УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-442/11

Провадження № 4-с/638/163/17

04.10.2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

Головуючого судді Подус Г.С. ,

За участю секретаря Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на незаконні дії державного виконавця Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області,

В С Т А Н О В И В:

10.07.2017 року заявник звернувся до суду із скаргою на незаконні дії державного виконавця Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області.

Обґрунтовуючи скаргу заявник зазначив, що в провадженні Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-164/12 виданого Дзержинським районним судом м. Харкова від 31.05.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30000 грн. моральної шкоди. Відповідно до постанови Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області від 23.04.2017 р., на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ був повернутий стягувачу, в звязку з відсутністю у боржника майна, та заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Стягувачем ОСОБА_1 була подана заява щодо примусового виконання рішення суду. 23.05.2017 року стягувач отримав повідомлення від Дзержинського відділу ДВС м. Харкова про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ст. держвиконавець ОСОБА_3, посилається на п.2 ч.3 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», вказано « у вищевказаному виконавчому документі виявлені розбіжності, щодо суми стягнення боргу у виконавчому документі виявлені розбіжності, щодо суми стягнення боргу у виконавчому документі, а саме виконавчому документі на зворотному листі стоїть відмітка від 18.05.2016 року державного виконавця про часткове стягнення боргу, відповідно до якого залишок боргу, який необхідно стягнути з боржника складає 27578,77 грн. Стягувач у подальшому вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження стягнути залишок боргу, у звязку з чим відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження.»

Скаржник просить визнати незаконними дії ст. держвиконавця ОСОБА_3 Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області, та зобовязати прийняти виконавчий документ до виконання постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 23.04.2017 р., скасувати як безпідставну.

У судове засідання представник заявника та заявник не зявилися, надали заяви в яких просили розглядати скаргу за їх відсутності та просили її задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлений був належним чином.

З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 своєї постанови № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наголошує, що «при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12)».

З аналізу статті 11 Закону «Про виконавче провадження» випливає, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 25 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 27 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Суд встановив, що відповідно до постанови Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області від 23.04.2017 р., на підставі п.2 ч. 1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ був повернутий стягувачу, в звязку з відсутністю у боржника майна, та заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Стягувачем ОСОБА_1 була подана заява щодо примусового виконання рішення суду. 23.05.2017 року стягувач отримав повідомлення від Дзержинського відділу ДВС м. Харкова про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ст. держвиконавець ОСОБА_3, посилається на п.2 ч.3 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», вказано « у вищевказаному виконавчому документі виявлені розбіжності, щодо суми стягнення боргу у виконавчому документі виявлені розбіжності, щодо суми стягнення боргу у виконавчому документі, а саме виконавчому документі на зворотному листі стоїть відмітка від 18.05.2016 року державного виконавця про часткове стягнення боргу, відповідно до якого залишок боргу, який необхідно стягнути з боржника складає 27578,77 грн. Стягувач у подальшому вказує у заяві про відкриття виконавчого провадження стягнути залишок боргу, у звязку з чим відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження».

Але, враховуючи, що в судове засідання державний виконавець не зявився, матеріали виконавчого провадження не надав. У суду немає можливості оцінити проведену роботу державного виконавця, і той факт чи були проведені всі заходи по розшуку майна боржника.

Суд, зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази дійшов висновку про задоволення скарги, адже ті підстави на які посилається старший державний виконавець Дмухіна Яна Миколаївна при поверненні виконавчого документу є необґрунтованими та непідтвердженими.

Стаття 387 ЦПК передбачає, що «у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги».

Керуючись статтями статтями 383-389 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії державного виконавця Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області задовольнити.

Визнати незаконними дії ст. держвиконавця ОСОБА_3 Дзержинського відділу ДВС м. Харкова ГТУЮ Харківської області.

Зобовязати прийняти виконавчий документ до виконання, а постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 23.04.2017 р., скасувати як безпідставну.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.С. Подус