Справа № 183/402/17
Провадження № 2/183/1233/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

за участю секретаря - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковську Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ обліку та реєстрації громадян Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

27 січня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. За зазначеною адресою з 09 серпня 2011 року зареєстрований також її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що є відповідачем у справі. Фактично відповідач не проживає та ніколи не проживав у квартирі, власних речей не має, не несе витрат з її утримання та сплаті комунальних послуг, адреса проживання відповідача невідома. У зв'язку з чим, позивач просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (а.с. 22).

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого, з урахуванням письмової згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована але підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24 лютого 2009 року, є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

У вищезазначеному житловому будинку зареєстровані позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та з 09 серпня 2011 року - її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області № 87 від 04 січня 2017 року (а.с. 8).

Відповідач в зазначеній квартирі АДРЕСА_1 не проживає, що підтверджується актом № 7210 від 10 листопада 2016 року, складеним старшим інспектором відділу реєстрації та обліку громадян виконавчого комітету Новомосковської міської ради ОСОБА_4 в присутності жителів будинку АДРЕСА_1 (а.с. 14) та актом від 05 січня 2017 року, складеним комісією в складі голови ЖБК "60 років СРСР" ОСОБА_5, членів правління ЖБК "60 років СРСР" ОСОБА_6, ОСОБА_7 та старшого під'їзду № ІІІ (а.с. 15).

Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, вимога позивача стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Що стосується позовної вимоги про зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, то вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Тобто спеціальним законодавством, зокрема Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", підзаконними нормативними актами, визначено позасудовий порядок вирішення і оформлення питань зняття з реєстрації місця проживання особи, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та інших органів державної влади.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи, що відноситься до компетенції органів виконавчого комітету відповідної ради, і суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади.

А тому, в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити.

Крім того, у зв'язку з тим що позивача ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, останній на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири під АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави відшкодування судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

ОСОБА_2 має право подати до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем - з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Г.Є. Майна