З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/863/16-ц
Провадження №2/377/28/17
25 січня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Ахутіній А.А.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом визнання особою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
15 грудня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача просить усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 правом власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 особою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач є єдиним власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яку вона успадкувала та набула право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області 26 жовтня 2016 року. Але до цього часу в її квартирі зареєстрована відповідач, що створює їй перешкоди у користуванні своєю приватною власністю у повному обсязі та реалізації прав на неї.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що позивач є єдиним власником спірного жилого приміщення, і у звязку з реєстрацією відповідача у цьому жилому приміщенні вона обмежена в правах по володінню та розпорядженню своєю власністю в повному обсязі. Враховуючи, що відповідач не є членом сімї нового власника квартири, позивача у справі, і не вступала з новим власником в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірною квартирою, а остання їй не надавала такого права, тому вважає, що є всі підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування спірною квартирою.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином особисто, клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надала. Тому за згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області від 26 жовтня 2016 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 1212, позивач ОСОБА_2, успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_4 та набула право власності на чотирьохкімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.10.2016 року право власності на вказану квартиру було зареєстровано нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за позивачем ОСОБА_2.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії I-ОК № 363122 ОСОБА_4, батько позивача, помер 27 лютого 2016 року у віці 49 років в м. Славутичі Київської області.
На час розгляду справи в суді згідно довідки КП ЖКЦ № 1 від 13.12.2016 року за цією адресою зареєстрована відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до розпорядження голови Новотроїцької районної державної адміністрації № 40 від 18.02.2016 року над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, як дитиною, що позбавлена батьківського піклування, призначено опікуном ОСОБА_7, яка проживає за адресою:Херсонська область, Новотроїцький район, с.Воскресенка, вул. Миру, 120.
Довідкою виконавчого комітету Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області від 07.11.2016 року підтверджено, що малолітня дитина ОСОБА_6 разом з опікуном проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Як вбачається з пояснень представника позивача, позивач, як власник жилого приміщення, в звязку з реєстрацією відповідача у її квартирі обмежена у своїх правах по володінню та розпорядженню своєю власністю в повному обсязі за власним розсудом.
Стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України надає кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїм порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша).
Згідно із ст. 346 ЦК України право власності припиняється в результаті відчуження власником майна.
Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.
Вказана правова позиція висловлена ВСУ під час розгляду справи № 6-158цс14.
Враховуючи те, що право власності колишнього власника спірної квартири ОСОБА_4 припинилося, відповідач не є членом сімї нового власника квартири ОСОБА_2, позивача у справі, не вступала з новим власником в договірні відносини щодо встановлення порядку користування спірною квартирою, а остання не надала їй такого права, суд вважає, що є достатні підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування цією квартирою.
За таких обставин суд вважає, що необхідно усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 правом власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування нею.
Понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України,-
Усунути перешкоди у користуванні правом власності ОСОБА_2 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_3 особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_5.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повне рішення виготовлено 30 січня 2017 року.
Суддя Н. Ф. Теремецька