РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1893/17

09 жовтня 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Забейда А.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №564/1893/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.09.1997 року по 17.02.2003 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина є повнолітньою та навчається на І курсі в Національному університеті водного господарства та природокористування в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки на держбюджетній основі з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року. Оскільки син навчається на денній формі навчання, він не має змоги самостійно отримувати заробіток. Позивач не має змоги самостійно утримувати повнолітнього сина. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частин усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином 23х років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, просить стягувати аліменти у розмірі 1/5 частки доходу, оскільки він має на утриманні малолітню дитину від другого шлюбу, а розмір його заробітної плати є невеликим.

Позивач у судовому засіданні заявила клопотання про зменшення позовних вимог, просить стягувати із відповідача аліменти у розмірі 1/5 частини від всіх видів доходу ОСОБА_2.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданого Костопільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, 09.12.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, про що складено відповідний актовий запис за №149 /а.с.5/.

Від подружнього життя сторони мають спільного сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 виданим Костопільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області /а.с.6/.

Згідно довідки №935 від 08 вересня 2017 року ОСОБА_5 навчається на першому курсі в Національному університеті водного господарства та природокористування в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки на держбюджетній основі з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року за скороченим терміном навчання /а.с.7/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно приписів ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Частиною 1 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Із позовної заяви та наявних у справі доказів вбачається, що ОСОБА_5 є повнолітнім та продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Відповідач доказів неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання, не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позивач звернувся до суду із позовом 15.09.2017 року, тому саме з цього часу слід стягувати аліменти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80,88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_4, ІН:НОМЕР_1) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини від всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно з 15 вересня 2017 року та до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ. В. Левчук