Справа №576/48/17-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Усенко Л. М.
Номер провадження 22-ц/788/1532/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Глухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и л а:

12 липня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що до 28 серпня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Згідно з рішенням Глухівського міськрайонного суду від 16 липня 2009 року на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з ОСОБА_4 були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Вказане рішення суду набрало законної сили, але відповідач протягом тривалого часу не сплачував присуджені судом аліменти, внаслідок чого утворилась заборгованість, а саме: 6062,65 грн. станом на 30 вересня 2012 року та 11 937,65 грн. - на 01 лютого 2016 року.

Відповідно до її розрахунку, за період з серпня 2010 року по 24 лютого 2016 року сума неустойки (пені), яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 125 788,71 грн.

22 березня 2017 року ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 112 012,55 грн. за період з серпня 2010 року по 31 грудня 2016 року та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2 021,53 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 22,63 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити та стягнути з ОСОБА_4 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 в сумі 62 996,28 грн. в тому числі за період: з січня 2011 року по вересень 2012 року в сумі 34 017,49 грн.; з травня 2014 року по січень 2015 року - 27 603,03 грн.; з квітня 2016 року по червень 2016 року - 1375,77 грн.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив той факт, що відповідач, у порушення вимог законодавства, вчасно не повідомив відділ ДВС про зміну місця роботи для того, щоб державний виконавець направив виконавчий лист за місцем роботи боржника або за місцем його обліку як безробітного.

Крім того, суд не врахував, що за період з квітня 2016 року по червень 2016 року боржник також має заборгованість у розмірі 1433,62 грн., що підтверджується документально.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_7, який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Згідно з ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 16 липня 1999 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач (а.с. 6, 8).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 8-9).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 липня 2009 року у справі № 2-491/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає в матір'ю ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 15 червня 2009 року, та аліменти сплачувати матері ОСОБА_3 (а.с. 20-21).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2015 року у справі № 576/2950/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам на дитину, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 6062 грн. 65 коп., як суми заборгованості по аліментам на утримання їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з січня 2011 року по вересень 2012 року (а.с. 22).

Згідно з довідкою-розрахунком нарахування та сплати аліментів Глухівського відділу ДВС Головного управління юстиції від 23 січня 2017 року, заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 лютого 2016 року становить 11938 грн. 29 коп. (а.с. 45).

Відповідно до копії розрахунку заборгованості по аліментах, виданого головним державним виконавцем Батуренко І.М., за період з 26 серпня 2010 року по грудень 2010 року включно заборгованість складає 1791,45 грн., з яких: серпень 2010 року - 71,10 грн.; вересень-листопад - по 440,74 грн.; грудень - 398,10 грн. (а.с. 94).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. 196 СК України встановлено факт заборгованості відповідача за аліментами за період з серпня 2010 року по грудень 2010 року і наявність його вини у її виникненні та наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення неустойки за інший період, суд виходив з того, що з жовтня 2012 року по квітень 2014 року та з липня 2016 року по 31 грудня 2016 року включно заборгованість по сплаті аліментів відсутня, а з січня 2011 року по вересень 2012 року та з травня 2014 року по січень 2015 року відповідач перебував на обліку в Глухівському міськрайонному центрі зайнятості, до якого не надходили виконавчі листи, а тому аліменти не утримувались не з вини відповідача.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року.

Місцевий суд, з урахуванням обставин справи, дійшов правильного висновку про наявність заборгованості у ОСОБА_4 зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з серпня 2010 року по грудень 2010 року, які повинні були відраховуватися з його заробітку (доходу), внаслідок чого виникла відповідальність у вигляді сплати неустойки (пені).

Проте, при визначенні неустойки (пені) суд обрав неправильний спосіб її нарахування.

Розрахунок неустойки (пені), який здійснено судом першої інстанції в рішенні суду за період з серпня 2010 року по грудень 2010 року включно, не відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у вище зазначеній постанові, яка є обов'язковою для всіх судів.

Як вбачається з копії розрахунку заборгованості по аліментах, виданого головним державним виконавцем Глухівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції Батуренко І.М., за період з 26 серпня 2010 року по грудень 2010 року включно заборгованість склала 1791,45 грн., а саме: за серпень 2010 року - 71,10 грн.; вересень - листопад по 440,75 грн.; грудень - 398,10 грн.

Таким чином, виходячи з правової позиції Верховного Суду України розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів слід рахувати наступним чином:

2010 рік:

Серпень: 71,10 грн. х 1% х31 = 22,04 грн.;

вересень: 440,75 грн. х 1% х 30 = 132,23 грн.;

жовтень: 440,75 грн. х 1% х 31 = 136,63 грн.;

листопад: 440,75 грн. х 1% х 30 = 132,22 грн.;

грудень: 398,10 грн. х1% х 31 = 123,41 грн.

З огляду на вище викладене, загальна сума неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у період з серпня 2010 року по грудень 2010 року включно становить 546 грн. 54 коп. Саме в цьому розмірі вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Висновки суду першої інстанції про те, що у період з січня 2011 року по вересень 2012 року у відповідача утворилася заборгованість зі сплати аліментів не з вини останнього, є помилковим.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 квітня 2015 року ухвалене рішення у справі № 576/2950/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментах на дитину, яким стягнуто з відповідача на користь позивача 6062 грн. 65 коп., як суми заборгованості по аліментам на утримання їх сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з січня 2011 року по вересень 2012 року (а.с. 22).

Тобто, вказаним рішенням встановлено, що у ОСОБА_4 виникла заборгованість зі сплати аліментів і вона становить 6062 грн. 65 коп. Вказана заборгованість утворилась саме з вини ОСОБА_4 та документально підтверджена. Зазначені обставини не підлягають доказуванню в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України.

З довідки, наданої Глухівським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції від 21 березня 2017 року також вбачається, що у спірному періоді, тобто з січня 2011 року по вересень 2012 року присуджені позивачу аліменти не сплачувались відповідачем, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за вказаний період, а саме:

2011 рік:

січень: 479,50 грн. х1% х31день =148,65 грн.;

лютий: 483,25 грн. х 1%х28днів = 135,31 грн.;

березень: 510 грн. х 1% х 31 день = 158,1 грн.;

квітень: 515,50 грн. х 1% х 30 днів = 154,65 грн.;

травень: 545 грн. х1% х 31 день = 168,95 грн.;

червень: 557,50 грн. х 1% х 30 днів = 167,25 грн.;

липень: 574,75 грн. х 1% х 31 день = 178,17 грн.;

серпень: 569,75 грн. х1% х 31 день =176,62 грн.;

вересень 559,75 грн. х 1% х 30 днів = 167,93 грн.;

жовтень: 558,50 грн. х 1% х 31 день = 173,14 грн.;

листопад 563,75 грн. х 1% х 30 днів = 169,13 грн.;

грудень 618,50 грн. х 1% х 31 день = 191,74 грн.;

2012 рік

січень: 558,75 грн. х 1% х 31 день=173,21 грн.;

лютий: 567,50 грн. х 1% х 29 днів = 164,58 грн.;

березень: 598 грн. х 1% х 31 день = 185,38 грн.;

квітень: 598,75 грн. х 1% х 30 днів = 179,63 грн.;

травень: 634,25 грн. х 1% х 31 день = 196,62 грн.;

червень: 640,75 грн. х 1% х 30 днів = 192,23 грн.;

липень: 671,25 грн. х 1% х 31 день = 208,09 грн.;

серпень: 644 грн. х 1% х 31 день = 199,64 грн.;

вересень: 632,75 грн. х 1% х 30 днів = 189,83 грн.

Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів у період з січня 2011 року по вересень 2012 року склала 3678,85 грн., яку необхідно стягнути на користь позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Посилання суду першої інстанції в рішенні на відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості у період з травня 2014 року по січень 2015 року, оскільки у зазначений період відповідач перебував на обліку у центрі зайнятості, а виконавчі листи щодо сплати аліментів до центру не надходили, а тому і не утримувались, не заслуговують на увагу, оскільки статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов'язок боржника повідомляти державного виконавця про зміну місця роботи.

Проте, ОСОБА_4 жодних дій на виконання вказаних вимог закону не вчинив, не повідомив органи ДВС про те, що він став на облік до Глухівського міськрайонного центру зайнятості, а тому державний виконавець, не маючи такої інформації, вчасно не направив виконавчий лист до центру зайнятості, що і потягло виникнення заборгованості.

Таким чином, загальний розмір неустойки (пені) за період з травня 2014 року по січень 2015 року становить 2055,05 грн., а саме:

2014 рік

травень: 711,75 грн. х1% х31 день = 220,64 грн.;

червень: 742,50 грн. х1% х 30 днів = 222,75 грн.;

липень: 781,75 грн. х 1% х 31 день = 242,34 грн.;

серпень: 736,25 грн. х 1% х 31 = 228,24 грн.;

вересень: 729 грн. х 1% х 30 днів = 218,7 грн.;

жовтень: 736,25 х1% х 31 день - 228,24 грн.;

листопад: 731,50 грн. х 1% х30 днів = 219,45 грн.;

грудень: 821 грн. х 1% х 31 день = 254,51 грн.;

2015 рік

січень: 710,25 грн. х 1% х 31 день = 220,18 грн.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що з квітня 2016 року по червень 2016 року у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання їх неповнолітнього сина заслуговують на увагу, оскільки з розрахунку заборгованості, наданого Глухівським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції від 21 березня 2017 року вбачається, що у вказаний період часу заборгованість по сплаті аліментів у відповідача дійсно існує. Відповідач не спростував цих обставин та не надав доказів того, що вказана заборгованість виникла не з його вини.

З урахуванням викладеного, загальний розмір пені за несвоєчасну сплату ОСОБА_4 аліментів за період з квітня 2016 року по червень 2016 року становить 924 грн. 55 коп., а саме:

2016 рік

квітень: 976,25 грн. х 1% х 30 днів =292,88 грн.;

травень: 1006,50 грн. х 1% х 31 день = 312,02 грн.;

червень: 1065,50 грн. х 1% х 30 днів = 319,65 грн.

Отже, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, зазначені вище порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення спору в частині визначення суми неустойки (пені) і до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, а тому колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначення розміру пені та скасувати в частині розподілу судових витрат, на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалити нове рішення, визначивши до стягнення пеню у розмірі 7204,98 грн.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 в дохід держави необхідно стягнути 704 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 липня 2017 року змінити в частині визначення розміру пені та скасувати в частині розподілу судових витрат та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7 204,98 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 704 грн. судового збору за апеляційний перегляд справи.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -