Провадження № 22-ц/780/2632/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 26.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря: Дрозда Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2017 року у справі за клопотанням ОСОБА_2, який діє в інтересах компанії «Ground Support and Terminal Solutions LTD», про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме: рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті України від 26.02.2016 року в справі №740у/2015 за позовом «Ground Support and Terminal Solutions LTD» до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про стягнення 105419,18 євро, витрат з оплати правової допомоги в сумі 600 євро та арбітражного збору,-

встановила:

у грудні 2016 року компанія «Ground Support and Terminal Solutions» звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеним клопотанням, мотивуючи його тим, що 04 серпня 2015 року Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України за результатами розгляду справи АС № 168у/2015 за позовом компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD до Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за участі представників Постачальника та Замовника проголосив рішення згідно якого з Державного підприємства Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (Україна) на користь компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD (ОСОБА_3) стягнуто 1 151 283 євро 17 центів.

Рішення МКАС при ТПП України по справі АС №168у/2015 вступило в силу 04 серпня 2015 року та направлено на адресу ДП «МА «Бориспіль» проте добровільно відповідачем не виконано.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2015 року, залишено без змін Апеляційним судом Київської області у справі № 359/9108/15-ц клопотання Ground Support and Terminal Solutions LTD про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України № 168/2015 від 04.08.2015 задоволено.

Надано компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 04 серпня 2015 року про стягнення з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь компанії Ground Support and Terminal Solutions LTD заборгованості по оплаті вартості спецмашини для проведення де/антиайсінгу повітряних суден в розмірі 26 871 000 грн., пені в розмірі 1 511 401 грн.73 коп., процентів за користування грошовими коштами в розмірі 298 157 грн. 57 коп., витрат на оплату правової допомоги в розмірі 26 871 грн. та витрат на оплату арбітражного збору в розмірі 477 598 грн. 06 коп.

Рішенням МКАС при ТПП України по справі АС № 740у/2015 від 26 лютого 2016 року стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь «Ground Support and Terminal Solutions LTD» 42 690.41 євро пені за прос рочку оплати товару, 30 038,36 євро процентів річних за прострочку виконання грошового зобовязання, 600,00 євро витрат по оплаті правової допомоги, 3 715,95 євро відшкодування витрат по оплаті судового збору, а всього 67 044.72 євро.

Рішенням МКАС при ТПП України по справі АС №740у/2015 вступило в силу від 26 лютого 2016 року та направлене на адресу ДП «МА «Бориспіль» проте добровільно відповідач не виконує.

Просив надати дозвіл на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 26.02.2016 року про стягнення з ДП «МА «Бориспіль» на користь компанії «Ground Support and Terminal Solutions» 42690,41 євро пені за прострочення оплати товару, 30038,36 євро відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання, 600 євро витрат по оплаті правової допомоги, 3715,95 євро відшкодування витрат по оплаті судового збору, в всього 67044,72 євро.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2017 року клопотання ОСОБА_2, який діє в інтересах компанії «Ground Support and Terminal Solutions LTD» задоволено.

Надано компанії «Ground Support and Terminal Solutions LTD» дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті України від 26.02.2016 року в справі №740у/2015 про стягнення з державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь компанії «Ground Support and Terminal Solutions LTD», - 42690, 41 євро пені за прострочення оплати товару, 20038, 36 євро відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання, 600 євро витрат з оплати правової допомоги, та 3715,95 євро відшкодування арбітражного збору, а всього 67044, 72 євро, що за курсом НБ України станом на день постановлення ухвали становить 1 914 314 грн. 48 коп.

Видано «Ground Support and Terminal Solutions LTD» виконавчий лист.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи.

Апелянт зазначає, що він як боржник є державним комерційним підприємством цивільної авіації, яке засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства інфраструктури України.

Відповідно п.4.2. Статуту Боржника «майно аеропорту є державною власністю і належить йому на праві господарського відання». Здійснюючи право господарського відання, аеропорт володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном, закріпленим за ним, вчиняючи щодо такого майна будь які дії, що не суперечать законодавству та цьому статуту, за погодженням з Уповноваженим органом управління.

ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» віднесено до Переліку обєктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 року №83, а тому завдається шкода не лише інтересам боржника, а й інтересам держави в цілому.

Апелянт, вважає, що виконання рішення МКАС при ТПП України загрожує не лише економічним інтересам Боржника, а й економічним інтересам України.

Крім того, апелянт стверджує, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано, що здійснення витрат не передбачених річним фінансовим планом заборонено, за винятком, якщо рішення щодо дозволу на проведення таких витрат не передбачених річним фінансовим планом заборонено, за винятком якщо рішення щодо дозволу на проведення таких витрат прийнято Кабінетом Міністрів України, на момент розгляду клопотання та винесення ухвали відповідне рішення Кабінету Міністрів України відсутнє.

Таким, чином суд першої інстанції не повною мірою зясував обставини, які мають значення для вирішення справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи.

Просив скасувати ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у наданні дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 26 лютого 2016 року, а також судові витрати покласти на Ground Support and Terminal Solutions LTD.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції, встановлено, що рішенням МКАС при ТПП України від 20.02.2016 року з ДП «МА «Бориспіль» на користь компанії «Ground Support and Terminal Solutions» стягнуто 42690,41 євро пені за прострочення оплати товару, 30038,36 євро відсотків річних за прострочення виконання грошового зобовязання, 600 євро витрат по оплаті правової допомоги, 3715,95 євро відшкодування витрат по оплаті судового збору, в всього 67044,72 євро (а.с.15-32).

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що представник боржника не надав доказів того, що задоволення клопотання потягне за собою банкрутство або ліквідацію ДП «МА «Бориспіль». Дані обставини також свідчать про те, що виконання рішення МКАС при ТПП України не загрожує інтересам України.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони узгоджуються з нормами процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст.389-7 ЦПК України надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється у порядку, передбаченому статтями 391-398 цього Кодексу.

При цьому судом враховано, що заявником подано всі необхідні для вирішення клопотання документи у відповідності до вимог ст.394 ЦПК України.

Згідно з ч.2 ст.396 ЦПК України у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути відмовлено: 1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили; 2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи; 3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України; 4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді; 5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк предявлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; 6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду; 7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України; 8) в інших випадках, встановлених законами України.

В той же час, указаних обставин судом першої та апеляційної інстанцій не встановлено при розгляді даного клопотання.

Так, посилання боржника на обставини, які б свідчили, що виконання рішення МКАС при ТПП загрожує інтересам Держави України не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи.

З резолютивної частини рішення МКАС при ТПП України від 26 лютого 2016 року вбачається, що це судове рішення набрало законної сили 26 лютого 2016 року (а.с.31-32).

ДП «МА «Бориспіль» було завчасно у встановленому порядку повідомлено про розгляд справи.

Ця обставина підтверджується довідкою голови МКАС при ТПП України №8258/14-6 від 13.12.2016 року та копією повідомлення про вручення боржнику судової кореспонденції (а.с.12-14).

З описової частини рішення МКАС при ТПП України від 26 лютого 2016 року участь представника ДП «МА «Бориспіль» забезпечена під час розгляду даної справи арбітражем (а.с.15).

В матеріалах розгляду клопотання відсутні докази на підтвердження того, що виконання рішення МКАС при ТПП України призведе до тяжкого фінансового становища ДП «МА «Бориспіль».

Апелянт не надав колегії суддів, жодного доказу на підтвердження інших обставин, перелічених в п.3 п.6 та п.8 ч.2 ст.396 ЦПК України.

В той же час, згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, в якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише:1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть компетентному суду, у якого просить визнання або виконання, доказ того, що: - одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у статті 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, за законом держави, де рішення було винесено; або - сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або - рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте, якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або - склад третейського суду або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або - рішення ще не стало обовязковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або 2) якщо суд визнає, що: - обєкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або - визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Апелянт, також не надав жодного доказу на підтвердження того, що сторони арбітражного застереження були не право субєктними; або рішенням компетентного суду п.14.1 договору №52-29/7-1 від 19 грудня 2013 року визнаний недійсним; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали чинному законодавству; або рішення МКАС при ТПП України скасовано.

Встановлено, що всі питання, які вирішені в ньому, повністю підпадають під умови арбітражного застереження. Спір про стягнення боргу за договором поставки товару, пені та процентів за користування грошовими коштами може бути предметом арбітражного розгляду. Виконання рішення МКАС при ТПП України не суперечить публічному порядку.

З огляду на наведені вище обставини суд вважає, що компанії «Ground Support and Terminal Solutions» слід надати дозвіл на виконання рішення МКАС при ТПП України від 26.02.2016 року.

Крім того, як розяснив Європейський суд з прав людини в рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії). Необґрунтована затримка у виконанні обовязкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

З цього приводу, відмова компанії «Ground Support and Terminal Solutions» у наданні дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України призведе до необґрунтованої затримки у виконання остаточного та обовязкового судового рішення, що становить пряме порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.8 ст.395 ЦПК України якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Встановлено, що в рішенні МКАС при ТПП України від 26.02.2016 року суми стягнення зазначені виключно в євро. Станом на день постановлення ухвали, а саме 16.03.2017 року, за курсом НБ України 1 євро еквівалентні 28 гривень 55 копійок, згідно інформації викладеної на сайті НБ України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції узгоджуються з нормами процесуального права, які судом вірно застосовані.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» необхідно відхилити, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст.303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відхилити, ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді