Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.04.2017 Справа №607/3890/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Братасюка В.М.

- за участю секретаря Чичкевич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, а саме, просять визнати за нею право власності на 1/7 частки житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Соборне, вул. І.Франка, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, загальною площею 109,3 кв. м., житловою площею 62,4 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після померлої 30.01.2016 року її матері ОСОБА_3. Свої вимоги обґрунтовують тим, що після смерті її матері, відкрилась спадщина за заповітом на дану частку житлового будинку. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ та не проведена державна реєстрація на вищевказаний житловий будинок.

У судове засідання представник позивача не зявився, подавши суду заяви про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, однак надіслано суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2016 року в с. Жовтневе (перейменовано на село Соборне) Тернопільського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ИД № 199554, видане 01.02.2016 року Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Після смерті матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Соборне, вул. І.Франка, 3, Тернопільського району, Тернопільської області.

Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 25.05.2016 року виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Соборне, вул. І.Франка, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, згідно якого загальна площа будинку становить 109,3 кв. м., житлова площа - 62,4 кв. м.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За таких умов, у відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

19.07.2005 року мати позивача ОСОБА_3, за час свого життя склала заповіт, посвідчений Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району, Тернопільської області за реєстровим №17, згідно якого, вона на випадок своєї смерті, все своє майно, належне її на день смерті заповіла мені - ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_2 є сином померлої ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про народження від 09.04.1965р. серії VI-УР №843607 та являється рідним братом позивача.

ОСОБА_2 відмовився від обов'язкової частки в майні та спадкуванні за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 Інших спадкоємців немає та до нотаріальної контори не зверталися.

Позивач подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої матері ОСОБА_3 Згідно поданої мною заяви про прийняття спадщини, Тернопільською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу №245-2016.

Проте, Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 01.02.2016 року №304/02-14 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері ОСОБА_3, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно.

Згідно довідки Чернелево-Руською сільською радою Тернопільського району, будинковолодіння в с. Соборне по вул. І.Франка, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, рахується колгоспним двором, станом на 01.07.1990 року членами якого були: ОСОБА_3 - голова двору (мати позивача, яка померла 30.01.2016р.), ОСОБА_2 - син, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_4 - зять та внуки: ОСОБА_5, ОСОБА_4 михайло Мирославович, ОСОБА_6.

За змістом п. 62 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP» підтвердження приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах.

Відповідно до Інформаційної довідки Тернопільського районного ГБТІ від 25.05.2016р. №327, по обліку бюро житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Соборне, вул. І.Франка, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, загальною площею 109,3 кв. м., житловою площею 62,4 кв. м. рахується по 1/7 частки за: ОСОБА_7, ОСОБА_2; ОСОБА_1, ОСОБА_4; ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6. Також, ОСОБА_1 державна реєстрація права власності житлового будинку в бюро не проведена.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке відповідно до ст. 1217 ЦК України може здійснюватися за заповітом або за законом.

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За приписами статті 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/7 частки житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Соборне, вул. І.Франка, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, загальною площею 109,3 кв. м., житловою площею 62,4 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після померлої 30.01.2016 року її матері ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 392, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/7 частки житлового будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Соборне, вул. І.Франка, 3, Тернопільського району, Тернопільської області, загальною площею 109,3 кв. м., житловою площею 62,4 кв. м., в порядку спадкування за заповітом після померлої 30.01.2016 року її матері ОСОБА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_9