У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Гордійчук С.О., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

з участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2017 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням та невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням фактичних обставин справи та недостатнім дослідженням доказів, ПАТ «КБ «ПриватБанк» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що при укладенні договору від 25.06.2011 року сторони погодили умови та правила надання банківських послуг, які підлягають виконання та якими знехтував суд, ставши на бік відповідача. Додає, що договором, зокрема, передбачено,відповідальність держателя картки (відповідача ОСОБА_2В.) за розголошення особистих даних щодо користування банківським рахунком. Зазначає, що факт розголошення цих особистих даних ОСОБА_2 встановлено вироком Шевченківського районного суду міста Чернівці від 23.10.2013р. по обвинуваченню ОСОБА_3, який шляхом зловживання довірою відповідача виманив у нього номер банківського рахунку та особисті дані, та у звязку з цим покликається на ч. 3 ст. 61 ЦПК України щодо відсутності обовязку доказування даних обставин. Додає, що місцевим судом не враховано правового висновку Верховного Суду України в справі № 6-71цс15 від 13.05.2015р., котрим підтверджується позиція Банку в даній справі. Окрім цього вказує, що шкода відповідачу була спричинена третіми особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які в судовому порядку визнані винними у скоєнні злочину щодо відповіла, а ОСОБА_6 не має жодного відношення до заподіяння шкоди ОСОБА_2 і тому не повинен нести майнових втрат. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 25 червня 2011 року між сторонами було укладено договір, за

___________________________________________________________________________________________________________________________Справа № 569/714076/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц 787/588/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_1 умовами якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений сторонами договір

складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та ОСОБА_7 банку.

Спірні відносини виникли між сторонами з приводу невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту та, як наслідок, утворення заборгованості.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_6 визначив суму заборгованості відповідача станом на 30 вересня 2016 року в сумі 54 472,71 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4 475,99 грн., заборгованості за процентами в сумі 43 240,39 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 3 686,20 грн. та штрафів в сумі 3070,13 грн. (а.с. 3-4).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник добросовісно виконував свої зобовязання за договором кредиту та сплачував щомісячні платежі, а також врахував, що станом на час неправомірного зняття коштів з банківської картки відповідача третіми особами заборгованість з його боку була відсутня. Суд взяв до уваги і ту обставину, що відповідач невідкладно повідомив ОСОБА_6 про зникнення коштів з його картки та вживав усіх дій щодо встановлення винних осіб у їх незаконному заволодінні.

На підтвердження даного висновку в рішенні містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором від 25 червня 2011 року станом на 04 вересня 2012 року у ОСОБА_2 відсутня заборгованість перед Банком.

04 вересня 2012 року з карткового рахунку ОСОБА_2 знято кошти у сумі 5 970,26 грн..

За положеннями п.1.1.2.11, п.2.1.1.5, п.2.1.1.5.11 Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний інформувати банк, а також правоохоронні органи про втрату сім-картки мобільного телефону чи її незаконне використання, при отриманні звістки про незаконне використання картки.

Того ж дня, 04 вересня 2012 року відповідач повідомив ОСОБА_6 та правоохоронні органи про вчинення щодо нього шахрайських дій, що підтверджується листом Відділу боротьби з кіберзлочинністю УМВС України в Рівненській області від 07 вересня 2012 року

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23 жовтня 2013 року встановлено, що 04 вересня 2012 року обвинувачений ОСОБА_3 за оголошенням ОСОБА_2 в мережі Інтернет про продаж електроінструменту зателефонував останньому, видаючи себе за покупця, і, використовуючи його необізнаність про порядок використання банківських послуг та зловживаючи його довірою, отримав від потерпілого номер його банківського рахунку 661637 та особисті дані. Надалі обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснили на номер потерпілого не менше пяти телефонних дзвінків, після чого приблизно о 16 годині ОСОБА_5 через оператора мобільного звязку «Київстар» відновив сім-картку з номером потерпілого ніби свою втрачену та замовив отримання дублікату сім-картки у відділенні мобільного звязку ПрАТ «Київстар» у місті Конотоп Сумської області, де обвинувачений ОСОБА_4 отримав дублікат сім-картки і одночасно заблокував її оригінал, використовуючи відновлену сім-картку. ОСОБА_4 по номеру банківського рахунку потерпілого, який йому по телефону повідомив ОСОБА_2, активував у банкоматі м.Конотоп банківську послугу «СМС-банкінг» і таким чином в період часу з 16 години 20 хвилин до 16 години 35 хвилин перевів з рахунку потерпілого ОСОБА_2 5900 грн. на банківський рахунок 792925 ОСОБА_6, який банківську картку виготовив на прохання ОСОБА_4 на початку вересня 2012 року та передав йому, а той у свою чергу передав картку ОСОБА_8 і ОСОБА_9. Гроші в сумі 5900 грн. обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 зняли з рахунку потерпілого в банкоматі м.Конотоп, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на суму 5900 грн..

Таким чином, судом безспірно встановлено, що зняття коштів з банківського рахунку відповідача відбулося третіми особами внаслідок їх шахрайських дій, а відповідач кошти в сумі 5 900 грн. не знімав з картки та не отримував, а невідкладно вжив усіх заходів для виявлення винних осіб, повідомивши про подію як ОСОБА_6, так і правоохоронні органи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду та були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді : Гордійчук С.О.

ОСОБА_10