Справа №601/1087/16
Провадження № 2/601/25/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Мочальської В.М.,

за участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кременці в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради та зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Почаївської міської ради, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради від 29.05.2014 року за № 56 про надання службової квартири управлінню СБУ в Тернопільській області АДРЕСА_1; рішення 47-ї сесії Почаївської міської ради від 27.02.2015 року за №2128 про надання житлової однокімнатної квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та видачу ордеру на право вселення в квартиру; просила зобов»язати виконавчий комітет Почаївської міської ради надати їй квартиру в будинках житлового фонду Почаївської міської ради.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідно до рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради № 45 від 21.03.2002 року «Про взяття на квартирний облік гр. ОСОБА_1 та її сім»ю» вона як інвалід першої групи з дитинства має право на першочергове отримання жилого приміщення в будинках житлового фонду Почаївської міської ради. Оскаржувані рішення є несправедливими, прийняті незаконно та порушують її права на отримання житлової квартири. Відповідач, приймаючи рішення надати службову квартиру Управлінню Служби безпеки Україним в Тернопільській області діяв з перевищенням своїх повноважень, надавши службову квартиру юридичній особі, яка не перебувала на квартирному обліку, при цьому не звертаючи уваги на квартирний облік і осіб, які там перебувають і потребують поліпшення житлових умов. Почаївська міська рада, приймаючи на сесії рішення надати квартиру ОСОБА_2, грубо порушила вимоги законодавства України щодо порядку надання жилих приміщень громадянам, потребуючим поліпшення житлових умов, а також не була уповноважена надавати квартиру, оскільки вирішення даного питання віднесено до відання виконавчого комітету ради, рішення було прийнято без участі громадської комісії з житлових питань, діючої при виконавчому комітеті Почаївської міської ради.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 уточнив позовні вимоги позивача, просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради № 56 від 29.05.2014 року про надання службової квартири Управлінню Служби безпеки України в АДРЕСА_3 в м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, зобов»язати виконавчий комітет Почаївської міської ради надати ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_4, пославшись на доводи, викладені в позовній заяві. Вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення 47-ї сесії Почаївської міської ради від 27.02.2015 року за №2128 просив залишити без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради «Про реєстрацію квартири в якості службової Управлінню СБУ в Тернопільській області» №56 від 29.05.2014 року прийнято у відповідності до вимог ст. 118 Житлового кодексу України, п.3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37, п.8 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081.

Представник третьої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав та дав пояснення аналогічні поясненням представника відповідача ОСОБА_4.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши представлені докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради від 29 травня 2014 року № 56 «Про реєстрацію квартири в якості службового Управлінню Служби безпеки України в Тернопільській області» надано службову квартиру Управлінню Служби безпеки України у Тернопільській області в АДРЕСА_5, загальною площею 34,1 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м.

Відповідно до реєстраційного посвідчення Кременецького БТІ 11/100 частин домоволодіння №8 по вул. Леніна у місті Почаїв зареєстроване за Глущенко Джульєтою Тигранівіною по праву особистої власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Кременецькою держнотконторою 22.01.1992 р. за №318 і записане в реєстрову книгу за №1807. Домоволодіння №8 кв.5 по вул. Леніна у цілому складається з двохповерхового житлового будинку.

Відповідно до довідки МСЕК за № 028224 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої групи з дитинства та потребує стороннього догляду.

Відповідно до рішення виконкому Почаївської міської ради № 45 від 21 березня 2002 року ОСОБА_1 та її сім»ю поставлено на квартирний облік при виконавчому комітеті міської ради по статтях 13 п.6, 44 п.3.

Відповідно до листа начальника Управління Служби безпеки України в Тернопільській області № 69/19/1-3046 від 28.05.2014 року Управління СБУ в Тернопільській області просить включити однокімнату квартиру, попередньо без номеру, у будинку №2 по вул. Рожко м. Почаїв до числа службових приміщень Управління Служби безпеки України в Тернопільській області, у випадку її надання Почаївською міською радою для потреб Управління.

Відповідно до витягу з протоколу №5 спільного засідання адміністрації Управління та житлово-побутової комісії УСБУ в Тернопільській області від 28 травнч 2014 року вирішено погодити рішення начальника Управління щодо зарахування однокімнатної квартири, попередньо без номеру, у м. Почаєві у новозбудованому житловому будинку №2 по вул. Рожка до фонду службових житлових приміщень УСБУ в Тернопільській області, у випадку його надання Почаївською міською радою для потреб Управління. Для цього повторно звернутися до Почаївської міської ради з відповідним клопотанням. Рішення прийняте одноголосно.

Відповідно до рішення сорок четвертої сесії Почаївської міської ради №1870 від 05 грудня 2014 року утворено виконавчий комітет Почаївської міської ради в складі 9 чоловік.

Відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 до Почаївської міської ради про визнання незаконним та скасуваггя рішення виконкому Почаївської міської ради №56 від 29 травня 2014 року.

Відповідно до ухвали Лвівського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2016 року провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, ОСОБА_7, третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_2, Управління СБУ в Тернопільській області про визнання незаконними та скасування рішень, збов»язання вчинити дії закрито.

Звертаючись до суду з позовом про захист порушеного права, ОСОБА_1 зазначала, що Управління СБУ в Тернопільській області на квартирному обліку при виконавчому комітеті Почаївської міської ради не перебувало, саме вона як інвалід першої групи з дитинства має першочергове право на поліпшення житлових умов і тому повинна отримати квартиру в будинках житлового фонду Почаївської міської ради.

Порядок надання та користування службовими жилими приміщеннями визначено главою 3 Житлового кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Відповідно до ст.ст. 121, 122 ЖК України службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, на підставі якого виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Перелік категорій працівників, яким може бути надане в користування жиле приміщення, визначається законодавством.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України», статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує соціальний і правовий захист

військовослужбовців і працівників Служби безпеки України.

Військовослужбовці Служби безпеки України користуються

політичними, соціально-економічними та особистими правами і

свободами, а також пільгами відповідно до Закону України "Про

соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх

сімей", цього Закону, інших актів законодавства. Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Відповідно до п.п. 3, 5, 8 Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства,установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення. Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної,

міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла

рішення про включення жилого приміщення до числа службових.

Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку

службових жилих приміщень. Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Службові жилі приміщення надаються включеним до згаданого

в пункті 7 цього Положення переліку працівникам, які постійно

проживають, а також прописані в населеному пункті за місцем

розташування відповідного підприємства, установи, організації. З

дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті

Ради народних депутатів службове жиле приміщення може бути надано

працівникові, який проживав в іншому населеному пункті.

Зазначені приміщення надаються незалежно від перебування

працівників на квартирному обліку, без додержання черговості та

пільг, установлених для забезпечення громадян житлом, за винятком

надання службових жилих приміщень в будинках радгоспів.

Відповідно до п.15 Порядкузабезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 службове житлове приміщення надається незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку, без урахування пільг, передбачених для забезпечення громадян житлом.

Як вбачається з оскаржуваного позивачем рішення надання Управлінню Служби безпеки України службового жилого приміщення відповідає вищезазначеним нормам Житлового кодексу України та ст. 27 Закону України «Про Службу безпеки України», ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

З роз'яснень викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають у практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року за № 2, приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з моменту винесення рішення виконавчим органом районної, міської, районної в місті ради про включення їх до числа службових. Співвідношення кількості службових квартир і загальної кількості квартир законодавством не встановлено.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доводи позивача та її представника ОСОБА_3 про те, що Управління СБУ в Тернопільській області на квартирному обліку при виконавчому комітеті Почаївської міської ради не перебувало, саме вона як інвалід першої групи з дитинства має першочергове право на поліпшення житлових умов і тому повинна отримати квартиру в будинках житлового фонду Почаївської міської ради з огляду на вищезазначене суд вважає необґрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.6, 8, 10, 15, 30, 212, 214, 221 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Почаївської міської ради, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: управління Служби безпеки України в Тернопільській області про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Почаївської міської ради та зобов»язання вчинити певні дії, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд Тернопільської області на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: