АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-1802/07/13 Головуючий суддя І інстанції Сенаторов В.М.
Провадження № 22-ц/790/5520/17, № 22-ц/790/5749/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді Яцини В.Б.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2007 року та на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності, про обєднання двох юридичних адрес,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частки будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Олександра Ульянова, №33 «а» у м. Харкові, укладений 30 березня 2006 року, згідно якого відповідач ОСОБА_5 продав, а позивач ОСОБА_4 купив 1/2 частку зазначеного будинку з надвірними будівлями за 25800 гривень. Крім цього позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку А-1 / 1-8 /, А-1 / 1-5 /, А-1 / 1-7 /, А-1 / 1-9, 1-10, 1-11 /, А-1 / 1-6 /, гараж літ. « Ж», по вул. Олександра. ОСОБА_6, №33 «а» у м. Харкові, а також льох літ. «Д», надвірні будівлі - гаражі літ. «Б» і «З», літню кухню літ. «В», сарай літ. «И» по вул. Ол. Ульянова, №33 м. Харкова, а також анулювати правову реєстрацію в КП «Харківське Міське бюро технічної інвентаризації» на ім'я ОСОБА_5 на зазначену 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Ол. Ульянова, «33 «а» у м. Харкові. Крім цього, позивач просив визнати за ним право власності на житлові ииміщення: А-1 / 1-6, А-1 / 1-8 /, А-1 / 1-51 /, А-1 / 1-7 /, А-1 / 1-9, 1-10, 1-11 / розташованих на території домоволодіння №33 «а» по вул. ОСОБА_6, ОСОБА_6 у м. Харкові, а також льох літ. «Д» надвірні ' дівлі - гаражі літ. « Б» і «З», літню кухню «В», сарай літ. «И» по вул. Ол. Ульянова, №33 у м. Харкові і об'єднати юридичні адреси домоволодінь № 33 і № 33 «а» по вул. Ол. Ульянова у м. Харкові в єдину юридичну адресу на ОСОБА_4 й об'єднаному привласнити № 33 по вул. Ол. Ульянова у м. Харкові.

При цьому вказав, що йому у житловому будинку з надвірними будівлями розташованому у м. Харкові по вул. Ол. Ульянова, №33 «а» на праві власності належить 1/4 частка на підставі договору купівлі - продажу, засвідченого нотаріальною конторою, далі ХДНК, зареєстрованого в реєстрі № 2-213 і 1/4 частка на підставі договору дарування, засвідченого 3-й ХДНК зареєстрованого в реєстрі № 1-1-5551.

Відповідачу по справі братові ОСОБА_5 у цьому ж будинку належить 1/2 частка на підставі договору дарування засвідченого 12.11.1977 року 3-й ХДНК зареєстрованого в реєстрі № 1-5551. Фактичний порядок користування наявними частками житлового будинку між сторонами склався у такий спосіб, що ОСОБА_5 відповідач по справі зберігав за собою у будинку житлову кімнату А 1-4, приміщення А 1-2. Іншою 1/2 часткою будинку користувався позивач разом з членами родини, скільки зазначена площа не задовольняла потреби відповідача і його родину у житлі, то він з 1977 року став проживати у квартирі № 48, будинку № 34 «а» по вул. 50 років ВЛКСМ м. Харкова, де і проживає даний час.

У 2004 році брати прийшли до згоди про те, що відповідач ОСОБА_5 продасть належну йому частину спірного будинку. На момент даної домовленості у позивача не було грошей, він не мав можливості зробити розрахунок з братом. 30 березня 2006 року позивач передав відповідачеві гроші у сумі 25800 гривень. У свою чергу відповідач ОСОБА_5 у звязку з виконанням договору звільнив займану їм житлову площу у зазначеному домоволодінні і передав ключі. У відсутності належно оформлених документів, позивач у даний час позбавлений можливості робити всі необхідні дії по управлінню належною йому частиною житлового будинку з надвірними будівлями, не може оформити своє право власності на придбану частку нерухомості, у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від нотаріального оформлення даного договору, мотивуючи це своєю зайнятістю по роботі і відсутності у м. Харкові. Крім цього, до зазначеного домоволодіння прибудовані житлові приміщення А-1 /1-8 /, А-1 / 1-5 /, А-1 / 1-7 /, А-1 / 1-9, 1-10, 1-11 /, А-1 /1-6 /, а також побудований гараж, льох літ. «Д». Зазначений гараж був побудований на підставі рішення виконкому Московської районної Ради від 07 квітня 1971 року за № 71 згідно якого домоволодіння № 33 по вул. Ол. Ульянова належало ОСОБА_7 і ОСОБА_8 і у 1957 році була виділена земельна ділянка за рахунок садиби синові ОСОБА_9 під № 33 «а» по вул. Ол. Ульянова м. Харкова. Даним рішенням передано ОСОБА_9 у користування земельна ділянка по вул. Ол. Ульянова, №33 і дозволено побудувати гараж для автомобіля.

Харківським МБТІ на домоволодіння № 33-а по вул. Ол. Ульянова у м. Харкові з прибудованими житловими приміщеннями і надвірними будівлями був виданий технічний паспорт з висновком про технічний стан будівель літ. А-1, А2-1, А3-1, а1, Ж, розташованих на території домоволодіння по вул ОСОБА_6, 33-«а» у м. Харкові, а також технічний стан будівель літ. В, З, И, розташованих не території домоволодіння по вул. Ол. Ульянова, №33 у м. Харкові - дані будівлі придатні для подальшої безпечної експлуатації. В даний час позивач користується вищевказаними будівлями, які знаходяться за адресою № 33 і № 33-«а» по вул. Ол. Ульянова в м. Харкові, які не розділені між собою будь-якими межами і фактично належить одному двору. У зв'язку з зазначеним виникла необхідність об'єднати дві юридичних адреси № 33 і № 33-«а» по вул. Ол. Ульянова у м. Харкові в єдиний та привласнити № 33 по вул. Ол. Ульянова в м. Харкові.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2007 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі - продажу 1/2 частки будинку з надвірними будівлями, розташованого по вул. Олександра Ульянова, 33 «а» у м. Харкові, укладений 30 березня 2006 року, згідно якого ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_4 купив 1/2 частку зазначеного будинку з надвірними будівлями за 25800 гривень.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку житлового будинку А-1 / 1-8/, А-1/1-5/, А-1 / 1-7 /, А-1 / 1-9, 1-10, 1-11/, А-1 / 1-6/, гараж літ. « Ж», по вул. Олександра Ульянова, №33 «а» у м. Харкові, а також льох літ. «Д», надвірні будівлі - гаражі літ. «Б» і «З», літню кухню літ. «В» сарай літ. «И» по вул. Олександра Ульянова, № 33 м. Харкова,

Анульовано правову реєстрацію в КП «Харківське Міське бюро технічної інвентаризації» на імя ОСОБА_5 на зазначену 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Олександра Ульянова, №33 «а» у м. Харкові.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житлові приміщення: А-1 / 1-6 А-1 / 1-8 /, А-1 / 1-5 /, А-1 / 1-7 /, А-1 / 1-9, 1-10, 1-11 / розташованих на території домоволодіння 33 «а» по вул. Ол. Ульянова в м. Харкові, на льох літ. « Д», надвірні будівлі - гаражі літ. « Б» і «З», літню кухню «В», сарай літ. «И» по вул. Ол. Ульянова, № 33 у м. Харкові.

Об'єднано юридичні адреси домоволодінь № 33 і № 33 «а» по вул. Олександра Ульянова у Харкові в єдину юридичну адресу на ОСОБА_4 і обєднаному привласнити № 33 по вул. Олександра Ульянова у м. Харкові.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2007 року виправлено описки, допущені в рішенні Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2007 року.

Вказано в мотивувальній частині рішення: «Таким чином, договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_4 і відповідачем ОСОБА_5П.»

Вказано в резолютивній частині рішення: «Визнати за ОСОБА_4 право власності на житлові приміщення: А-1 / 1-6 А-1 / 1-8 /, А-1 / 1-5 /, А-1 / 1-7 /, А-1 / 1-9, 1-10, 1-11 /, А-1 /1-6/, гараж літ. «Ж»…».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та ухвалою про виправлення описки, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить вказані рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначено, що вона є користувачем суміжної земельної ділянки №35, про оскаржуване рішення їй відомо не було, про його існування вона дізналась з ЄДРСР. Вказала, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права і обовязки, оскільки обєднання двох юридичних адрес слугувало визначенню загального розміру двох обєднаних ділянок, що порушує її право як користувача суміжної ділянки, який поновлює своє право користування у судовому порядку у рамках іншої справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_3 підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 належить 1/2 частка будинку з надвірними будівлями по вул. Ол. Ульянова, 33-«а» м. Харкова і ОСОБА_5 1/2 частка зазначеного домоволодіння /а. с. 18/.

Відповідно письмового нотаріально не завіреного договору купівлі - продажу від 30.06.2006 року ОСОБА_5 продав, а позивач ОСОБА_4 купив 1/2 частку домоволодіння №; 33-«а» по вул. Ол. Ульянова м. Харкова /а. с. 17 /.

Згідно висновку про технічний стан будівель розташованих на території приватного домоволодіння по вул. Ол. Ульянова, №33-«а» у м. Харкові технічний стан основних несучих ї огороджень конструкцій прибудов до житлового будинку літ А-1, А-1, а, гаражів літ. «З» і «Ж», сараю літ. «И», літньої кухні літ. «В» / фундаментів, стін, перекриттів і покрить / знаходяться в задовільному технічному стані і придатні для подальшої безпечної експлуатації /а. с. 26-46/.

З матеріалів справи вбачається, що сусіди по будинку № 35 і № 31 по вул. Олександра Ульянова. м. Харкові претензій до ОСОБА_4 не мають у, частині будівель на межі домоволодінь № 35 і № 31 по вищевказаною адресою / а. с. 48 /.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач користується вищевказаними будівлями, що знаходяться за адресою № 33 і № 33 «а» по вул. Ол. Ульянова в м. Харкові, які не розділені між собою будь якими межами і у звязку з тим, що позивач стає власником усього домоволодіння, те необхідно об'єднати дві юридичні адреси № 33 і № 33-«а» по вул. Ол. Ульянова в м. Харкові в єдиний і привласнити номер № 33 по вул. Олександра Ульянова в м. Харкові.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» судам розяснено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Обставини, на які посилається ОСОБА_3 як на підставу порушення її прав оскаржуваними рішеннями, не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначила, що оскаржуваними рішеннями порушено її право як користувача суміжної ділянки, який поновлює своє право користування у судовому порядку у рамках іншої справи.

Проте, представником позивача було надано копії судових рішень, з яких вбачається, що спір між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно прав на спірні земельні ділянки був розглянутий і рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2012, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 17.12.2012, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, зміну розташування межі між земельними ділянками було задоволено частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_10, Харківська міська рада про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, зобов'язання звільнити земельну ділянку задоволений частково.

Відновлені порушені права користування земельними ділянками, встановлені межі між земельними ділянками домоволодінь 33 та 35 по вулиці Олександра Ульянова в м. Харкові відповідним чином. Визначена межа розподілу між домоволодіннями № 33 та № 35 по вулиці Олександра Ульянова в м. Харкові по відповідній лінії, як зазначено на схематичному плані-додатку № 1 до висновку експертизи № 11777.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинити певні дії.

У задоволенні інших позовних вимог було відмовлено (а.с. 197-199).

При цьому оскаржене ОСОБА_3 рішення Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2007 в тексті вищевказаного рішення Київського районного суду м. Харкова від 16.11.2012 не отримало преюдиціального значення.

Таким чином, всупереч положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України апелянт не довела, що в результаті ухвалення оскарженого рішення Київського районного суду м. Харкова від 01.03.2007 змінилася конфігурація суміжної по відношенню до домоволодіння № 33 земельної ділянки під домоволодінням № 35, в якій вона має 47/100 частин у власності, тобто що оскарженим рішення районного суду було вирішені її права, обов'язки чи законні інтереси.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції було встановлено, що оскаржуваним рішенням та ухвалою суду першої інстанції не було вирішено питання про права та обовязки ОСОБА_3, тому в контексті вищевказаних положень ст. 292 ЦПК України та наданого судам роз'яснення, апеляційний суд не вправі переглядати оскаржені судові рішення, а помилково відкриті апеляційні провадження підлягають закриттю.

Керуючись ст.ст. 292, 303, 304, 313, 315, 317, 319, 324, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 01 березня 2007 року та на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності, про обєднання двох юридичних адрес закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -