РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14394/16-ц

пр. № 2/759/1310/17

26 січня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Шум Л.М.

при секретарі: Прокопенко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві позов ОСОБА_1 до ОСОБА_14, ОСОБА_15, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_6 - ОСОБА_7 у жовтні 2016 р. звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що позивачка та треті особи є співвласниками квартири АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.05.2001 р.

Далі представник позивачки зазначає, що 22.12.2011 р. в спірній квартирі були зареєстровані відповідачі, з метою отримання ними в подальшому посвідки на проживання в Україні. Проте, у березні 2012 р. відповідачі виїхали з України на постійне місце проживання до Іорданії.

Представник позивачки вказує, що відповідачі добровільно залишили спірне житло та вивезла всі свої особисті речі, жодних перешкод у користуванні вказаним житлом їм не чинилось, наміру проживати в спірному житлову приміщенні відповідачі не виявляли. Відповідачі спірну квартиру не утримують, комунальні послуги не сплачують, кореспонденцію за вказаною адресою не отримують, в квартирі відсутні їх особисті, у зв'язку з чим представник позивачів просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

Представник позивачки, яка також представляє інтереси третіх осіб в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі, які повідомлялися судом за останнім відомим місцем їх реєстрації та фактичного місця проживання, в судове засідання не з'явилися (а.с. 24, 28), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останньої на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, третіх осіб, свідків: ОСОБА_9, ОСОБА_10 та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 15.05.2001 р. (а.с. 6).

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 19.03.2011 р. зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_16, який має двох пасинків ОСОБА_14, ОСОБА_15, відповідачів по справі (а.с. 8).

В судовому засіданні встановлено, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано сім осіб: ОСОБА_1 - позивачка по справі; ОСОБА_14, ОСОБА_15 - відповідачі по справі: ОСОБА_5, ОСОБА_4 - треті особи та малолітній ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин ОСОБА_16, чоловік позивачки (а.с. 7).

Встановлено, що відповідно Акту від 30.09.2016 р. складеного житловим органом ЖЕД-3, що відповідачі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з 2011 р. не проживають в спірній квартирі, вказане житло не утримують, комунальні послуги не сплачують, кореспонденцію за вказаною адресою не отримують, в квартирі відсутні їх особисті (а.с. 14).

Також, відповідно до листа Святошинського УП ГУНП у м. Києві від 12.10.2016 р. відповідачі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з заявами про перешкоджання їм у користування квартирою АДРЕСА_1 про правоохоронних органів не звертались (а.с. 13).

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні показали, що товаришують з позивачкою ОСОБА_1 та часто бувають у неї в гостях в квартирі АДРЕСА_2, при цьому, понад п'ять років у вказаній квартирі вони не бачили відповідачів та відсутність їх особистих речей свідчить про їх непроживання у цьому житловому приміщенні.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Таким чином встановлено, що відповідачі ОСОБА_14 та ОСОБА_15 понад рік не проживають без поважних причини в квартирі АДРЕСА_3, у зв'язку з чим втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

З урахуванням вищенаведеного та зібраними по справі доказами в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач та його представник в судовому засіданні довели та підтвердили відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позовні вимоги, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 64, 88, 179, 209, 212- 215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_14, ОСОБА_15, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_2.) та ОСОБА_15 (ІНФОРМАЦІЯ_3.) такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1

За письмовою заявою відповідачів поданої до суду протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :