24.04.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд міста Житомира в складі:
головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.
з участю секретаря с/з ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу
за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ
до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання,-
Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання у розмірі 52 323, 84 грн. та розмір сплаченого судового збору.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 16.08.2010 року по 31.12.2014 року. У 2010 році був зарахований до Одеського державного університету внутрішніх справ, постановлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання.
Відповідач закінчив університет, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України на Південно-Західній залізниці.
Наказом УМВС України в Житомирській області від 22.12.2014 № 198 о/с ОСОБА_2 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС за власним бажанням (до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання), тобто з порушенням положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», яка передбачає, що особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення ВНЗ МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, повязані з їх утриманням у вищому навчальному закладі.
Відповідач добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом за його навчання на загальну суму 52 323, 84 грн.
Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності суду не надсилав.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку позивача, який подав заяву про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенню ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2010 року між Одеським державним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Миколаївській області та курсантом ОДУВС ОСОБА_2 укладено письмовий договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ (а.с. 17-20).
Відповідно до п. 1 договору, предметом договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» за напрямом «Право».
01.02.2013 року укладено Додатковий договір між тими ж самими сторонами, зі змісту п. 3 якого, викладеного у новій редакції, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом 3-х років після закінчення ВНЗ МВС України за власним бажанням (а.с. 21).
Згідно копії послужного списку, ОСОБА_2 16.08.2010 року зарахований курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ (наказ № 133 о/с), 26.02.2014 року закінчив зазначений ВУЗ за спеціальністю «Правознавство» та наказом ОДУВС № 10 о/с від 25.02.2014 року відряджений УМВС України на Південно-Західній залізниці (а.с. 4 на звороті).
Відповідно до наказу начальника УМВС України на Південно-західній залізниці № 34 о/с від 28.02.2014 року ОСОБА_2 призначений слідчим СВЛВ на станції Житомир УМВС України на Південно-західній залізниці (а.с. 15).
При цьому, як вбачається з матеріалів справи відповідач подав рапорт, в якому відмовився від проходження ВЛК, просив звільнити його зі служби (а.с. 10).
Відповідно до висновку щодо звільнення з ОВСУ ОСОБА_2, вирішено звільнити останнього за власним бажанням та вирішити питання про відшкодування витрат на навчання (а.с. 13-14).
За наказом УМВС України на Південно-Західній залізниці № 198 о/с від 22.12.2017 року, ОСОБА_2 звільнено з ОВС за власним бажанням (а.с. 16).
Відповідно до розрахунку фактичних витрат, повязаних з утриманням сержанта ОСОБА_2 за період навчання з 16.08.2010 року по 25.02.2014 року, грошове забезпечення становить 13 560, 08 грн., нарахування на заробітну плату 3 374, 09 грн., речове забезпечення 1 650, 50 грн., харчування 21 078, 58 грн., комунальні послуги 12 660, 59 грн., а всього 52 323, 84 грн. (а.с. 21).
Відповідно до п. 2.3.5 Договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, укладеного між сторонами, після закінчення навчання відповідач повинен прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений Замовником і відпрацювати не менше трьох років.
Згідно п. 2.3.6 у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору, відповідач повинен відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням в навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
За умовами договору, підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку, зазначеними в п. 3, є: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушення нею дисципліни; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» визначено можливість укладення тристоронніх договорів про підготовку фахівців у Вищих навчальних закладах. В даному випадку в договорі від 17.08.2010 року сторонами погоджено, що відповідно до п. 2.3.5 після закінчення навчання відповідач зобов'язувався прибути до місця призначення, приступити до виконання службових обов'язків та працювати не менше трьох років.
Вказаний договір був погоджений між сторонами, відповідач надав свою згоду з його умовами, що підтверджується його підписом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого року (в редакції станом на день укладання угоди та на день звільнення відповідача з роботи), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, навчання яких за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС прирівнюється до проходження військової служби (далі-особи), витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах (далі-витрати), у разі дострокового розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС (далі-навчальний заклад), у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни; відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.
Відповідно до п. 2 Порядку, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних із грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Таким чином, відповідач ОСОБА_2 звільнився зі служби в ОВС до закінчення трирічного строку перебування на службі, не виконавши умов договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 17.08.2010 року, у зв'язку з чим виникли підстави для відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі за період навчання.
Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1378 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 614, 623 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 158, 169, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання у сумі 52 323, 84 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Національної академії внутрішніх справ судовий збір у розмірі 1378,00 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за заявою відповідача поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Н.Ф. Слюсарчук