Справа № 404/312/17
Номер провадження 2/404/1337/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при секретарі - Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Інгосстрах» третя особа ПАТ КБ « ПриватБанк» про стягнення страхової виплати та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення страхової виплати в сумі 16 903 грн. 06 коп. та 5000 грн. моральної шкоди, а всього 21 903 грн. 06 коп.

В обґрунтування позову зазначено, що взяла у лізинг в ПАТ КБ «Приватбанк» автомобіль марки DAEWO Matiz, номерний знак № НОМЕР_1 згідно заяви приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КС00А+02004107 від 06.09.2012 року. Автомобіль застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту DNHOCPS-12940Р1 від 04.10.2012 р. (КАСКО) в ПРаТ СК «ІНГОССТРАХ».

16.01.2016 року сталася ДТП, в якій було завдано механічних пошкоджень автомобілю. Даний страховий випадок був зафіксований та подані всі необхідні документи до страхової компанії .

08.02.2016 року було виплачено в рахунок лізингу 11 318,94 грн.

23.02.2016 року відправила автомобіль на СТО, де отримала рахунок та калькуляцію на суму 34 025,00 грн.

Тобто, виплачена сума відшкодування не відповідає сумі завданих збитків (в межах 17 000.00 грн.). Неодноразово зверталась до страхової компанії з проханням переглянути суму відшкодування. Однак, ні відповідей, ні виплати не отримала.

19.05.2016 року суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 було, складений Звіт про визначення ринкової вартості автомобіля ОСОБА_3, відповідно до якого: - вартість відновлювального ремонту складає 33 089,00 грн. матеріальний збиток нанесений власнику ТЗ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 28 222,00 грн.

Посилається на ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувачу

(сублізингоодержувачу) забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із

захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Лізингоодержувач (сублізингоодержувач) має право вимагати, у тому числі й від лізингодавця, усунення будь-яких порушень його прав на предмет лізингу. Відповідно до ч.2 ст.806 Цивільного кодексу України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду] з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви, серед іншого, додається документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Стверджує, що на даний час продовжує виконувати умови договору фінансового лізингу, зокрема і несе витрати щодо страхування предмету лізингу, їй заподіяно шкоду внаслідок ДТП, що мала місце 16.01.2016 р. , вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди, яку оцінюю у розмірі 5 000,00 грн., яку обґрунтовує тим , що автомобіль так і не відремонтовано, розгляд справи співробітниками страхової компанії, відбирає багато робочого часу, негативно впливає на стан здоров'я, самопочуття, що відповідно викликає занепокоєння родини та близьких. Наслідки даної події погіршили гармонійні адаптовані умови життєдіяльності. Виникає необхідність нераціональних витрат часу, залучення душевних зусиль на розв'язання даної проблеми. На тривалий період часу суттєво змінився спосіб життя, з'явилася необхідність адаптуватися до нових, дискомфортних умов пересування та існування. Були порушені актуальні життєві плани, на тривалий період зникла можливість побудови та реалізації нових життєвих планів, нової продуктивної самореалізації. Неодноразові дзвінки до страхової компанії, свідоме та навмисне затягування процесу врегулювання, безвідповідальне ставлення до даної справи співробітників страхової компанії - все це перешкоджає можливості активної та повноцінної життєдіяльності, тобто завдає значних моральних страждань їй та її родині, а тому просить задовольнити позов повністю.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав та надав заперечення проти позову з посиланням, що згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким є транспортний засіб відповідно до ч. 1 цієї статті, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно зі ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту DNHOCPS-12940Р1 від 04.10.2012 року, сторонами зазначеного договору є ПАТ "СК 'Інгосстрах" та ПАТ КБ "ПриватБанк", предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язанні з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах. Застрахованим транспортним засобом був автомобіль марки DAEWO Matiz, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

За даними звіту №15-01-16Л з оцінки вартості матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу в ДТП від 28.01.2016 року, виконаного на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту автомобіля DAEWO Matiz, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 15808,58 грн.

Страховою компанією «Інгосстрах» відповідно до Страхового акту від 05.02.2016 року ПАТ КБ'Приватбанк" - вигодонабувачу було виплачене страхове відшкодування в розмірі 11318,94 грн., розраховане у відповідності до п.п. 15.9, 15.11, 15.12 договору страхування як страхове відшкодування з урахуванням зносу запасних частин, пропорційному відношенню страхової суми к дійсній вартості автомобіля, за мінусом франшизи.

Таким чином, відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо особа, яка має право на отримання відшкодування, не задоволена рішенням страховика щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до МТСБУ скаргу про перегляд вищезазначеного рішення. Якщо прийняте МТСБУ рішення не задовольняє таку особу, то вона має право подати позов до суду щодо відшкодування шкоди в установленому законом порядку.

Стверджує, що в розумінні Закону ОСОБА_1 не є тією особою, яка має право на отримання страхового відшкодування.

Згідно ст. 16 Закону України Про страхування , договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Та у відповідності до вимог ст. 985 ЦК України, страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодо набувача), а також змінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту DNHOCPS-12940Р1 від 04.10.2012 року, сторонами зазначеного договору є ПАТ "СК"Інгосстрах" та ПАТ КБ "ПриватБанк", вигодонабувачем визначено ПАТ КБ "ПриватБанк".

В даному випадку вигодонабувачем є ПАТ КБ "ПриватБанк" (юридична особа визначена страхувальником для одержання страхової виплати), який від прав вигодонабувача (права на отримання страхової виплати) не відмовлявся, третім особам дане право не передавав, а тому ОСОБА_1 є неналежним позивачем в даній справі.

Крім того, позивачем не надано доказів, на яких правових підставах ОСОБА_1 просить стягнути 21903.06 грн. на свою користь, якщо вона не вигодонабувачем або стороною договору страхування.

Вважає, що позивачем не обгрунтовано заявлені позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, а саме, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а тому просить відмовити в задоволенні позову повністю .

Від третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» суду надано заяву про розгляд справи у відсутність їх представника та про відмову в задоволенні позову повністю( а.с. 49).

Судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_1 уклала договір фінансового лізингу з ПАТ КБ «Приватбанк» на автомобіль марки DAEWO Matiz, номерний знак № НОМЕР_1 згідно заяви приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КС00А+02004107 від 06.09.2012 року. Автомобіль застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту DNHOCPS-12940Р1 від 04.10.2012 р. (КАСКО) в ПРаТ СК «ІНГОССТРАХ».

16.01.2016 року сталася ДТП, в якій було завдано механічних пошкоджень вказаному вище автомобілю. Даний страховий випадок був зафіксований та подані всі необхідні документи.

08.02.2016 року було виплачено в рахунок лізингу 11 318,94 грн.

23.02.2016 року позивач відправила автомобіль на СТО, де отримала рахунок та калькуляцію на суму 34 025,00 грн.

19.05.2016 року суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 було, складений Звіт про визначення ринкової вартості автомобіля DAEWO Matiz, відповідно до якого: - вартість відновлювального ремонту складає 33 089,00 грн.

Матеріальний збиток нанесений власнику КТЗ DAEWO Matiz,, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складає 28 222,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, яким є транспортний засіб відповідно до ч. 1 цієї статті, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно зі ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених в страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з договору добровільного страхування наземного транспорту №DNH0СРS-12940Р1 від 04.10.2012 року, сторонами зазначеного договору є ПАТ "СК'Інгосстрах" та ПАТ КБ "ПриватБанк", предметом договору є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов'язанні з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах. Застрахованим транспортним засобом був автомобіль марки DAEWO Matiz, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2.

За даними звіту №15-01-16Л з оцінки вартості матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу в ДТП від 28.01.2016 року, виконаного на замовлення страхової компанії, вартість відновлювального ремонту автомобіля DAEWO Matiz, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок пошкодження при ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 15808,58 грн.

Страховою компанією «Інгосстрах» відповідно до Страхового акту від 05.02.2016 року ПАТ КБ'Приватбанк" - вигодонабувачу було виплачене страхове відшкодування в розмірі 11318,94 грн., розраховане у відповідності до п.п. 15.9, 15.11, 15.12 договору страхування як страхове відшкодування з урахуванням зносу запасних частин, пропорційному відношенню страхової суми дійсній вартості автомобіля, за мінусом франшизи.

Таким чином, відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 16 Закону України Про страхування , договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача , оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки в даному випадку вигодонабувачем є ПАТ КБ "ПриватБанк" (юридична особа визначена страхувальником для одержання страхової виплати), який від прав вигодонабувача (права на отримання страхової виплати) не відмовлявся, третім особам дане право не передавав, а тому ОСОБА_1 є неналежним позивачем в даній справі.

Крім того, в позовній заяві не зазначено позивачем та відповідно не надано доказів, на яких правових підставах вона просить стягнути 21903,06 грн. на свою користь, якщо вона не є вигодонабувачем або стороною договору страхування.

Відповідно до вимог ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до роз'яснень даних у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В даному випадку позивач не навела суду доказів та правових підстав на підтвердження вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Позов єбезпідставним та необґрунтованим і не підлягає задоволенню повністю.

Згідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати залишити по фактичному їх понесенні сторонами.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 23, 806, 1167 ЦК України, ст.9, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про фінансовий лізинг», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст. ст.11, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Інгосстрах» третя особа ПАТ КБ « ПриватБанк» про стягнення страхової виплати та моральної шкоди, відмовити повністю.

Судові витрати залишити по фактично понесеним сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда