Провадження № 2/761/8382/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на об'єкти спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Статтею 109 ч.1 ЦПК України визначено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Частина 1 ст. 114 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач по справі не зареєстрований на території Шевченківського району м. Києва, а спір виник з приводу нерухомого майна, а саме, позивач в своїй заяві просить: встановити факт його проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю, а також визнати право власності на 50 % об'єктів спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_3

Водночас, відповідно до матеріалів справи, більша частина об'єктів нерухомого майна, територіально не відноситься до Шевченківського районну м. Києва (квартири АДРЕСА_1

Проте позивач подав зазначений позов до Шевченківського районного суду м. Києва, з підстав передбачених ч. 1 ст. 114 ЦПК України, а саме за місцемзанаходженням нерухомого майна, однак не надав жодних належних та допустимих доказів дійсної оціночної вартості кожного об'єкта нерухомості, яка б підтверджувала, що основна частина цього спірного майна перебуває та території Шевченківського району м. Києва, а тому суд позбавлений можливості визначити територіальну підсудність даної справи.

Окрім цього, п.4 ч. 2 ст. 119 ЦПК визначає, що позовна заява має містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Разом з тим, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, встановлено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, у розмірі встановленими вимогами Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено дві окремі вимоги майнового та немайнового характеру, проте згідно матеріалів справи судовий збір було сплачено лише за одну таку вимогу позову немайнового характеру.

Окрім цього, в супереч положень п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України та п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивачем у своїй заяві не вказано ціну позову щодо заявленої вимоги майнового характеру, а саме про визнання права власності на об'єкти спільної сумісної власності та не сплачено судовий збір за вказану вимогу, який сплачується саме з урахуванням ціни позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, надавши позивачу можливість надати належні та допустимі докази оціночної вартості кожного з об'єктів спірного нерухомого майна, які б підтверджували, що основана його частина дійсно перебуває на території Шевченківського району м. Києва, вказати ціну позову, а також сплатити судовий збір в повній мірі, відповідно до вимог та порядку встановлених Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 109, 110, 114, 119, 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання права власності на об'єкти спільної сумісної власності -залишити без руху, надавши позивачу строк в п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, роз'яснивши, що в разі невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Притула