Справа №720/362/17
Провадження: 2/720/422/17
24 квітня 2017 року м. Новоселиця
Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А. за участю секретаря судового ОСОБА_1,
сторін по справі: представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
- про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -
Позивач звернувся до суду з позовом, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В позові посилається на те, що він являється власником житлового будинку розташованого по вул. Миру, 8 в с. Тарасівці, Новоселицького району Чернівецької області, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 82085881 від 09.03.2017 року.
У вищевказаному будинку станом на 15.03.2017 року зареєстровані та проживають: ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4.
У вересні 2009 року його донька ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_4 й за його згодою останній був зареєстрований в будинку. Проте, сімейне життя у них не склалося, у звязку з чим рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області шлюб розірваний.
З червня 2013 року ОСОБА_4 виїхав із вказаного будинку забравши всі свої речі, та з того часу жодних відносин вони не підтримують.
Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, а формальна реєстрація місця проживання ОСОБА_4 в будинку позивача створює йому істотні незручності у вільному розпоряджанні власністю.
Факт не проживання останнього у вищевказаному будинку підтверджується актами обстеження домоволодіння приєднаними до матеріалів справи.
Вважає, що оскільки ОСОБА_4 більше одного року не проживає без поважної причини за місцем реєстрації у вищевказаному будинку, не перебуває у сімейних стосунках з ОСОБА_9 а в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, посилаючись на вимоги ст.. 405 ЦК України, просить в судовому порядку визнати зятя ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул.. Миру, 8 в с. Тарасівці, Новоселицького району Чернівецької області.
В судовому засіданні діючи на підставі довіреності від 01 лютого 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в ньому, просить суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, по невідомим для суду причинам, хоча належним чином був двічі повідомлений про день, місце та час розгляду справи.
У зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України, справа підлягає розгляду в його відсутності із винесеним по справі заочного рішення.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. По справі є в наявності достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.
Суд оцінивши докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Обєктом власності особи може бути зокрема житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України).
Наданими представником позивача доказами судом встановлено, що відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10.03.2016 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку по вул.. Миру, 8 в с. Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області.
Державна реєстрація обєкта нерухомого майна, а саме житлового будинку по вул.. Миру, 8 в с. Тарасівці Новоселицького району було проведена 02.03.2017 року державним реєстратором ОСОБА_10, про що свідчить витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 09.03.2017 року за № 82085881.
Згідно довідки № 761 видане Тарасовецькою сільською радою Новоселицького району від 15.03.2017 року, склад сім`ї ОСОБА_3 складається із: дружини ОСОБА_5, доньки ОСОБА_6, онуків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та зятя ОСОБА_4.
Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2009 року, однак рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10.03.2016 року шлюб між сторонами розірваний.
З довідки № 3693 від 10.12.2015 року видана сільською радою с. Тарасівці Новоселицького району вбачається, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований в домогосподарстві по вул.. Миру, 08 в с. Тарасівці Новоселицького району, однак з червня 2013 року не проживає в даному господарстві.
Згідно акту складений депутатом Тарасовецької сільської ради Новоселицького району ОСОБА_11 від 31.01.2017 року про підтвердження факту не проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, в домогосподарстві по вул.. Миру 8 в с. Тарасівці Новоселицького району вбачається, що останній з червня 2013 року в вказаному домогосподарстві не проживає.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд». При цьому положення ст. 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном якщо порушується його право на вільне користуватися і розпоряджатися соєю власністю.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника а саме: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Договору про порядок користування вказаним житловим будинком між сторонами не укладалося.
Як вбачається з роз'яснень, наданих у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 7 лютого 2014 року №5, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.
Також відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно переважно або тимчасово.
Згідно ст. ст. 6. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житлом..). Громадяни України та інші особи, зобов'язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.
Отже, суд оцінюючи у сукупності викладені докази аналізуючи правові норми та враховуючи, що відповідач вже не являється членом сім`ї власник домогосподарства оскільки розірвав шлюб з його донькою ОСОБА_6, добровільно покинув житловий будинок у якому зареєстрований, ніяких перешкод в проживанні у ньому йому ніхто не чинив, він не проживає без поважних причин більше тьох років у вищевказаному будинку, його право на проживання в даному будинку було похідним від перебування у члена сімї власника будинку, суд з урахування вимог ЦК України дійшов висновку, що відповідач порушує право позивача вільно розпоряджатися власністю, а тому слід визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим по вулиці Миру 8 в с. Тарасівці, Новоселицького району.
Керуючись ст..10,29,59,60,61,88,208-218,224-228 ЦПК України, на підставі ст.ст.. 319,391,405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,суд, -
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим по вулиці Миру 8 в с. Тарасівці, Новоселицького району.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

ОСОБА_4 має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду подати заяву про перегляд заочного рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.