Справа № 199/6548/17
16 листопада 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
за участю секретаря Куземи О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація», яка діє в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1, до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у вигляді пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, завданої незаконною бездіяльністю органу державної влади, -
Позивач звернувся до суду в інтересах члена громадської організації ОСОБА_1 з позовом до відповідачів про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у вигляді пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, завданої незаконною бездіяльністю органу державної влади. У позовній заяві посилався на те, що Слідче управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, за заявою ОСОБА_1В 25.11.2013 року винесло постанову про відшкодування завданої шкоди у розмірі 1260 грн. Вказана постанова була винесена на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Позивач зазначає, що 10 грудня 2013 року ОСОБА_1 було подано до Головного управління ДКСУ в Дніпропетровській області заяву про прийняття до виконання постанови від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди, до якої додав завірену гербовою печаткою копію постанови від 25.11.2013р про відшкодування шкоди, яка була прийнята ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області і зареєстрована за вх. №12-2653.
Позивач вважає, що відповідачі істотно порушують норми законів України, що виражається у невиконанні станом на 20 вересня 2017 року вищевказаної постанови СУ ГУМВС України в Дніпропетровській. Тому вважає, що відповідачі мають нести відповідальність за прострочення виконання зобовязання у вигляді сплати інфляційних збитків, трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК України, та пені у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, чинної у період несплати плюс три відсоткові пункти. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді: інфляційних збитків та трьох відсотків річних в сумі 1296,39 грн., пеню виходячи із суми боргу 1260 грн. у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, чинної у період несплати за весь період несплати боргу плюс три відсоткові пункти; а також моральну шкоду в розмірі 144 000,00 грн. Також просить на користь ОСОБА_1стягнути судові витрати по справі, що складаються з витрат, повязаних з явкою до суду.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд задовольнити позов та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Представники відповідачів до судового засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Тому суд вважає можливим зі згоди позивача, у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що слідче управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області за заявою ОСОБА_1 винесло постанову про відшкодування йому матеріальної шкоди у розмірі 1260 грн. на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
10 грудня 2013 року ОСОБА_1 було подано до Головного управління ДКСУ в Дніпропетровській області заяву про прийняття до виконання постанови від 25.11.2013 року про відшкодування шкоди. Проте, до теперішнього часу зазначена постанова відповідачами не виконана та кошти по відшкодуванню шкоди не сплачені ОСОБА_1, доказів протилежного відповідачами суду не надано.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно пункту 50 «Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується: казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку. Компенсація виплачується казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів.
У рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації. Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби (пункт 51 Порядку від 03.08.2011 року № 845).
Таким чином, законодавством України передбачена інша цивільно-правова відповідальність органу державної влади в разі неперерахування протягом трьох місяців коштівна виконання рішень про стягнення коштів державного бюджету.
Щодо стягненняпені у розмірі граничної позичкової ставки Європейського центрального банку, чинної у період несплати плюс три відсоткові пункти, то такий вид цивільно-правової відповідальності органу державної влади взагалі не передбачений національним законодавством України.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичних та моральних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України з огляду на результат розгляду справи суд вважає за необхідне судові витрати, повязані з явкою до суду, віднести за рахунок позивача, а судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 77,84,88 209, 212-215,224 ЦПК України, ст. 23, 625,1167 ЦК України, суд, -
У позовних вимогах Громадської організації «Дніпропетровська незалежна Правозахисна Громадська організація», яка діє в інтересах члена своєї громадської організації ОСОБА_1, до Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про відшкодування моральної та матеріальної шкоди у вигляді пені, суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, завданої незаконною бездіяльністю органу державної влади,- відмовити.
Судові витрати, повязані з явкою до суду, віднести за рахунок позивача.
Судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя