Справа № 472/1042/17
Провадження №2/472/400/17
У х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 жовтня 2017 року смт. Веселинове

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області Орленко Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_2 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Вивчивши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат" № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулася особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов'язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Всупереч ст. 49 Закону України "Про нотаріат" № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року позивачем ОСОБА_1 не надано постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до п. 3.1 листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилась нотаріусом, довідками з житлово - експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справу № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Всупереч даним вимогам позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують факт прийняття ним спадщини.

Також позивачем ОСОБА_1 не зазначено та не надано доказів звернення ним до органу державного архітектурно - будівельного контролю з заявою про прийняття житлового будинку в експлуатацію та даних про те, чи було надано дозвіл на введення даного об'єкта в експлуатацію.

В позовній заяві позивачем ОСОБА_1 зазначено, що правовстановлюючі документи на будинок не збереглися, але в матеріалах справи відсутні докази, що саме ці документи видавалися та докази звернення позивачем ОСОБА_1 до відповідних органів про відновлення даних документів.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві не зазначено коло спадкоємців після смерті батька ОСОБА_3.

У відповідності зі ст. 121 ЦПК України, якщо позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає позивачу строк для виправлення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - залишити без руху і надати строк для виправлення вказаних недоліків не пізніше 5-ти діб з дня отримання позивачем ухвали суду.

Якщо до вказаного часу недоліки не будуть виправлені, то позовна заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4