Справа № 152/545/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 квітня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, - про встановлення факту проживання однією сім'єю, з участю заінтересованої особи - Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

30.03.2017 року ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю.

Мотивуючи заяву, ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла матір заявника - ОСОБА_3, яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2, після смерті якої залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки, площею 1,9705 га, та земельної ділянки, яку остання успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 своєї матері та баби заявника - ОСОБА_4

Заявниця ОСОБА_2 є спадкоємцем майна її померлої матері ОСОБА_3 за законом.

Інший спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_5 від прийняття спадщини відмовився, про що подав відповідну заяву.

Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 1,9705 га, що належить ОСОБА_3, та із земельної ділянки матері спадкодавця - ОСОБА_4

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тривалий час проживали однією сім'єю в будинку ОСОБА_4 в АДРЕСА_3, під час спільного проживання вони вели спільне домашнє господарство, обробляли земельні ділянки, мали взаємні права та обов'язки.

Для оформлення своїх спадкових прав в листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася з заявою в Шаргородську державну нотаріальну контору, проте державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину на майно ОСОБА_4 у зв'язку із тим, що не підтверджено факт проживання однією сім'єю спадкодавця ОСОБА_3 та її матері - спадкодавця ОСОБА_4 не менше п'яти років до дня смерті останньої.

Встановлення цього факту має для заявниці ОСОБА_2 юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини.

В судове засідання заявниця ОСОБА_2 не з'явилася.

Представник заявника - ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності від 02.12.2016 року (а.с.6), підтримала заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просила встановити юридичний факт проживання однією сім'єю матері заявниці - спадкодавця ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 та спадкодавця ОСОБА_4 - матері ОСОБА_3 та баби заявниці не менш як п'ять років до відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_9.

Суду пояснила, що з вересня 2000 року спадкодавець ОСОБА_3 та її діти - ОСОБА_5 та заявниця ОСОБА_2 проживали у будинку ОСОБА_4, матері ОСОБА_3, та баби заявниці - ОСОБА_2, по АДРЕСА_3. До цього ОСОБА_3 з дітьми проживали у м. Вінниці, з батьком заявниці, якого у 2000 році засудили до покарання у виді позбавлення волі за вчинення злочину. При цьому, ОСОБА_3 не була зареєстрована в с. Стрільники, а залишалася зареєстрованою в м. Вінниці на АДРЕСА_1. Однією сім'єю ОСОБА_3 та її матір ОСОБА_4 проживали до смерті матері. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_9. Під час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, вели спільне господарство, одержували спільні доходи від ведення господарства, спільно розподіляли їх на придбання необхідних продуктів, одягу, на інші потреби сім'ї. На день смерті ОСОБА_4, тобто на момент відкриття спадщини, ОСОБА_3 проживала з останньою однією сім'єю понад п'ять років, а саме з вересня 2000 року, тобто шість років.

Спадкодавець ОСОБА_3 мала у власності земельну ділянку, що підтверджується державним актом.

Спадкодавець ОСОБА_4, з якою ОСОБА_3 проживала однією сім'єю понад п'ять років, також була власником земельної ділянки, що підтверджується державним актом.

Спадщину на вказану земельну ділянку заявниця оформити не може, оскільки не довела, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю.

Встановлення означеного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини.

Представник заінтересованої особи Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання, призначене на 26.04.2017 року не з'явився.

Сільський голова Бровченко В.С. подала заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви ОСОБА_2 не заперечує (а.с.27).

Вислухавши пояснення представника заявниці ОСОБА_1, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла матір заявниці ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (а.с.7), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.11), а ще раніше - ІНФОРМАЦІЯ_9 померла баба заявниці та матір ОСОБА_3 - ОСОБА_4 (а.с.12, 13).

Судом встановлено, що матір заявниці ОСОБА_2 - спадкодавець ОСОБА_3 постійно проживала із своєю матір'ю ОСОБА_4 в будинку за АДРЕСА_3, починаючи з вересня 2000 року по день смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_9, тобто на час відкриття спадщини.

При цьому, судом встановлено, що під час спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як сім'я, здійснювали свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, оскільки були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, придбавали майно, мали спільні сімейні інтереси та взаємні права і обов'язки.

Вказаний факт підтверджується, крім пояснень представника заявниці, показаннями свідків та дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_7 суду показала, що її чоловік та матір заявниці ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, - двоюрідні брат та сестра, а тому вона добре знала обох покійних спадкодавців - ОСОБА_3 та її матір ОСОБА_4, які з вересня 2000 року проживали, як одна сім'я, діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_5 навчалися у Стрільницькій школі, де вона працює вчителем. До вересня 2000 року ОСОБА_3 з сім'єю проживала у м. Вінниця, а після засудження її чоловіка та батька заявниці до позбавлення волі, сім'я переїхала проживати в с. Стрільники до матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у лікарні в м. Шаргород, але похована в с. Стрільники, за місцем свого проживання.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що покійні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю в АДРЕСА_4, тобто по сусідству із ним, з вересня 2000 року. Йому достовірно відомо, що вони, як сім'я, вели спільне господарство, спільно обробляли присадибну ділянку, придбавали необхідні речі, мали спільний побут, бюджет.

Також, вказаний факт підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Стрільницької сільської ради від 04.10.2016 року за №929, з якої вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_3. З вересня 2000 року та по день смерті ОСОБА_4 з нею фактично проживали її дочка ОСОБА_3 та внуки - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її дочка ОСОБА_3, але оформити не встигла, так як померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.14) та про те, що ОСОБА_3 дійсно з вересня 2000 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8 проживала в АДРЕСА_3 (а.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.13).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, що складається з земельної ділянки площею 2,4154 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Стрільницької сільської ради (а.с.17), спадщину після смерті якої прийняла дочка ОСОБА_3, проте не оформила, оскільки померла.

17.11.2016 року завідуючою Шаргородською ДНК Вінницької області відмовлено заявниці ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно ОСОБА_3, посилаючись на те, що їй необхідно звернутися до суду для встановлення юридичного факту, що померла ОСОБА_3 проживала із померлою ОСОБА_4 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (а.с.20).

У зв'язку із наведеним встановлення даного факту має для заявниці ОСОБА_2 юридичне значення.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 немає, так як спадкоємець після смерті останніх ОСОБА_5 спадщини не прийняв та на неї не претендує, про що подав відповідні заяви до нотаріальної контори. (а.с.18-19).

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, починаючи з вересня 2000 року і по день смерті ОСОБА_4 та відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_9, постійно проживала з ОСОБА_4 в домогосподарстві, що знаходиться на АДРЕСА_3.

Згідно із ч.ч.2, 4 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки… Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК, сім'єю є соціальна група, що складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, а також людей, що спільно проживають на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, яка здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які

проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до

часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),

судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК

про те, що сім'ю складають особи, які спільно

проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та

обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на

момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з

урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією

сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно

проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали

взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки,

падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї,

тощо...

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_2

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року, в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Керуючись ст.ст.3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1, - про встановлення факту проживання однією сім'єю, з участю заінтересованої особи - Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8, зі спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживала у АДРЕСА_3, на день смерті, - не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: