АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 616/892/16-ц Головуючий суддя І інстанції Нестайко Ю. В.
Провадження № 22-ц/790/4423/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Колтунової А.І.,

ОСОБА_1

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою директора сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рублене» на заочне рішення Великобурлуцього районного суду Харківської області від 25 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рублене» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до СВК «Рублене» про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 31.01.2008 року між ОСОБА_3 та СВК «Рублене» та з урахуванням уточнень просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,7115 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, укладений 31 січня 2008 року між ОСОБА_3 і СВК «Рублене», який зареєстрований у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» 27.05.2009 за № 48. Також позивач просив зобовязати відповідача повернути належну йому земельну ділянку.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 25.03.2016 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом позивач набув у власність земельну ділянку площею 5.7115 га для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, що розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий № :02:000:0103. З інформації відділу Держгеокадастру у Великобурлуцькому районі Харківської області, викладеної в листі від 12.07.2016 №К-19/0-23/6-16, позивачу стало відомо, що вказана земельна ділянка за договором оренди була надана в оренду його батьком СВК «Рублене» терміном на 15 років. Реєстрацію договору проведено Великобурлуцьким районним відділом Харківської регіональної філії Центру ДЗК 27.05.2009 за № 48. Оскільки однією із істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а у договорі оренди ці питання не визначені так, як це передбачено Типовим договором оренди землі, затвердженим постановою КМУ від 03.03.2004 № 220, а саме - розмір орендної плати має вказуватись із зазначенням способів внесення, натуральної - перелік, кількість або частка продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, умови, порядок, строки поставки. У п.9 договору передбачено «Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1644,23 грн. натуроплата». Таке формулювання позивач вважав неприпустимим, оскільки воно є неоднозначним, допускає різне тлумачення, ставить орендодавця у вкрай невигідне становище.

Заочним рішенням Великобурлуцього районного суду Харківської області від 25 березня 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,7115 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, укладений 31 січня 2008 року між ОСОБА_3 і СВК «Рублене», який зареєстрований у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах» 27.05.2009 р. за № 48. Зобовязано СВК «Рублене» повернути зазначену земельну ділянку ОСОБА_2

В апеляційній скарзі директор СВК «Рублене» просить заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також судом не повно зясовано усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Зокрема, зазначає, що в договорі оренди земельної ділянки площею 5, 7115 га, укладеному 31 січня 2008 року, зареєстрованому у Великобурлуцькому районному відділі Харківської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам договору, що підтверджується реєстрацією, то вважає, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 немає.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявились, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом, спадкоємцем земельної ділянки площею 5,7115 га на території Рубленської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, кадастровий номер :02:000:0103, що належала ОСОБА_3, який помер 21.01.2015 року, є його син ОСОБА_2 (а.с.10).

ОСОБА_3 за договором оренди землі від 31.01.2008 р. передав зазначену земельну ділянку в оренду СВК "Рублене" строком на 15 років (а.с.12-15).

Позивач вказує, що сторонами не досягнуто згоди щодо істотної умови договору - орендної плати. Так розмір орендної плати фактично не визначений у договорі оренди, оскільки у договорі не зазначено спосіб внесення грошової оплати, не визначено перелік, кількість або частка продукції, одержуваної із земельної ділянки, якісні показники продукції, місце, порядок, строки поставки. Не зазначено чи застосовується грошова оплата та натуральна одночасно або за вибором орендодавця.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про оренду землі», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 15 вказаного Закону відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4, 5, 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі.

З урахуванням ч. 1 ст. 3 ЦПК України,ч. 1 ст.15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

У справі про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності в ньому істотної умови, передбаченої пунктом першим частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», ? об'єкта оренди суд повинен установити: чи дійсно порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі таких умов, передбачених статтею 15 указаного Закону, визначити істотність цих умов, а також з'ясувати, у чому саме полягає порушення його законних прав (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у постанові від 09 грудня 2015 року у справі № 6-849цс15).

Згідно п. п. 9 - 12 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1644,23 грн. натуроплатою до 31 грудня поточного року. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається 1 раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованих земель не з вини орендаря, в інших випадках передбачених законом( а.с.12).

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що попередній власник земельної ділянки ОСОБА_3 мав претензії до відповідача з приводу виконання ним умов договору. Орендна плата отримувалась орендодавцем у грошовому виразі з урахуванням індексів інфляції, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач вказує, що у договорі відсутня юридична визначеність розміру орендної плати. Крім того істотно змінились обставини, якими керувалися сторони при укладенні договору. Так, оспорюваний договір був укладений батьком позивача, який проживав поблизу з місцемзнаходження орендаря, мав власне господарство, тому йому було зручно отримувати орендну плату в натуральній формі. Позивач отримав земельну ділянку у спадщину, на цей час хворіє, проживає на значній відстані від відповідача, тому бажає отримувати орендну плату грошима.

Представник позивача заперечував приналежність ОСОБА_2 підпису на видатковому касовому ордері про отримання орендної плати, між тим підтвердив той факт, що позивач орендну плату за 2016 рік отримав у розмірі 9200 грн., вказав що така плата була передана йому через сторонніх осіб.

Отже, за оспорюваним договором оренди позивач отримує орендну плату у грошовому виразі, у розмірі, визначеному в договорі з урахуванням індексації, тому порушення його прав не встановлено.

Позивач вказує, що не розуміє яким чином нараховується орендна плата, тому не може перевірити правильність її нарахування.

Між тим, з пояснень представника відповідача вбачається, що орендна плата за договором обчислюється з урахуванням індексів інфляції, у відповідності до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Позивач вказував також на відсутність у договорі оренди кадастрового номеру земельної ділянки , який є істотною умовою договору в вислу ст. 79-1 Земельного Кодексу України. Між тим, зазначеною нормою Земельний Кодекс України було доповнено лише згідно із Законом України № 3613-VI від 07.07.2011, тобто вже після укладення оспорюваного правочину.

За таких обставин, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання недійсним договору оренди від 31.01.2008 р.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п.п. 2, 3, ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 309, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу директора сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рублене» - задовольнити.

Рішення Великобурлуцього районного суду Харківської області від 25 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Рублене» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді А.І. Колтунова

ОСОБА_1