РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2017 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Вєдєрниковій Т.А., за відсутності осіб, які беруть участь у справі, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом та в обґрунтування заявлених вимог вказав, що йому на праві власності належить житловий будинок № 11, який розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Петрівка, вул. Набережна, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 23 червня 2015 року він зареєстрував у своєму будинку сина ОСОБА_2. Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Сватівського району Луганської області в якій вказано, що його син ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за вищевказаною адресою, але за місцем реєстрації не проживає. З лютого 2016 року на теперішній час ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає, як йому відомо відповідач проживає на території Сватівського району, але де саме невідомо, так як зв'язок із ним відсутній.

Представник позивача ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні участі не брали, позивачем завчасно надана заява про розгляд справи за його відсутності та вимогою про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні участі не брав, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, беручи до уваги заяви сторін, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, встановивши, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: с. Петрівка Сватівського району Луганської області, вул. Набережна, буд. 11, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку укладеного 09 червня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 (а.с. 7-8), та зареєстрованого згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 09.06.2015 року, номер запису про право власності 38759296 (а.с. 9). Згідно відомостей наданих УДМС у Луганській області від 11.10.2017 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16). Відповідно до довідки наданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Сватівського району Луганської області вказано, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але за місцем реєстрації не проживає (а.с. 10). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житлом для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до п. 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 р. № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач не є власником житлового будинку за адресою с. Петрівка Сватівського району Луганської області, вул. Набережна, буд. 11, в будинку не проживає, хоча в ньому зареєстрований, обов'язки щодо утримання житла не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику позивачу ОСОБА_1 у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 130, 174, 209, 213-215, 296 ЦПК України, ст.150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Петрівка, вул. Набережна, буд. 11.

Зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстраційного обліку за адресою: Луганська область, Сватівський район, с. Петрівка, вул. Набережна, буд. 11.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.М. Попова