Справа №515/1228/17
Провадження №2/515/1806/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
13 жовтня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Семенюк Л.А.
за участі секретаря Унгурян Т.В.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки - адвоката Давиденка К.В.
відповідачки ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі,
21 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_3, посилаючись на те, що вона є бабусею малолітніх дітей: ОСОБА_4, 27 березня 2014 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідачка є матір'ю вищезазначених дітей. Більше року тому відповідачка залишила дітей на її утриманні та поїхала до м. Одеса, але з того часу жодної участі у вихованні дітей не приймала. 12 квітня 2017 року відповідачка надала заяву до Служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації, в якій не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, зазначивши, що не має бажання їх виховувати. На підставі цього, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 червня 2017 року ОСОБА_3 була позбавлення батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 На теперішній час діти проживають разом з бабусею та знаходяться на повному її утриманні. Відповідачка будь-якої допомоги на утримання дітей не надає, хоча має нерегулярний мінливий дохід, від якого отримує прибуток і в змозі сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Тому, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом про примусове стягнення аліментів на дітей з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття.
Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але надав заяву про слухання справи у його відсутність, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. У разі неявки відповідачки просив винести заочне рішення (а.с. 24 ).
Відповідачка в судові засідання неодноразово не з'явилась. Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 28.08.2017 року (а.с.16), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована АДРЕСА_1. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку і отримані нею завчасно відповідно до вимог ч.3,8 ст.74 ЦПК України, що підтверджується надісланими до суду повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. а.с.20,21, 23). ОСОБА_3 причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Крім того, нею не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростовування доводів позивача.
Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден.
Згідно з частиною 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 197 ЦПК України, не здійснюється.
За загальним правилом (частина 1 статті 11 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що батьками малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3. На підтвердження цього факту, до матеріалів справи долучено копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 04.04.2014 року, та серії НОМЕР_2 від 09.06.2015 року, виданих відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області (а.с.4-5).
З довідки від 15.08.2017 року, виданої Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.6) вбачається, що на утриманні опікуна ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, знаходяться підопічні: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 які зареєстровані та проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1
З копії рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 02.06.2017 року (а.с. 8-9) слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку м. Вилкове Кілійського району Одеської області позбавлено батьківських прав відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Постановою Верховною Радою України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року) батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 67 Цивільного кодексу України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного, що є підставою для звернення до суду.
Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову, тобто в даному випадку - з 21 серпня 2017 року.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка по справі ОСОБА_3 є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, які на теперішній час проживають біля опікуна (бабусі) ОСОБА_1 та знаходяться на повному її утриманні (а.с.6). Відповідачка, яка за рішенням суду позбавлена батьківських право щодо вказаних дітей (а.с.8-9), не звільняється від обов'язку щодо їх утримання, відповідно до вимог ч.2 ст.166 СК України. Однак, утриманням дітей не займається, хоча має мінливий дохід, що й стало підставою для звернення опікуна (бабусі) ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачки аліментів в твердій грошовій сумі на її користь, на утримання дітей, в розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, що, на її думку, буде достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку.
За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, за відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття - підлягають задоволенню, як основані на законі, оскільки мати дітей працездатна, має можливість надавати таку допомогу, інших утриманців не має. Визначений розмір аліментів, на думку суду, надасть дітям право на достатній рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку
Питання судових витрат по справі суд вирішує у відповідності з вимогами ч.3 ст.88 ЦПК України.
Згідно з пунктом першим частини 1 статті 367 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.
Керуючись ст.ст. 166,180, 181 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст.58-60, 197, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, /ідентифікаційний номер НОМЕР_3/, аліменти на користь опікуна ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 /паспорт серії НОМЕР_4 виданий Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 16.12.1996 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3/ на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7 в твердій грошовій сумі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 21 серпня 2017 року до досягнення ними повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 / ідентифікаційний номер НОМЕР_3/ судовий збір на користь держави в розмірі 640 /шістсот сорока/ гривень.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Семенюк