Справа №461/6114/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

11 жовтня 2017 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Християнська злагода» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Кредитної спілки «Християнська злагода» про визнання недійсним договору б/н від 05 травня 2014 року про відступлення права вимоги, який укладений між Кредитною спілкою "Християнська злагода" та ОСОБА_3, ОСОБА_4.

В обґрунтування позову покликається на те, що 28 грудня 2007 року між Кредитною спілкою "Християнська злагода" та ОСОБА_5 укладено договір про надання кредиту № 134. В подальшому, позивачу стало відомо, що 05 травня 2014 року відповідач уклав договір про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач вважає, що вказаний правочин суперечить нормам цивільного права, зокрема, зазначає, що договору про відступлення права вимоги не підписувала, та не була присутня під час його укладення, відповідачем не було повідомлено позивача про нових кредиторів, тим самим було порушено норми Цивільного кодексу України. Просить позов задоволити.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, однак через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, просить позов задоволити.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату, час та місце слухання справи в судове засідання повторно не з'явився, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, за можливе проводити розгляд справи у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін з ухваленням у справі заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та ОСОБА_5 укладено договір №134 про надання кредиту, відповідно до умов якого остання отримала 16000,00 грн. кредиту, що є еквівалентом 3168,32 дол. США, строком на 36 місяців, який позичальник зобовязувалася повернути та сплатити відсотки за таким у розмірі 60 % річних.

Крім того ОСОБА_5 09 липня 2008 р. отримала в КС «Християнська злагода» споживчий кредит у розмірі 5700 грн. 00 коп., що є еквівалентом 1175,25 дол. США, строком на 12 місяців з 09.07.2008 р. по 09.07.2009 р., який позичальник зобовязувалася повернути та сплатити відсотки за таким у розмірі 36 % річних, про що сторони уклали договір про надання кредиту №186 від 09.07.2008 р.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 21 лютого 2012 року стягнуто солідарно із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Християнська злагода» заборгованість за кредитними договорами №134 від 28.12.2007 р. та №186 від 09.07.2008 р. у розмірі 87356 грн. 31 коп. та 75 грн., витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, а всього 87431 грн. 31 коп.

05 травня 2014 року між Кредитною спілкою «Християнська злагода» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого відбулась заміна кредитора у борговому зобов'язанні, яке виникло і триває на підставі договорів про надання кредиту № 134 від 28.12.2007 р. та № 186 від 09.07.2008 р. та рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21.02.2012 року у справі № 2-4009/11. За умовами даного договору до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, які існували на момент переходу цих прав в сумі 87431,31 гривень, а також ті, які в подальшому будуть (або можуть) виникати на підставі основних договорів та рішення суду /а.с.4-6/.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісною кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки», визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а п.11 ч.1 цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка, як кредитодавець, з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Ураховуючи, що спірні зобов'язання випливають з кредитного договору, укладеного кредитною спілкою з ОСОБА_2, надання кредитних коштів здійснено за рахунок об'єднання грошових внесків членів кредитної спілки, такі зобов'язання тісно пов'язані з особою кредитора і в силу положень статті 515 ЦК України заміна кредитора у таких зобов'язаннях не допускається, то відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків.

Вищезазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі № 6-667цс15.

Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права (ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З урахуванням викладеного, правової позиції Верховного Суду України, недійсність оспорюваного договору про відступлення права вимоги прямо не встановлена законом, проте його нікчемність випливає з положень ст. 515 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки».

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення закону, особливості правового статусу кредитної спілки, яка відповідно до чинного законодавства не має права відступати право вимоги за кредитним договором, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 21 Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст. 256, 257, 261, 267, 512, 515 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір б/н від 05 травня 2014 року про відступлення права вимоги, який укладений між Кредитною спілкою "Християнська злагода" та ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Стягнути з Кредитної спілки "Християнська злагода" на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.