Справа № 738/1666/17 Провадження № 22-ц/795/2345/2017 Головуючий у I інстанції Савченко О. А. Доповідач - Мамонова О. Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем: Зіньковець О.О.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року (рішення ухвалене об 11 год. 33 хв.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позов обґрунтовувала тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дочка проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 25 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 640 грн 00 коп. судового збору на користь держави. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього судових витрат в сумі 640 грн 00 коп. на користь держави і закрити провадження у справі, посилаючись на те, що він є інвалідом І групи, а відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди І та ІІ груп звільнені від сплати судового збору.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру аліментів не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції не переглядається. Оскаржується лише в частині стягнутого судового збору.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір по справі в розмірі 640 грн 00 коп.

З таким висновком районного суду апеляційний суд не може погодитись, враховуючи те, що ОСОБА_1 відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору в усіх судових інстанціях як інвалід І групи, що підтверджується копією довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВБ № 052190 (а.с. 22).

Оскільки ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати компенсуються за рахунок держави.

За викладених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_1 640 грн судового збору на користь держави.

Підстави для закриття провадження у справі, як того просить заявник у апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376 ч. 1 п. 4, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 13 листопада 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 640 грн 00 коп. судового збору скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:Судді: