АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2378/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 Здоровило В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Ювшина В. І.
Гончар Н. І.Гончар Н. І., ОСОБА_1 ОСОБА_1
секретарНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 жовтня 2017 року ухваленого під головуванням судді Здоровило В.А. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, повний текст рішення складено 23 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є рідною донькою ОСОБА_2 .. За декілька місяців до народження ОСОБА_3 , у 1999 році, відповідач розлучився з її матір`ю ОСОБА_4 та колишнє подружжя почало мешкати окремо.

За таких обставин, починаючи з дня народження ОСОБА_3 , її батько, ОСОБА_2 , за рішенням суду почав сплачувати на утримання дитини аліменти до досягнення останньою повноліття. 14.09.2017 року позивачу ОСОБА_3 виповнилося 18 років, в зв`язку з чим аліментні зобов`язання відповідача припинились.

01.09.2017 року ОСОБА_3 розпочала навчання у Київському університеті культури на факультеті журналістики і міжнародних відносин денної форми навчання. Навчання проводиться на платній основі та сума оплати становить за один семестр - 9500 грн. 00 коп.. Здійснювати оплату навчання сама позивач можливості немає, так як освіта отримується нею на денному відділенні, тому тягар по оплаті повністю лежить на матері позивача. ОСОБА_3 самостійного доходу немає.

На думку позивача ОСОБА_2 має достатнє матеріальне забезпечення, так як отримує заробітну плату на постійному місці роботи у військовій частині №1493 розташованій в АДРЕСА_1 , де проходить військову службу. Інших аліментних зобов`язань відповідач немає.

Позивач просила суд:

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на повнолітню особу, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, в залежності яка з цих обставин настане першою;

- допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені позивачем витрати по оплаті юридичної допомоги в розмірі 2500 грн. 00 коп.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, без урахування часу канікул, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, а саме 21.09.2017 року та до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, в залежності яка з цих обставин настане першою.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати по оплаті правової допомоги в розмірі 2500 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_2 оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, мотивуючи свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 жовтня 2017 року змінити в частині розміру аліментів, що визначений судом з 1/4 до 1/6 частини усіх доходів щомісячно, без урахування канікул, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, а саме 21.09.2017 року до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, в залежності яка з цих обставин настане першою, а в частині стягнення витрат на юридичну правову допомогу скасувати повністю. Свої доводи ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, так як має на утримання малолітню дитину, яка важко хворіє, свого житла не має, а тому вимушений наймати житло та нести додаткові витрати.

Пунктом 9 перехідних положень ЦПК України визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 6 статті 19 та пунктом 3 частини 1 статті 176 ЦПК України дана справа віднесена до категорії малозначних справ.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього дочки, що продовжує навчатися у розмірі 1/4 частина віх доходів щомісячно.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_2 , відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно Ватутінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 02.08.2017 року, актовий запис №1695 (а.с.4).

Починаючи з дня народження ОСОБА_3 , її батько, ОСОБА_2 , за рішенням суду сплачував на її утримання аліменти до досягнення останньою повноліття, що підтверджується випискою з рахунку банківської картки матері позивача, ОСОБА_4 (а.с.7). 14.09.2017 року позивачці ОСОБА_3 виповнилося 18 років, в зв`язку з чим аліментні зобов`язання відповідача припинились.

01.09.2017 року ОСОБА_3 розпочала навчання у Київському університеті культури, що підтверджується договором №26560 про підготовку фахівця з вищою освітою, дія якого визначена з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року, форма навчання денна, яке проводиться на платній основі та сума оплати становить за один семестр - 9500 грн. 00 коп. (а.с. 8).

Згідно повідомленням ВНЗ ОСОБА_3 наказом №368с від 14.08.2017 року зарахована студентом 1-го курсу факультету журналістики і міжнародних відносин (а.с.9). Відповідно до довідки навчального закладу №999 ОСОБА_3 дійсно є студентом 1-го курсу, групи Ж-17, денної форми навчання на контрактній основі, Київського університету культури, ІV рівня акредитації (а.с.10).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з вимогами ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Відповідно до довідки № 420 виданої державною прикордонною службою України Західного регіонального управління ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 працює на посаді старшого офіцеру ОРВ на ВЧ НОМЕР_1 , його середній заробіток з квітня 2017 року по вересень 2017 року становить 16 744,49 грн.(а.с. 37).

В свої апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що його матеріальне становище не дозволяє йому сплачувати аліменти на повнолітню дочку згідно рішення суду в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, оскільки від іншого шлюбу він має неповнолітнього сина, який має захворювання, що потребують значних матеріальних затрат. Також ОСОБА_2 зазначає, що він не має свого власного житла, а тому наймає жиле приміщення за яке сплачує додаткові кошти окрім плати за комунальні платежі.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до пенсійних посвідчень батьків апелянта ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та пенсійного посвідчення ОСОБА_7 (мати дружини апелянта) вони є пенсіонерами за віком та отримують пенсію, що не є доказом, що перебування їх на утриманні ОСОБА_2 (а.с.34-36). Також відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що його батьки проживають разом з ним.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.26). Апелянтом було надано медичні документи, що підтверджується стан здоров`я ОСОБА_8 як такий, що потребує постійного лікування ( а.с. 27-32).

Також суд бере до уваги доводи апеляційної скарги в частині того, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_9 не мають власного житла, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру право власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 38-39).

Враховуючи, що про утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, повинні дбати обоє батьків, та враховуючи матеріальний стан відповідача, його не забезпечення житлом по місцю проходження служби, його належну сплату аліментів до досягнення дочкою повноліття, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував всі обставини, зазначені в статті 182 СК України та визначив завищений розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та вважає за необхідне зменшити розмір аліментів до 1/6 частини. При цьому у визначенні розміру аліментів колегія суддів врахувала вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем її знаходження.

За таких обставин рішення суду першої інстанції, як ухвалене при неповному з`ясуванню обставин, що мають значення для справи, підлягає до зміни та зменшення розміру стягнутих аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання з ? частини до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно.

ОСОБА_2 також оскаржує розмір стягнутих з нього судових витрат на правничу допомогу в сумі 2500 гривень.

Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивач на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу надав договір про надання послуг адвоката від 20.08.2017 року, що був укладений між ОСОБА_3 та адвокатом Токар О.М., квитанцію про сплату 2 500 грн. за підготовку позову та представництво в суді (а.с.12, 13).

Проте відсутній розрахунок даних витрат, що не дає підстав для задоволення вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пронесених останньою судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 258, 367, 369, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 жовтня 2017 року задоволити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 жовтня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Великий Березний, Великоберезнянського району Закарпатської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, без урахування часу канікул, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду, а саме 21.09.2017 року та до закінчення навчання, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, в залежності яка з цих обставин настане першою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 640 гривни, зарахувавши його на спеціальний рахунок держбюджету України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :