Справа № 159/279/17
Провадження № 2/159/313/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання як дочки, яка продовжує навчання,

встановив:

24.01.17 р. позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить стягувати з відповідача на її як дочки, яка продовжує навчання, користь аліменти у розмірі по 1 300 грн. щомісячно, до закінчення навчання, а також - судові витрати у справі. Зазначає, що відповідач є її батьком. Шлюб між її батьками було розірвано 23.04.03 р.. З 01.09.15 р. по даний час вона навчається на денному відділенні у коледжі технології, бізнесу та права Східноєвропейського національного університету ім. Лесі Українки. Дата закінчення навчання 31.05.19 р.. Відповідач сплачував аліменти її матері на її утримання до досягнення нею повноліття. Відповідач в даний час не працює, має несталий доход, може надавати їй допомогу у твердій грошовій сумі. Просить позов задовольнити.

Позивач та її представник адвокат - в судове засідання не з»явились, хоча, кожна зокрема, належно оповіщені. Про причини неявки суду не повідомили. Попередньо позивачем подано до суду заяву з проханням справу розглядати у її та її представника адвоката відсутності; зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності; зазначає, що позов визнає частково.

Попередньо, а саме: 17.05.17 р. до суду надійшло письмове заперечення відповідача проти позову, обгрунтоване тим, що він вважає, що позов або не підлягає задоволенню, або підлягає задоволенню частково, так як позивач є його дочкою; він є інвалідом 3 гр. і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1 247 грн., інших доходів не має. Він не працює, так як має протипоказання до важкої фізичної праці. Він часто хворіє і змушений витрачати кошти на лікування. Він сплачує аліменти на утримання сина в розмірі 623 грн. 50 коп., має на утриманні непрацездатних батьків, а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання позивача у зазначеному у позовній заяві розмірі. Позивач отримує стипендію, не надала доказів витрат на здобуття освіти. Крім того, обов»язок по утриманню позивача покладається за законом на обох батьків. Покликаючись на національне та міжнародне законодавство, зазначає, що він надав суду докази про своє скрутне матеріальне становище, однак, він має бажання надавати кошти на утримання позивача в межах своїх можливостей і вважає за можливе розмір аліментів визначити в частці від його доходу, а саме: в розмірі 1/6 їх частини. Просить позовні вимоги задовольнити частково у розмірі, запропонованому ним.

Суд, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Та обставина, що відповідач є батьком позивача, стверджується копією свідоцтва про народження позивача серії I - ТП № 092959, виданого 02.01.99 р. виконкомом Лопатицької сільради Олевського району Житомирської області, та відповідачем не оспорюється.

Із копії вказаного вище свідоцтва слідує, що позивач є 29.12.98 р. н. і на даний час досягла повноліття.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Та обставина, що позивач навчається у вказаному нею навчальному закладі на зазначених нею умовах, позивачем доведена шляхом надання довідки з місця навчання № 05 25/1 129 від 27.12.16 р.. Суд враховує, що вказана вище обставина навчання позивача відповідачем також не оспорюється.

Позивачем не доведено суду тієї обставини, що вона, навчаючись, не має доходу; що доходу не має її мати, або остання має статус безробітної. Це позбавляє суд можливості проаналізувати майновий стан позивача та другого з його батьків матері.

Доводи позивача у тій їх частині, що відповідач хоча не працює, але має доход, що має характер несталого, спростовані доводами відповідача у тій їх частині, що він є інвалідом та отримує пенсію по інвалідності, тобто, його доход є сталим.

Наведене вище стверджується копіями наданих відповідачем документів: довідки, виданої медичною установою, довідки, виданої Смільчинським ОУ ПФ України у Житомирській області.

Як слідує з копії довідки Олевської міськради Житомирської області № 1 049 від 04.05.17 р., листа Олевського РВ ДВС ГТ УЮ у Житомирській області № 2 488 від 03.05.17 р., відповідач має трьох інших утриманців: непрацездатних батьків пенсійного віку та неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, 01.10. 2 000 р. н., на утримання якого сплачує аліменти в розмірі по 623 грн. 50 коп. щомісячно за судовим рішенням.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У пункті 20 постанови Пл. ВС України від 15.05.06 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз»яснено, що обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов»язує обов»язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач як дочка відповідача, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається на платній основі у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв»язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов»язані безпосередньо з навчанням.

Аналізуючи дані про стан здоров»я кожної із сторін, суд враховує, що позивач будь яких доказів, що свідчили б про незадовільність стану його здоров»я, іншого із його батьків матері, суду не надав.

Відповідачем же надано суду докази про наявність у нього групи інвалідності.

Аналізуючи відомості про доходи кожної із сторін, їх майнове становище на час розгляду справи, суд враховує, що відповідач має можливість надавати позивачеві деяку матеріальну допомогу, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач. Суд також враховує і позицію самого відповідача, який не заперечує проти стягнення з нього такої допомоги на користь позивача у розмірі 1/6 частки його доходів.

Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, відповідач суду не надав.

Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення аліментів, суд враховує, що доказів того, що відповідач має несталий доход, суду не надано, а тому доцільно визначити аліменти у частці від доходу платника аліментів.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач як повнолітня дочка відповідача, продовжує навчання, потребує у зв»язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач є непрацездатним, має сталий доход пенсію по інвалідності, має ще трьох утриманців, обов»язок по утриманню одного з яких несе за рішенням суду, та якого має обов»язок утримувати і мати неповнолітнього сина, та має можливість надавати своїй повнолітній дочці матеріальну допомогу. А тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково.

Слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання останньої як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частки його доходу щомісячно на протязі часу навчання, але не більше як до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати слід покласти на відповідача. Позивач надала суду квитанцію про сплату 800 грн. за отримання правових послуг, що, як судові витрати, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 183, 182, 199, 200, 181 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.02.80 р. н., на користь ОСОБА_1, 29.12.98 р. н., на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно на період навчання повнолітньої дочки - ОСОБА_1, 29.12.98 р. н., до припинення навчання, але не більше як до досягнення нею віку двадцяти трьох років.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.02.80 р. н., на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, 20.02.80 р. н., на користь ОСОБА_1, 29.12.98 р. н., 800 (вісімсот) грн. судових витрат.

Рішення бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_4