РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/2050/17

пр. № 2/759/2584/17

20 квітня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: комунальний концерн «Центр комунального сервісу м. Києва», Служба у справах дітей Святошинської районної державної адміністрації м. Києва, Святошинський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві,

встановив:

ОСОБА_1 в лютому 2017 року заявила позов про визнання ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_2 з 2012 року в квартирі не проживає, а його дочка взагалі ніколи не проживала, і зареєстрована за адресою житла без її згоди, що в свою чергу створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю.

Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просить розглянути справу без участі сторони позивача, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував..

ОСОБА_2 в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання.

Треті особи своїх представників в суд не направили, заперечень проти позову від них не надходило.

Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах.

Судом встановлено таке.

Квартира АДРЕСА_1, відповідно до договору дарування від 28.11.1995 року, що посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Демидовою В.В. за реєстровим №3с-1718, на праві власності належить ОСОБА_1

З довідки балансоутримувача будинку від 20.01.2017 р. (ф.3), вбачається, що у вказаній квартирі, разом з власником та членами її сім'ї, зареєстровані також фізичні особи: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3.) - з 21.12.2010 року; ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) - з 27.01.2016 року .

Позивач в заяві вказує, що ОСОБА_2 з 2012 року в належній їй квартирі не проживає, в квартирі відсутні його речі, місце проживання відповідача їй не відоме, а малолітня ОСОБА_3 взагалі в квартирі ніколи не проживала.

Дані пояснення знайшли своє підтвердження даними, що наведені в актах, що складені працівниками ЖЕД-5 за результатами опиту сусідів позивача ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 31.03.2016р., 29.04.2016р., 03.03.2017р., 18.04.2017р.

Крім того, квартира АДРЕСА_1, як це вбачається з технічного паспорту, є однокімнатною, в квартирі разом з власником, згідно з довідкою з місця проживання сім'ї та реєстрації, проживає її син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому можливість проживання в квартирі сторонніх осіб малоймовірна.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачі зареєстровані за адресою спірного житла формально.

Між тим, наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів його сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_3 втратили право користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1, а відповідно позов підлягає задоволенню.

Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько