Справа № 375/954//17-ц Головуючий у І інстанції Нечипоренко Л.М.
Провадження № 22-ц/780/5424/17 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 46 13.12.2017
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Мережко М.В., Суханової Є.М.

за участю секретаря Шуляка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Насташівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, Приватної агрофірми «Першотравнева» про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області із позовом до Насташівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, Приватної Агрофірми «Першотравнева» про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 травня 1995 року по 10 січня 1999 року він працював на посаді головного енергетика в КСП ім. Першого Травня в с. Насташка Рокитнянського району Київської області і його було прийнято в члени колгоспу.

Згодом, шляхом розпаювання майна КСП ім. Першого Травня, 25 грудня 1995 року отримало державний акт на право колективної власності на землю.

При розпаюванні землі КСП ім. Першого Травня в с. Насташка Рокитнянського району Київської області, його помилково не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) цього підприємства, не оформлено і не видано на його ім"я сертифікат на право на земельну частку (пай) і він не може отримати державний акт на право власності на землю.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі Київської області, КСП ім. Першого Травня в с.Насташка 25 грудня 1995 року отримало державний акт на право колективної власності на землю та відповідно до ст.10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" позивач, будучи членом КСП, став співвласником його землі.

Відповідно до розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 25 лютого 2000 року № 254 КСП ім. Першого Травня реорганізовано в Приватну Агрофірму «Першотравнева», яка є правонаступником КСП.

В грудні 2012 року Приватну Агрофірму «Першотравнева» ліквідовано.

Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Оскільки станом на 25 грудня 1995 року позивач був членом КСП ім. Першого Травня в с.Насташка, він повинен був бути включеним до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Просив суд, визнати за ним право на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві ім. Першого Травня.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року, у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, застосувавши до правовідносин строк позовної давності.

Зазначає, що він вперше дізнався про порушення свого права в 2017 році від односельців, з якими працював на той час в колгоспі.

Вважає, що саме з цього часу почався перебіг позовної давності.

Також посилається на те, що він не знав та не міг знати про те, що мав право на земельну частку (пай), адже його навмисно не було внесено до списків при розпаюванні КСП ім. Першого Травня, а отже відповідачі з початку розпаювання діяли недобросовісно не повідомивши його як спадкоємця про його право на земельну частку (пай) у порядку спадкування на протязі всього часу паювання.

Позивач є юридично необізнаною людиною, що є поважною причиною пропуску строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що з 15 травня 1995 року по 10 січня 1999 року позивач працював на посаді головного енергетика в КСП ім. Першого Травня в с.Насташка Рокитнянського району Київської області і його було прийнято в члени колгоспу.

Згодом, шляхом розпаювання майна КСП ім. Першого Травня 25 грудня 1995 року отримало державний акт на право колективної власності на землю.

При розпаюванні землі КСП ім. Першого Травня в с.Насташка Рокитнянського району Київської області позивача не було включено до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) цього підприємства, не оформлено і не видано на його ім"я сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі КСП ім. Першого Травня в с.Насташка 25 грудня 1995 року отримало державний акт на право колективної власності на землю.

Відповідно до розпорядження Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області від 25 лютого 2000 року № 254 КСП ім. Першого Травня реорганізовано в Приватну Агрофірму «Першотравнева», яка є правонаступником КСП.

В грудні 2012 року ПАФ «Першотравнева» ліквідовано.

Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки станом на 25 грудня 1995 року позивач був членом КСП ім. Першого Травня в с. Насташка, він мав право на земельну частку (пай) з дня видачі державного акта на право колективної власності на землю, проте позивач пропустив строк позовної давності, що є підставою для відмови у позові.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», судам роз'яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у тому числі і у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтерсів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

На пред'явлення позову про захист приватної власності поширюється встановлений ст. 50 Закону України «Про приватну власність» і ст.71 ЦК УРСР (чинних на час виникнення спірних правовідносин) трирічний строк позовної давності, якщо інше не передбачено законом. Оскільки право на позов у позивача виникло ще у 1995 році, то трирічний строк позовної давності минув ще до набрання чинності ЦК України 2004 року.

Згідно з ст.75, ч.1 ст.80 ЦК УРСР, закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується незалежно від заяви сторони у спорі.

Так як позивач заяву про поновлення строку позовної давності не подавав, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий __________ О.М. Данілов

Судді __________ М.В. Мережко

__________ Є.М. Суханова