АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Апеляційне провадження № 22-ц/796/5438/2017 Доповідач Желепа О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А» (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Груп»), Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення штрафних санкцій, визнання протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника звернувся до Святошинського районного суду з позовом до ТОВ «Ю.СА.» про стягнення штрафних санкцій за невиконання договору відповідального зберігання № 1-г від 20.01.2016 року із зобов`язанням останнього до виконання умов договору. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивачем також були пред`явлені вимоги і до військової частини НОМЕР_1 МО України, в яких останній просив визнати протиправними дії цього відповідача при вчиненні перешкод з відпуску палива та зобов`язати не чинити перешкоди для відпуску/отримання палива.

Ухвалою Святошинського районного суду від 17.10.2016 року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду від 26.12.2016 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову було задоволено частково.

Забезпечено позов шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» () припинити вчиняти перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу) за заявками ОСОБА_1 з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів, що розміщуються на складі ПММ №2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» () та командування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ().

Не погодившись з такою ухвалою суду, представник Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволені заяви про забезпечення позову відмовити.

В скарзі посилалася на те, що ухвала є незаконною і такою, що постановлена з порушенням норм процесуального законодавства. Ухвалою про забезпечення позову, суд першої інстанції фактично вирішив позовні вимоги по суті, безпідставно доручив виконання ухвали Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України про зобов`язання ТОВ «Ю.С.А.» не чинити перешкоди у відпуску палива.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України доводи скарги підтримав.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Ойл Груп» заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., осіб, які з`явились в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 152 види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що в заяві про забезпечення позову позивач просив суд:

Зобов`язати ТОВ «Ю.С.А.» () припинити вчиняти перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу) за заявками ОСОБА_1 з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів, що розміщуються на складі ПММ №2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Заборонити Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України () вчиняти дії по блокуванню під`їзних шляхів встановленням залізобетонних конструкцій чи іншим шляхом, що перешкоджають доступу транспорту і працівникам ТОВ «Ю.С.А.» до всього належного цьому товариству рухомого майна, що знаходиться на території складу ПММ №2 за адресою: АДРЕСА_1 та дії направлені на перешкоджання здійснювати ТОВ «Ю.С.А.» господарську діяльність з відвантаження/видачі чи приймання/зливу нафтопродуктів;

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України () не чинити перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу) за заявками ОСОБА_1 з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів, що розміщуються на складі ПММ №2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України () припинити дії при обмеженні/відключенні електропостачання належним ТОВ «Ю.С.А.» електроустановкам та обладнанню, що знаходяться на території складу ПММ №2 за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України у складі з представником ВАТ АЕС «Київобленерго» відновити електропостачання до належних ТОВ «Ю.С.А.» електроустановок.

Задовольняючи заяву про забезпечення позву частково, суд виходив із заявлених позивачем предмету та підстав позову, а також із співмірності заходів забезпечення позову позовним вимогам. Предметом позовних вимог до ТОВ «Ю.С.А.» є стягнення з товариства штрафних санкцій та зобов`язання товариства до належного виконання умов договору відповідального зберігання. Підстава - невиконання умов цього договору. Предметом позовних вимог до ВЧ НОМЕР_1 є визнання протиправними дій з перешкоджання позивачу в отриманні ним належного йому палива, зобов`язання не чинити перешкод у такому отриманні. Підстава - вчинення таких перешкод командуванням цієї військової частини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки зі змісту уточнених позовних вимог від 27.11.2016 року вбачається, що позивачем ставилися вимоги зокрема щодо зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України (2) не чинити перешкоди шляхом відключення електроенергії та блокування під`їзних та залізничних шляхів до належного ТОВ «Ю.С.А.» () обладнання що знаходиться на складі ПММ №2 за адресою: 08300, Київська області, м. Бориспіль, Соцмістечко № 1 для відпуску/отримання палива - бензину А 95 ОСОБА_1 .

Тобто, забезпечуючи позов шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» () припинити вчиняти перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу) за заявками ОСОБА_1 з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів, що розміщуються на складі ПММ №2 за адресою: АДРЕСА_1 , суд фактично вирішив частину позовних вимог, заявлених позивачем, що є неприпустимим відповідно до процесуального законодавства.

Крім того, колегія суддів враховує також і те, що подаючи заяву про забезпечення позову стороною позивача не мотивовано належним чином можливість задоволення заяви про забезпечення позову та не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову до відповідачів, а останні вживають заходів, які в подальшому можуть унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд прийшов до помилкового висновку про можливість задоволення заяви та в порушення вимог ст. 210 ЦПК України, не навів достатніх мотивів про можливість задоволення заяви про забезпечення позову.

Судом не надано належної оцінки доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін та інших осіб.

Забезпечуючи позов шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» припинити вчиняти перешкоди при відпуску палива (здійсненні наливу), суд жодним чином не мотивував своє рішення про покладення обов`язку виконувати ухвалу суду на Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, і відповідно, підлягають задоволенню.

Згідно п. 2, ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенню було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: