Справа № 647/2323/17
№ провадження 2/647/805/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Миргород В.С.

при секретарі Татаровській І.В.

за участю: представника позивача Яхнієнка О.В.

представника третьої особи Горішньої О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав, яку обгрунтовує наступним:

Відповідачі є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сім'я відповідачів перебуває на обліку сільської ради, як така, що опинилася в складних обставинах з квітня 2017 року, через неналежне виконання батьківських обов'язків батьками дітей. У зв'язку з чим, на протязі року, сім'ю відвідували працівники апарату сільської ради, опікунської ради при виконавчому комітеті, звідуюча ФАПом села Милове та соцпрацівник.

У ході обстеження житлово-побутових умов відповідачів, Милівською сільською радою встановлено, що мати дітей на час перевірки не була вдома.

Мати дітей часто зникає з дому, буває відсутня по місяцю і більше, залишає своїх малолітніх дітей без нагляду, піклування. Веде аморальний спосіб життя, про що свідчать протоколи про адміністративне правопорушення. Дітей залишає на батька дітей - ОСОБА_4, який зловживає спиртним.

У нетверезому стані ОСОБА_4 веде себе неадекватно: агресивний, вживає ненормативну лексику в розмові з дітьми, кричить на них, лякає дітей та приміняє насильницькі дії.

Діти потребують постійного нагляду медиків, батьки їх на огляд не приводять.

На підставі доповідної завідуючої Милівським ФАП Снігур І.М. та акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї, було проведено засідання опікунської ради при виконавчому комітеті сільської ради від 11.08.2017 року та винесено рішення, тримати на постійному контролі виконання батьками їх батьківських обов'язків, яким на виправлення надано останній термін.

Однак, батько дітей - ОСОБА_4 продовжує зловживати спритним, залишає дітей одних вдома, діти часто голодні.

Сусіди часто чують нецензурну лайку та плач дітей.

Крім того, ОСОБА_3 вже була позбавлена батьківських прав відносно свого старшого сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого виховує його дідусь - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Перебування в даній сім'ї, загрожує життю та здоров'ю малолітніх дітей, тому було прийнято рішення виконавчого комітету №54 від 05.10.2017 року, негайно вилучити у відповідачів їх малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку з вищевикладеним, просить позбавити відповідачів бітьківських прав відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дітей передати органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

Представник позивача, в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, з підстав зазначених у ньому.

Відповідач ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що від своїх батьківських обов'язків наміру ухилятись він не має. Так, він сам виховує дітей, бо їх мати ОСОБА_3, наразі невідомо де знаходиться та взагалі ніколи не приділяла уваги дітям, не піклувалася про них. Раніше між ними були сварки та непорозуміння у зв'язку з тим, що дружина вживала спиртні напої та ухилялась від своїх материнських обов'язків. Просив не позбавляти його батьківських прав відносно його малолітніх доньок.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованою адресою її проживання. Ч.5 ст. 74 ЦПК України передбачено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Згідно з ст.169 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про судовий розгляд справи.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі.

При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Заслухавши представників, відповідача ОСОБА_4 та свідка, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. Згідно ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідачі по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8, 9).

Згідно громадської характеристики, ОСОБА_3 зарекомендувала себе з негативної сторони: вживає спиртні напої, в сім'ї бувають сварки, бійки. Покидає своїх малолітніх дітей, на місяць і більше, не займається вихованням та доглядом за ними. Правоохоронними органами відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення. На час її відсутності дітьми опікується їх батько, який також зловживає спиртним. Діти стоять на медичному обліку та потребують регулярного медичного огляду (а.с. 14, 21).

Відповідач ОСОБА_4, відповідно до громадської характеристики, проживає в будинку зі своїми двома малолітніми дітьми та дружиною, не має постійного місця роботи, працює по найму. В громадських місцях спокійний, врівноважений, але коли вживає спиртне, стає неадекватним. В сім'ї бувають сварки, так як дружина також зловживає спиртним. На підставі цього були виклики громадського помічника дільничого інспектора поліції до їх будинку. Сім'я стоїть на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, тому орган опіки та піклування сільської ради та члени апарату сільської ради часто її навідують (а.с. 15).

Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 16.05.2017 року, у будинку де проживає сім'я відповідачів, проходить поточний ремонт, санітарні умови задовільні. Батьки дітей були вдома та знаходились в тверезому стані. Батько порався по господарству, мати готувала їжу та доглядала дітей. Батьки нарешті відвели дітей до поліклініки на облік (а.с. 25).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 25.07.2017 року, у будинку було зафіксовано задовільний стан: одяг випраний, приготована їжа. В будинку чисто та триває косметичний ремонт однієї кімнати. Діти чисті й нагодовані, батько доглядає за ними та підробляє в селі. Мати дітей зникла, її розшукує поліція (а.с. 26).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 11.08.2017 року, встановлено, що у будинку чисто, є їжа. Діти також чисті та нагодовані, одна дитина була хвора, однак батько не повіз її до лікарні. Мати дітей досі не з'явилася, пребуває у розшуку (а.с. 27).

На підставі доповідної завідуючої Милівським ФАП Снігур І.М. та зазначеного акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 11.08.2017 року, було проведено засідання опікунської ради при виконавчому комітеті сільської ради від 11.08.2017 року та винесено рішення, тримати на постійному контролі виконання батьками їх батьківських обов'язків, яким на виправлення надано останній термін.

Однак, незважаючи на це, ОСОБА_4, який залишився з двома дітьми, часто бачать в нетверезому вигляді, а мати дітей - ОСОБА_3 взагалі не буває вдома і тому вихованням дітей не займається, про що свідчать доповідні жителів с. Милове (а.с. 6, 7, 18,19).

Зважаючи на вищевикладене, виконавчим комітетом Милівської сільської ради було прийнято рішення №54 від 05.10.2017 року, про негайне вилучення у відповідачів їх малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яких згідно акту про вилучення дитини, яка залишилася без батьківського піклування від 06.10.2017 року, у зв'язку з гострим бронхітом у обох дітей, тимчасово влаштовано до дитячого відділення Бериславської центральної районної лікарні (а.с. 28, 29).

З висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, вбачається про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 44-46).

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що батько малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишився з дітьми сам, дбає про них, а мати дітей до цього часу так додому не з'явилася. Коли ОСОБА_3 була вдома, ОСОБА_4 сварився з нею, через її аморальну поведінку та нехтування нею батьківських обов'язків, та саме через це вживав спиртні напої.

З характеристики вихованок Милівського ДНЗ (ясла-сад), вбачається те, що загальна оцінка розвитку та поведінки дівчаток позитивна, діти з дому приходять завжди охайно одягнені. Приділяє увагу вихованню та навчанню дівчаток батько - ОСОБА_4 (а.с. 16-17).

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_4, дбав про дітей, будинок в якому проживали діти, згідно санітарно-побутових умов, є у задовільному стані та він проявляв своє небайдуже ставлення до дітей.

Вирішуючи спір про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно доньок, суд приймає до уваги його заперечення проти позовних вимог, в частині позбавлення, саме його, батьківських прав, що свідчить про інтерес до дітей, бажання бути поряд з ними, піклуватися про створення відповідних умов для їх розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про її інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

А тому суд вважає, що на даний час, позбавлення відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно дочок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, є передчасним.

Що ж стосується позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3, судом встановлено, що вона протягом значного часу відсторонились від виховання та утримання своїх малолітніх дітей, не цікавиться їх життям та здоров'ям, а тому в суду не виникає сумнівів щодо об'єктивності складених актів, висновків, та інших документів на підтвердження фактичних обставин неналежного виконання нею батьківських обов'язків по вихованню та утриманню своїх малолітніх дітей та її байдужого ставлення.

Отже, позбавлення відповідача ОСОБА_3, батьківських прав на даний момент, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, враховуючи свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, на думку суду, є єдиним можливим засобом забезпечення дітей гармонійного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України, а тому позов в частині позбавлення її батьківських прав, відносно малолітніх дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, підлягає задоволенню.

Окрім цього, відповідно до ст..88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись ст. ст. 150, 164, 165 СК України, ст.ст.10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 640, 00 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з часу проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, встановлених ст..294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку про що постановляється ухвала.

Суддя В. С. Миргород