Справа № 365/609/17
Номер провадження: 2/365/380/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2017 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Згурівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні забудови, як обєкт спадщини за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 03 жовтня 1986 року помер батько позивача ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина, мати позивача ОСОБА_4, шляхом проживання у спадковому будинку. ОСОБА_4 померла 03 липня 2006 року. Належний їй на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Нова Олександрівка по вулиці Леніна, яка була перейменована на вул. Українську, № 64, Згурівського району Київської області, вона заповіла позивачу ОСОБА_1 На підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради від 12 травня 1990 року № 26а вирішено оформити право власності ОСОБА_4 на житловий будинок по вул. Леніна, 64 в с. Нова Олександрівка Згурівського району Київської області. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняв та його спадкові права ніким не оспорюються. При зверненні до нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, позивачу було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, який би підтверджував право власності ОСОБА_4 Позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальних орагнах.

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 03 липня 2006 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 64 по вулиці Україньська (колишня вул. Леніна) в с. Нова Олександрівка Згурівського району Київської області.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, відповідач ОСОБА_2 сільська рада позовні вимоги визнала повністю, Згурівська районна державна нотаріальна контора не заперечувала щодо задоволення позову.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_4 фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 64 по вулиці Леніна в с. Нова Олександрівка Згурівського району Київської області, житловий будинок побудований у 1952 році, самочинне будівництво відсутнє, правовстановлюючий документ ОСОБА_4, як власник, не отримувала, що встановлено з копії технічного паспорту на житловий будинок (а.с.17), копії рішення ОСОБА_2 сільської ради від 12 травня 1990 року № 26а з Додатком, яким вирішено,зокрема, оформити право власності ОСОБА_4 на житловий будинок по вул. Леніна. 64 в с. Нова Олександрівка Згурівського району Київської області (а.с.12-14), копії рішення ОСОБА_2 сільської ради від 22 жовтня 2015 року № 276-41-VІ, яким вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Українську (а.с.7). Після смерті ОСОБА_4, яка померла 03 липня 2006 року, позивачу відкрилась спадщина за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 64 по вулиці Леніна (Українська) в с. Нова Олександрівка Згурівського району Київської області. Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом. Позивач спадщину у встановленому законом порядку прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_3 помер 03 жовтня 1986 року. Діти померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, як спадкоємці за законом, від прийняття спадщини відмовились на користь позивача, про що ними були подані відповідні заяви, строк для прийняття спадщини закінчився, а отже, закінчився і строк протягом якого могли бути відкликані заяви про відмову від спадщини, що встановлено з копій свідоцтв про смерть (а.с.10,11), копії свідоцтва про народження (а.с.8), копії заповіту (а.с.9), копії спадкової справи № 123/2017 до майна померлої 03 липня 2006 року ОСОБА_4 (а.с.26-63). Позивачу було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів (нотаріальна відмова - а.с.5).

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ОСОБА_6 депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 фактично належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 64 по вулиці Леніна в с. Нова Олександрівка Згурівського району Київської області. Житловий будинок побудований у 1952 році. Правовстановлюючого документу про право власності на житловий будинок ОСОБА_4, як власник, не отримувала. На момент побудови житлового будинку та прибудинкових споруд чинне законодавство не передбачало обовязкового отримання свідоцтва про право власності, а тому підтвердженням належності ОСОБА_4 на праві власності спірного житлового будинку є відповідне рішення ОСОБА_2 сільської ради від 12 травня 1990 року № 26а, яким у тому числі вирішено оформити право власності ОСОБА_4 на житловий будинок по вул. Леніна, 64 в с. Нова Олександрівка Згурівського району Київської області. Спадщина за заповітом ОСОБА_4, яка померла 03 липня 2006 року, складається із права власності на вищевказаний житловий будинок Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої, позивач спадщину прийняв та його спадкові права ніким не оспорюються. Через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок позивач, як спадкоємець за заповітом померлої 03 липня 2006 року ОСОБА_4, позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. Суд вважає за необхідне, визнати за позивачем в порядку спадкування за заповітом право власності на спірний житловий будинок.

Керуючись ст.ст.88,197,212,215,218,223 ЦПК України, ст.ст. 328,1217,1218,1223 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Згурівської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 сільської ради Згурівського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок та надвірні забудови, як обєкт спадщини за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 03 липня 2006 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер 64 по вулиці Українська (колишня вулиця Леніна) в селі Нова Олександрівка Згурівського району Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ