КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2469/17
Провадження № 2/552/975/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судових засідань Ваніної Ю.А., позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька. Свій позов мотивує тим, що відповідач ОСОБА_3 є батьком їх спільного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона має ще одну малолітню дитину від іншого шлюбу - ОСОБА_5, яка проживає з нею і на літніх канікулах вони бажають відвідати її батька ОСОБА_6, та дідуся з бабусею в м. Бєлгороді, Російській Федерації. Вона не може залишити малолітнього сина ОСОБА_4 з батьком в м. Полтава, а сама поїхати з донькою до Росії, так як останній працює, не має навичок по догляду за дитиною. Малолітня дитина потребує цілодобового догляду. Згоди на тимчасовий виїзд сина відповідач не надав, тому вона змушена звернутись до суду та просить суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Російської Федерації в період з 10.06.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року без згоди його батька ОСОБА_3 та надати дозвіл на виготовлення проїзного документа на дитину.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не надає своєї згоди на виїзд свого малолітнього сина ОСОБА_4, так як це не відповідає інтересам дитини.

Суд, заслухавши думку позивача, відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, згідно свідоцтва НОМЕР_1 від 12.12.2014 року батьком малолітнього ОСОБА_4 записаний - ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_2.

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач має доньку від іншого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст. 313 Цивільного Кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Суд враховує той факт, що відповідач не надає письмової згоди на виїзд дитини за кордон, також враховує вік малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який потребує постійного догляду матері, приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову.

Що стосується позовної вимоги про надання дозволу на виготовлення та оформлення проїзних документів на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_4, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що малолітньому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 року видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон і строк його дії до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 640 гривень судового збору.

Враховуючи встановлені судом факти та відповідні їм відносини, керуючись ст. 88, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у супроводі матері - ОСОБА_2 до Російської Федерації без супроводу та згоди батька дитини - ОСОБА_3 в період з 10.06.2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя О.К.Миронець