Справа № 713/1942/16-ц
Провадження №2/713/58/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Кириляк А.Ю., за участі секретаря Перепелиця Т.І., сторін, представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В позові вказувала, що 15 травня 2014 року у виконавчому комітеті Мигівської сільської ради зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилалася, що спільне життя не склалося, відповідач залишив її з дитиною 01 жовтня 2016 року, не прийшовши додому ночувати, а 03 жовтня прийшов увечері та забрав свої речі. З того часу відповідач не забезпечує сім»ю матеріально та не цікавиться дитиною. Можливості зберегти сім»ю немає, оскільки відповідач влаштовує своє особисте життя самостійно, активно відпочиває з друзями та має дівчину. Також відповідач не виконує свої батьківські обов»язки щодо неповнолітньої дитини, не надає коштів на харчування, памперси. Вона самостійно забезпечити всім необхідним дитину не в змозі, забезпечують дитину її батьки, у зв»язку з чим вона змушена звернутися до суду.

Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн.; після розірвання шлюбу відновити її дівоче прізвище Данко.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його в повному обсязі та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що фактично між ними припинено шлюбні відносини, однак, з вини позивачки, яка безпричинно вчиняла з ним сварки, щоб він пішов з дому. Він згідний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі, оскільки він ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами немає взаєморозуміння, шлюб між ними існує формально, припинили шлюбно - сімейні відносини з 01 жовтня 2016 року та спільно не проживають.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її матеріальному утриманні, що підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2 від 06.12.2016 року №211.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України- у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією свідоцтва про народження.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку утримувати неповнолітню дитину.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, має мінливий і нерегулярний дохід, однак, є молодою, працездатною людиною і має можливість у розмірі, встановленому законом, надавати грошову допомогу на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду України у п. 17 своєї Постанови №3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відомостей, що на утриманні відповідача є інші особи, у суду не має.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 110, 112-114 СК, ст. ст. 88, 180, 184 СК України та ст. ст. 10, 60, 213, 214, 215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 15 травня 2014 року у виконавчому комітеті Мигівської сільської ради Вижницького району, актовий запис № 10 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище Данко.

Копію рішення суду після набрання ним чинності надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн., щомісячно, починаючи з 19.12.2016 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с. Мигове Вижницького району Чернівецької області 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 коп.) судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_7 в дохід держави 551,20 (п»ятсот п»ятдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк