УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та додаткових витрат, -

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року позивач звернувся до суду із даним позовом, зазначивши в його обґрунтування що має двох повнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4 та сина - ОСОБА_3 На теперішній час він є інвалідом І групи загального захворювання безстроково, у зв'язку з чим потребує сторонньої допомоги, оскільки єдиним джерелом його доходів є призначена пенсія у розмірі 1 244 гривні 20 копійок щомісячно.

Разом з тим, відповідачі мають можливість надавати йому матеріальну допомогу, в зв'язку з чим просив стягнути із них аліменти у розмірі 1/5 частини від всіх видів заробітку з кожного, з дня пред'явлення позову і до дня його смерті, стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача щомісячно 2 000 гривень в якості відшкодування понесених ним витрат на лікування з дня пред'явлення даного позову до дня його смерті.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що позивач отримує пенсію по інвалідності у розмірі, що забезпечує встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, та врахувавши, що до повноліття відповідачів позивач ухилявся від виконання батьківських обов'язків, не утримував дітей та не приймав участі у їх вихованні, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька та додаткових витрат, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня