стан та оточуючі обставини і може завдати шкоди собі і оточуючим, комісія лікарів психіатрів прийшла до висновку про доцільність звернення до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару КОПНД за згоди його опікуна для його обстеження та лікування.

Відповідно до третього речення ч.1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України №2 рп/2016 від 01.06.2016 року у справі №1 -1/2016 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що ОСОБА_4 перебуває в стані тяжкого психічного розладу внаслідок чого він не може критично оцінити свій стан та оточуючі обставини і може завдати шкоди собі і оточуючим, суд приходить до висновку, що наявні підстави для госпіталізації недієздатного ОСОБА_4 до психіатричного стаціонару, а тому заява лікаря - психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_3 є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 263, 265, 339, 340, 341, 342 ЦПК України, ст.ст.13, 14 Закону України „Про психіатричну допомогу, суд ,-

ВИРІШИВ:

Заяву лікаря - психіатра Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру ОСОБА_3 про госпіталізацію недієздатної особи до психіатричного закладу - задовольнити.

Госпіталізувати недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного стаціонару Кременчуцького обласного психоневрологічного диспансеру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.І Сьоря

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2

Повне рішення суду складено 22 грудня 2017 року.