Справа № 2-1355/10
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Куча П. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Подільського районного управління юстиції м. Києва Мойсеєнко Володимира Вячеславовича, заінтересована особа: ОСОБА_3 на дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції м. Києва,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із зазначеною вище скаргою, мотивуючи її тим, що постановою від 23.03.2016 закінчено виконавче провадження за виконавчими листами від 07.05.2010. Заявник зазначила, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки держаними виконавцями не виконано всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення суду. Тому заявник і звернувся до суду та просив визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Мойсеєнка В.В. ДВС Подільського РУЮ від 23.03.2016 про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами від 07.05.2010, а виконавчий лист повернути у ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві для подальшого виконання.

Від заступника начальника відділу ДВС Подільського РУЮ в м. Києві Мойсеєнка В.В. надійшло заперечення на скаргу, просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення, боржник ухилявся від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а рішення протягом тривалого строку не виконано.

До початку судового засідання заявник подав до суду заяву, в якій просив його скаргу розглядати в його відсутності, вимоги підтримав.

Представник Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2013 постановою державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві Деркач В.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Подільським районним судом м. Києва 07.05.2010, яким зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користуванні власністю - 1/2 частиною квартири АДРЕСА_1 (а.с.а.с. 97-100).

З копій матеріалів виконавчого провадження, наданих ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві вбачається, що постановами заступника начальника відділу ДВС Подільського РУЮ в м. Києві Мойсеєнка В.В. від 17.02.2016 та 18.03.2016 накладено штраф на боржника - ОСОБА_3 за невиконання рішення суду у строк, встановлений державним виконавцем (а.с.а.с. 103, 105).

В матеріалах міститься подання заступника начальника відділу ДВС Подільського РУЮ в м. Києві Мойсеєнка В.В. до ГУ НП в м. Києві про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 за невиконання рішення суду (а.с.а.с. 106-107).

Постановою від 23.03.2016 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 201355/10, виданого Подільським районним судом м. Києва 07.05.2010 закінчено на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 108).

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, провадження з виконання судових рішень є самостійною і невід'ємною частиною судового розгляду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент здійснення виконавчого провадження), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

З матеріалів виконавчого провадження, які надані ВДВС Подільського РУЮ в м. Києві не вбачається, що боржник належним чином повідомлена про відкриття виконавчого провадження, про накладення на неї штрафів.

Державним виконавцем надано копії вимог від 02.09.2015, 17.02.2016, 18.03.2016, які адресовані боржнику, однак не надано жодного підтвердження того, що ці вимоги направлялись боржнику, а також на підтвердження того, що вони отримані боржником.

З урахуванням наведеного вище, того, що державним виконавцем не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що боржнику відомо про виконавче провадження, а також, що нею отримано постанови та вимоги державного виконавця, суд не вбачає доведеним той факт, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, оскільки відсутні відомості, що підтверджують факт обізнаності боржника про наявний в неї обов'язок, а тому, суд і приходить до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, а державним виконавцем не виконано всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» дій.

На підставі ст. Законом України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 383, 384, 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу задоволити.

Постанову від 23.03.2016 у виконавчому провадженні № 36458232, винесену заступником начальника ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Мойсеєнком В.В. про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 201355/10, виданого Подільським районним судом м. Києва 07.05.2010 - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяЮ. Л. Зарицька