Справа № 740/2558/17
Провадження № 2/740/1206/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади с. Черняхівка в особі Черняхівської сільської ради Ніжинського району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, вказавши, що будинок № 46 по вул. Шевченка в с. Черняхівка Ніжинського району мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована ОСОБА_3 мати позивача, яка була власником зазначеного будинку. 10 жовтня 2007 року власниця померла, після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт, яким своїми спадкоємицями визначила ОСОБА_2 та ОСОБА_4 третю особу по справі. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину після смерті матері, подавши до нотаріуса заяву. Інша спадкоємиця заяву про прийняття спадщини не подавала та не заперечувала отримання свідоцтва про право на спадщину лише ОСОБА_2 Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на будинок, однак 21 червня 2017 року постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок зважаючи на те, що право власності на нього ні за ким не зареєстровано. В позові просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 46 по вул. Шевченка в с. Черняхівка Ніжинського району в порядку спадкування після смерті матері.

Позивач в судове засідання не зявилася, надавши заяву про підтримання вимог та розгляд справи в її відсутність.

Відповідач - представник Черняхівської сільської ради Ніжинського району та третя особа в судове засідання не зявилися надіславши заяви про визнання позовних вимог і розгляд справи в їх відсутність.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою Черняхівської сільської ради від 19.06.2017 року № 392 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння, розташоване по вул. Шевченка, 46 в с. Черняхівка Ніжинського району мало статус колгоспного двору. В будинку мешкала ОСОБА_3 голова двору(а.с. 20).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3, як член колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратила права на спірний будинок. Отже вона була власником будинку в цілому.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.9) ОСОБА_3 померла 10.10.2007 року.

Як вбачається з наданої на запит суду копії спадкової справи № 632/2007, заведеної щодо майно померлої ОСОБА_3, спадщину прийняла її дочка ОСОБА_2, яка 12 червня 2008 року отримала свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки.

Довідками КП «Ніжинське МБТІ» від 16 травня 2017 року за № 01256 та «Наше БТІ» від 06 червня 2017 року за № 333 підтверджується, що право власності на житловий будинок № 46 по вул. Шевченка в с. Черняхівка Ніжинського району не зареєстровано ні за ким (а.с.13-14).

Судом встановлено, що спадковий житловий будинок мав статус колгоспного двору та належав ОСОБА_3 в цілому.

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 21.06.2017 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав зважаючи на те, що право власності не зареєстровано за спадкодавцем (а.с.48).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1223 ЦК України, ст.ст.213 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок № 46 з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Шевченка в с. Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області, в порядку спадкування після померлої 10 жовтня 2007 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_1