АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6049/17 Головуючий 1 інст. - Сорока О.П.
Справа № 646/3928/17 Доповідач - Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Приватного підприємства «Юридична компанія «ПРАВО ГРУП»

на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08 вересня 2017 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

01 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з квітня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем 12 вересня 2009 року зареєструвала шлюб, від якого вони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припиненні у квітні 2015 року та з того часу відповідач не дає ніякої матеріальної допомоги на дитину та не приймає участі у її вихованні, хоча є працездатною особою та займається фермерським господарством, інших осіб на утриманні не має.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 01 червня 2017 року до його повноліття, індексуючи відповідно до закону.

Допущене негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів та моменту, з якого такі повинні стягуватися, представник ОСОБА_1 - ПП «Юридична компанія «ПРАВО ГРУП» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 червня 2016 року.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Розглядом справи встановлено, що 12 вересня 2009 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися та були припиненні з квітня 2015 року .

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з вимог статей 180-182, 184, 191 СК України та тих обставин, що обов'язки по утриманню дітей покладається на обох батьків, а тому аліменти в розмірі 1 000 грн, які стягуються з ОСОБА_2 з моменту звернення до суду позивача, буде відповідати його частині як батька дитини. Крім того, доказів того, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати позивач суду не надала.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та вважає їх законними та обґрунтованими, вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років з 01 травня по 30 листопада в розмірі 1689 грн, з 01 грудня - 1860 грн.

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та згідно з частиною 1 статті 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Апеляційний суд вважає, що встановлений судом першої інстанції розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2, повністю узгоджується з положеннями частини 2 статті 182 СК України.

Крім того, в апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що суд необґрунтовано відмовив у задоволені позову в частині стягнення аліментів, починаючи з квітня 2015 року, оскільки саме з цього часу позивач самостійно несе усі витрати по утриманню неповнолітньої дитини.

Проте, за такими доводами апеляційний суд погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Для задоволення такої вимоги позивачеві слід насамперед довести, що він вживав заходів щодо добровільної сплати аліментів (звертався до керівника підприємства, де працює відповідач, чи до його батьків з проханням вплинути на нього; направляв йому листи тощо). Крім цього, має бути доведено, що відповідач ухилявся від сплати їх.

Апеляційний суд вважає, що зазначених належних та допустимих доказів з цього питання позивачем не надано. Допит свідків, за клопотанням позивача, які б підтвердили ту обставину, що позивач вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, не є належними та допустимими доказами у розумінні статей 58,59 ЦПК України.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Приватного підприємства «Юридична компанія «ПРАВО ГРУП» - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 08 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський