АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у справі позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки,

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 757/13891/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3997/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У березні 2016 року ПАТ «Енергобанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому просили стягнути суму заборгованості за договором у розмірі 298 131,36 грн., у тому числі заборгованість за кредитом 88 724,16 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 125 365,47 грн., заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт (переліміт) 45 833,11 грн., заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа) 3 000,00 грн., заборгованість за процентами 35208,62 грн.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що 07.12.2011 між ПАТ «Енергобанк» та відповідачем укладено договір № 00-032408-08 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової картки VISA. Банк відкрив держателю картковий рахунок № НОМЕР_1 та випустив кредитну картку типу Visa Classic. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись його незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилався на те, що суд першої інстанції не правильно послався на пропущення строку позовної давності, оскільки відповідач не надав суду доказів того, що кредитний договір був розірваний, в той час як його умовами передбачено автоматичне продовження договору, у разі якщо жодна із сторін не заявила про наміри його розірвати.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідач та його представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили її відхилити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.12.2011 сторонами у справі укладено договір № 00-032408-08, згідно з умовами якого банк відкрив держателю картковий рахунок № НОМЕР_1 у гривні та випустив кредитну картку типу Visa Classic, номер якої викарбовано на ній, виконуючи розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки (а. с. 78-81).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дія картки закінчилась у грудні 2012 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у березні 2016 року, тобто зі спливом строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, оскільки суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, на основі наданих сторонами доказів, правильно вивчив та проаналізував наявні в матеріалах справи докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності не було пропущено, враховуючи, що договір автоматично продовжувався та жодна із сторін не заявила бажання про його розірвання.

Так, згідно п. 2.1.1. договору № 00-032408-08 банк відкриває держателю картковий рахунок № НОМЕР_1 в гривнях та випускає кредитну картку типу VISA Classic.

На виконання вказаного пункту договору, позивачем було випущено та видано відповідну картку з кінцевим терміном дії 12.2012р., що підтверджується її копією (а.с.115) та не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 2.6 договору № 00-032408-08 від 07.12.2011р., строк дії кредитної лінії становить один рік з моменту підписання сторонами цього договору. Якщо не пізніше ніж за 45 календарних Днів до закінчення терміну дії кредитної лінії, за умови, що з боку держателя відсутня прострочена, заборгованість за кредитним та / або обслуговуванню карткового рахунку, та жодна із сторін в установленому договором порядку не заявить про припинення строку дії кредитної лінії, термін дії кредитної лінії продовжується на той же строк і на тих же умовах (а. с. 78).

Тобто, обов'язковою умовою автоматичного продовження дії договору, як на те посилається апелянт, є відсутність заборгованості боржника та пролонгація на тих самих умовах, в тому числі і п. 2.1.1. щодо випуску банком кредитної картки.

Проте, як зазначає сам позивач, боржник не виконував своїх зобов'язань належним чином та мав заборгованість (що і стало підставою для звернення з позовом).

Також, позивачем не було надано доказів того, що боржнику було випущено кредитну картку на новий термін.

Таким чином, доводи позивача про автоматичне продовження договору на підставі п. 2.6 є безпідставними та не знайшли свого підтвердження.

Правильно послався і суд першої інстанції на п. 2.5. договору № 00-032408-08, відповідно до якого строк дії картки встановлюється Правилами користування міжнародної Платіжної системи Visa International (а. с. 78).

А відповідно до ст. 7 Правил користування платіжною карткою Visa International, на поверхні картки нанесено місяць та рік закінчення її строку дії. Картка дійсна до останнього дня зазначеного місяця і року. При приближенні часу закінчення строку дії картки банк видає і надсилає користувачу нову картку (а. с. 116).

Таким чином, договір сторін не був продовжений на новий термін та закінчився із закінченням строку дії кредитної картки 12.2012р., а тому суд першої інстанції правильно послався на пропуском позивачем строку позовної давності, який звернуся до суду тільки 03.2016р.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року колегія суддів вважає обґрунтованим та таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерко товариства «ЕНЕРГОБАНК» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді