Дата документу 04.10.2017
Справа № 320/1992/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2017 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Фоміна В.А.,

при секретарі Захаровій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, Третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання права проживання, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення та наданні ключів

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за собою та своїм малолітнім сином ОСОБА_2 право мешкати у квартирі №13 у будинку № 31 по пр-ту. ОСОБА_4 у місті Мелітополі, усунути перешкоди користування для себе та ОСОБА_2 в квартирі № 13 у будинку № 31 по пр-ту. ОСОБА_4 у місті Мелітополі, шляхом вселення та зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою та надати ключі від замків вхідної двері зазначеної квартири. Позивач зазначила, що вона є донькою ОСОБА_5,який помер 01 січня 2017 року. С часу народження позивач, як член родини, була зареєстрована за місцем мешкання своїх батьків, за адресою: АДРЕСА_1. Пізніше, коли позивач народила сина ОСОБА_2 21 вересня 2012 року, він також, як член родини був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Реєстрація позивача та реєстрація її сина відбувалася за згодою відповідального квартиронаймача батька ОСОБА_5 У 2006 році мати позивача ОСОБА_6 анулювала реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з розірванням шлюбу. З цього часу мати та батько позивача стали мешкати окремо один від одного, позивач, оскільки була неповнолітньою, мешкала разом із матірю. У цей же час 2006-2007 року батько позивача став мешкати з жінкою ОСОБА_3 в квартирі, наймачем якої був її батько. ОСОБА_3 мешкала у зазначеній квартирі без реєстрації. Шлюб батько позивача та ОСОБА_3 не укладали. Після народження дитини ОСОБА_2 у 2012 році він також був зареєстрований за місцем реєстрації матері. Оскільки позивач мешкала окремо від свого батька, а її син був малолітнім, він також для його утримання та виховання був влаштований за місцем мешкання позивача і відповідно за ним зберігалося право користування житловою квартирою, де він був зареєстрований понад шість місяців на час його знаходження на вихованні та утриманні позивача. Весь час до моменту смерті позивач та її син підтримували стосунки з батьком. До періоду мешкання батька позивача та ОСОБА_3 він забирав її, вона ночувала в нього, вони деякий час проводили разом. Після того, як батько став мешкати разом з ОСОБА_3, яка мешкала у квартирі батька, позивач також приходила до батька у гості, деякий час вони проводили разом, піклувалася про нього до моменту його смерті, але оскільки з батьком мешкала стороння жінка, позивач та її син не мали можливості мешкати разом з батьком з поважних причин. Після смерті батька позивач перевила особистий рахунок по сплаті комунальної послуги за утримання будинку, де розташована квартира, на себе. На теперішній час відповідальним наймачем квартири АДРЕСА_2 є позивач, проте на її вимогу впустити її до квартири для постійного проживання, відповідач відповідає відмовою, ключі від квартири не надає, тим самим створює перешкоди у користуванні квартирою.

27 квітня 2017 року відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 надала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просить визнати за собою право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3. Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 проживала, як член сім'ї з ОСОБА_7, який помер 1 січня 2017 року однією сім'єю та вели спільне господарство. Перебуваючи з померлим у фактичних шлюбних відносинах, в 1999 році ОСОБА_3 вселилась в займане ним житлове приміщення за адресою: м. Мелітополь, пр-т Б. Хмельницького, 31/13, та проживає по теперішній час. Вказана квартира, житловою площею 27,6 кв.м., загальною площею 43,2 кв.м, була отримана ще батьком ОСОБА_7 - ОСОБА_8 у порядку обміну. ОСОБА_3 з часу вселення постійно проживає і користується, як член сім'ї, житловим приміщенням, бере участь у витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг за користування ним та виконує інші зобов'язання. У вказаній квартирі також зареєстрована відповідачка ОСОБА_1 та її неповнолітній син - ОСОБА_2, проте за вказаною адресою не проживають. Цивільний чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_7 звертався до Мелітопольської міської ради із проханням зареєструвати її у вказаній вище житловій квартирі. Йому було повідомлено про документи, які необхідні для реєстрації у вказаній квартирі, однак, ОСОБА_7 помер та повторно звернутись до Виконкому для реєстрації не встиг. На теперішній час ОСОБА_3 відомо, що ОСОБА_1 має намір приватизувати вказану вище житлову квартиру, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не зявилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні первісного позову наполягає, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 визнає.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 та її представник у судове засідання не зявилися, від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, на задоволенні зустрічного позову наполягає.

Представник відповідача по зустрічному позову Мелітопольської міської ради ОСОБА_9 у судове засідання не зявився, до суду надав заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що ОСОБА_3 не надано жодних доказів та документів на обґрунтування позову. Розгляд справи просить провести без його участі.

Від представника третьої особи Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області ОСОБА_10 до суду надійшла заява з проханням розгляду справи у її відсутність. Просить суд винести рішення на наявних у справі доказах, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позовної та зустрічної позовної заяви, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом та позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають повному задоволенню, за наступними підставами.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 276143, 20 листопада 1990 року народилася ОСОБА_11, батьком якої є ОСОБА_5. /а.с. 6.

Прізвище позивача було змінено з «Янєва» на «Макарова» у звязку з реєстрацією шлюбу 07 липня 2012 року. /а.с. 7/

01 січня 2017 року батько ОСОБА_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 379438. /а.с. 8/

Відповідно до копії паспорта та довідки про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_1 та її малолітній син ОСОБА_2 зареєстровані за адресою м. Мелітополь, пр.-т Б ОСОБА_4, 31 кв. 13. /а.с. 5, 10/

Судом встановлено, що у 2006 році мати позивача за первісним позовом ОСОБА_6 анулювала реєстрацію за адресою: АДРЕСА_4, у зв'язку з розірванням шлюбу з батьком позивача ОСОБА_5, позивач ОСОБА_1 стала мешкати з матірю, оскільки була неповнолітньою.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках влаштування дитини на виховання до родичів - протягом усього часу перебування у родичів.

Таким чином за ОСОБА_1 збереглося право на користування житловою квартирою № 13 у будинку 31 по пр-ту Б. Хмельницького у м. Мелітополі, наймачем якої був її батько понад шість місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання.

Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На підставі викладеного суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 за первісним позовом про визнання за нею та за її малолітнім сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, права мешкати у житловій квартирі АДРЕСА_5 та усунення перешкод у користуванні зазначеною квартирою шляхом вселення та зобовязання ОСОБА_3 не чинити перешкоди у користуванні квартирою та надати ключі від замків вхідної двері підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_6 з 1999 року дійсно проживає ОСОБА_3, яка є цивільною дружиною померлого ОСОБА_5, що підтверджується довідками старшої по будинку від 20.04.2017 року, від 30.01.2017 року. /а.с. 27, 28/

Відповідно до копії ордеру № 000035 від 25.08.1980 року, квартира АДРЕСА_7 була отримана ще батьком ОСОБА_5, ОСОБА_12 у порядку обміну. /а.с. 11/

Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом із ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть обов'язки, пов'язані з договором найму. Особи, які вселились до наймача житлового приміщення у встановленому ст. 65 ЖК України порядку, набувають рівне право користування житловим приміщенням.

Відповідно до Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім'ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників).

Окрім того, відповідно до Правової позиції (постанова Верховного Суду України від 11 липня 2012 року № 6-60цс12) у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч. ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР).

Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР).

При цьому під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_3 з часу вселення, а саме з 1999 року, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно користується зазначеною квартирою, бере участь у витратах, повязаних з оплатою комунальних послуг за користування квартирою, а тому зустрічні позовні вимоги про визнання за ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 64, 65, 71 ЖК України УРСР, ст.ст. 15, 16, 310 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 88, 107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_3, Третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визнання права проживання, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення та наданні ключів задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право мешкати у житловій квартирі АДРЕСА_8.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкоди у користуванні квартирою № 13 у будинку № 31 по пр-ту Б. Хмельницького у місті Мелітополі Запорізької області, а саме: вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у квартиру АДРЕСА_9, та зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, не чинити їм перешкоди у користуванні даною квартирою та надати ключі від замків вхідної двері квартири.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Мелітопольської міської ради Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання права користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_10.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.А. Фомін