Справа №: 398/3900/16-ц
провадження №: 2/398/847/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" серпня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.08.2011 року станом на 31.10.2016 року на загальну суму 46869 грн. 14 коп., з яких 4866.82 грн . заборгованість за кредитом, 36134.01 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3160.26 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 2208.05 грн. штраф (процентна складова), мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 01.08.2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 5000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак порушила умови договору та норми закону, які регулюють дані відносини, і має погасити заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені у запереченні. Також пояснила, що не оспорює факт підписання анкети-заяви на отримання кредиту та сам факт отримання кредитних коштів. Просила суд застосувати строк позовної давності та прийняти до уваги те, що вона не знала про підвищення відсоткової ставки та ніякі додаткові угоди до кредитного договору не підписувала. Також пояснила, що вона зверталась до банку з метою реструктуризації боргу, але їй у цьому було відмовлено та востаннє з метою отримання роздруківки по руху коштів за кредитною карткою до банку зверталася у вересні 2013 року . Не заперечувала тих обставин, що дійсно порушила умови договору та не здійснювала погашення кредитної заборгованості, що пов"язано із фінансовими труднощами.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Суд встановив, що 01.08.2011 року між ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зі змісту анкети-заяви на отримання кредиту, вбачається, що відповідач підтвердила і згодна з тим, що заява рагом з пам"яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір, з якими вона ознайомлена та згодна.

В звязку з неналежним виконанням боржником договірних зобовязань, станом на 31.10.2016 року за кредитним договором від 01.08.2011 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 4866.82грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 36134.01грн., заборгованість за пенею в розмірі 3160.26грн.

Договір передбачає відповідальність сторін у випадку невиконання його умов.

Наявність угоди між сторонами підтверджується заявою позичальника, умовами та правилами надання банківських послуг, а сума заборгованості її розрахунком станом на 31.10.2016 року .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ч.1 ст. 625 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником зобовязання він, відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України, зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідачу ОСОБА_1 за зазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 4866.82 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 36134.01 грн., заборгованість за пенею в розмірі 3160.26 грн., а також сума судового збору, сплаченого при подачі позову.

Законних підстав для зменшення розміру неустойки судом не встановлено.

Також суд не вбачає підстав для застосування строку позовної давності, оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (п. 1.1.7.31) , строк позовної давності стосовно вимог банку по поверненню кредиту, оплати відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів, витрат банку складає 50 років.

Доводи відповідача про те, що вона не знала про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, суд визнає безпідставними, оскільки пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід»ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом банк може змінювати самостійно за умови інформування позичальника шляхом надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов»язків позичальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійснені операції по ньому.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ст. 88, ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 01.08.2011 року станом на 31.10.2016 року на загальну суму 44 161 (сорок чотири тисячі сто шістдесят одна) грн. 09 коп., з яких 4866.82 грн. заборгованість за кредитом, 36134.01грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3160.26 грн заборгованість за пенею, а також судові витрати на суму 1 378 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, у той же строк, починаючи від дати його отримання.

Суддя Т.А.Бугайченко