Справа № 585/291/17
Номер провадження 2/585/288/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді Яковця О.Ф., секретар Шемчук І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку

В С Т А Н О В И В:

24 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням 16 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1» від 25.11.2011 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0051 га, для індивідуального гаражного будівництва за вказаною адресою із земель державної власності. 06.02.2012 року на підставі цього рішення відповідачу ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,0051 га. При прийнятті указаного рішення та видачі на його підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3, було порушено її права та охоронювані законом інтереси. Так, рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради №107 «Про розгляд питань будівництва та архітектури» від 26.04.2006 року їй та ОСОБА_4 дозволено виготовлення проектної документації на будівництво магазину за адресою: АДРЕСА_2. 19.05.2006 року в.о. головного архітектора м. Ромни затверджено Архітектурно-планувальне завдання №13 на проектування об'єкта архітектури для нового будівництва магазину за вказаною адресою. Проектом будівництва магазину, передбачено було будівництво огорожі території 2-х поверхового житлового будинку та його господарських будівель, яка прилягає до об'єкту проектування. Рішенням виконкому Роменської міської ради №371 «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів в м. Ромни» від 25.12.2008 року затверджено Акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом магазину(нежитлового приміщення №4) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 175,1 кв.м. 10.03.2009 року вона отримала Свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. Паркан збудований згідно затвердженої проектної документації і не заважав користуванню тимчасово встановленим металевим гаражем, на земельній ділянці по АДРЕСА_3, орендованій ОСОБА_5 Рішенням Роменського міськрайонного суду від 20.05.2015 року у справі №585/1402/14-ц зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати частину стрічкового паркану, цегляного незавершеного паркану та огорожі з боку АДРЕСА_2, оскільки ОСОБА_3 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для індивідуального гаражного будівництва, що очевидно передбачає користування автомобілем, а частина незаконно зведеного паркану створюватиме йому перешкоди у користування земельною ділянкою. При прийнятті рішення не враховано містобудівну документацію, яка є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації та вирішення питань щодо передачі (надання) земельних ділянок у власність, що є грубим порушенням вимог ст. 17 Закону України «Про основи містобудування»; не враховано вимоги раціонального використання земель та не проведено техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель, чим грубо порушено вимоги ст. 51 Закону України «Про землеустрій». Грубо порушено імперативні вимоги п. «а» ч.3 ст. 83 Земельного кодексу України якою закріплено, що до земель комунальної власності, які можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів, чим порушено її право, передбачене ст.ст. 14,17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на користування об'єктом благоустрою -парканом, який відділяє належні їй на праві власності магазин та квартиру від земель загального користування - проїзду. Тому просить визнати незаконним та скасувати рішення 16 сесії Роменської міської ради Сумської області 6 скликання «Про затвердження проекту зі землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва гр. ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1» від 25.11.2011 року та визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.02.2012 року, виданий відповідачу на підставі вищевказаного рішення.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позов підтримали, посилаюсь на викладені у ньому обставини, додатково обґрунтувавши позовні вимоги з урахуванням матеріалів проекту землеустрою (а.с.172-174).

Представник відповідача Роменської міської ради до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Крім того 04.04.2017 року до суду від представника надійшла заява, в якій остання просить в позові відмовити, застосувати позовну давність у даній справі, посилаючись на те, що оскаржуване рішення сесії Роменської міської ради прийняте ще 25.11.2011 року , впродовж майже 6 років позивачу було відомо про зазначене рішення, тому що ОСОБА_3 звертався до суду про скасування рішень, що стосувались позивача і третьої особи, на судових засіданнях і в позовній заяві обговорювалось оскаржуване рішення міської ради та Державного акту на землю. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач ОСОБА_3та його представник ОСОБА_8 позов не визнали, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку виключно відповідно до закону. Оскаржуваний державний акт було отримано у 2012 році, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 здали в експлуатацію магазин у 2008 році. На момент отримання Державного акту останні мали лише одну ділянку в 348 кв.м. та яка знаходилась на червоній лінії АДРЕСА_2, а також на значній відстані від тієї ділянки, яку 06.02.2012 р. отримав ОСОБА_3 Тоді жодних порушень прав позивача не вбачалось. У 2009 році Апеляційним судом Сумської області було встановлено, що ОСОБА_4 розпочала самовільно будівництво паркану, сам по собі проект будівництва магазину не містить проекту огорожі та її технічних і будь-яких інших характеристик. Співвласники не звертались до Роменської міської ради з клопотанням про внесення об'єкту благоустрою (огорожі), помилково вважаючи паркан малою архітектурною формою. В судовому порядку було встановлено, що паркан не був внесений до містобудівної документації. Рішенням суду було зобов'язано демонтували лише ту частину та огорожу, яка виходила за межі відведеного позивачці контуру землі і не від загального проїзду, а лише від ділянки ОСОБА_3 Співвласники звертаючись до апеляційних інстанцій обидві прохали суд зобов'язати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 демонтувати частину паркану. Права ОСОБА_1 ніхто не обмежує. Просили також застосувати строк позовної давності.

Представник третьої особи ОСОБА_4, ОСОБА_9 просив позов задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у їх сукупності, оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи № 585/1402/14-ц, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради №107 від 26.04.2006 року дозволено позивачу та ОСОБА_4 виготовити проектну документацію на будівництво магазину за адресою АДРЕСА_2 (а.с.12).

19.05.2006 року в.о. головного архітектора м. Ромни затверджено Архітектурно-планувальне завдання №13 на проектування об'єкта архітектури для нового будівництва магазину за вказаною адресою (а.с.13-17).

25.12.2008 року рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради №371 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва магазину (нежитлового приміщення №4) ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.19).

На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.03.2009 позивач ОСОБА_1 є власником нежилого приміщення - магазину загальною площею 175,1 кв.м. (а.с.20).

Право власності зареєстроване в КП «Роменське МБТІ» 13.03.2009 року (а.с.21).

Рішенням 16 сесії 6 скликання Роменської міської ради від 25.11.2011 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0051 га гр. ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 для індивідуального гаражного будівництва та надано йому вказану земельну ділянку у власність (а.с. 9).

На підставі даного рішення міської ради відповідач ОСОБА_3 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0051 га для індивідуального гаражного будівництва (а.с. 10).

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Роменської міської Ради Сумської області, ОСОБА_4 третя особа Управління Держземагенства в Роменському районі Сумської області, ОСОБА_1, Державна реєстраційна служба Роменського міськрайонного управління юстиції про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку, що видані на підставі цих рішень, усунення перешкод у користуванні ділянкою. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 20 травня 2015 року (справа №585/1402/14-ц), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 09 липня 2015 року, указаний позов ОСОБА_3 задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_4 демонтувати частину стрічкового паркану, яка складається з цегляного фундаменту, облицьованого гранітним каменем та залізобетонних стовпів з металевими латами, до яких прикріплене суцільною стіною металеве профільоване листове залізо, що створює перешкоди з боку ділянки, сторона якої становить 7,5 метри, на загальну відстань 5,29 м, розміщеного на схемі у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 10 від 27.03.2015 року; - демонтувати частину цегляного незавершеного паркану, а саме цегляний фундамент під паркан, на відстань яка становить 1,53 м від металевого гаражу, розміщений на схемі у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 10 від 27.03.2015 року та демонтувати 8,77 м огорожі, яка складається з залізобетонних стовпів з металевими латами виготовлених з оцинкованого профільного заліза, з боку АДРЕСА_2, розміщеної на схемі у додатку № 4 до висновку судової земельно-технічної експертизи № 10 від 27.03.2015 року. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено (а.с.28-32, 58-63)

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року (справа № 585/3387/15-ц), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 31 березня 2016 року було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішення, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_3 (а.с. 48-52, 53-57).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1 у своєму позові досліджувались судом при розгляді справи № 585/3387/15-ц і суд вже давав їм оцінку при ухваленні рішення по вказаній справі .

Так, ОСОБА_1 посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення та видачі на його підставі державного акту відповідачу не було враховано містобудівну документацію, яка є основою для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації та вирішення питань щодо передачі (надання) земельних ділянок у власність, що є грубим порушенням вимог ст. 17 Закону України «Про основи містобудування».

Вищевказаним рішенням Роменського міськрайонного суду від 16 лютого 2016 року суд встановив, що неврахування Роменською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення актів міжвідомчої комісії №1112 від 26.02.2010 року та №1115 від 11.06.2010 року не може бути підставою для скасування цього рішення, оскільки акти носять рекомендаційний характер і їх невиконання за відсутності інших суттєвих порушень процедури передачі земельної ділянки, не тягне за собою наслідків скасування.

Що стосується посилання позивача на те, що не було враховано вимоги щодо раціонального використання земель та грубого порушення імперативні вимоги п. «а» ч.3 ст. 83 Земельного кодексу України, то вказаним рішенням було встановлено, що оскаржуване рішення було прийнято відповідно до вимог Земельного кодексу України та на підставі заяви громадянина.

Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу (п. «б» статті 12 Земельного кодексу України).

У відповідності з ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 118 цього Кодексу - громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється на замовлення громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У відповідності з вимогами п. д) ч. 1 ст. 121 Земельного Кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Статтею 141 Земельного Кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема (п. а), в зв'язку з добровільною відмовою від права користування земельною ділянкою.

Рішення 16 сесії 6 скликання Роменської міської ради від 25.11.2011 року «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для гаражного будівництва гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1» було прийнято відповідно до вимог Земельного кодексу України та на підставі заяви громадянина.

В судовому засіданні також не встановлено, що при прийнятті оскаржуваного рішення та видачі на підставі нього відповідачу ОСОБА_3 державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 06.02.2012 року Роменською міською радою Сумської області порушено вимоги п. «а» ч.3 ст. 83 Земельного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як зазначено вище, частинами 1 і 3 ст. 61 цього Кодексу передбачені підстави звільнення від доказування, а саме, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, суд вважає, що позивачем не доведено, що оскаржуваним рішенням Роменської міської Ради від 25.11.2011 року порушені її права та інтереси.

У зв'язку з тим, що суд в процесі розгляду справи не знайшов підстав для визнання незаконним і скасування рішення Роменської міської ради від 25.11.2011 року стосовно передачі ОСОБА_3 спірної земельної ділянки, тому немає підстав і для визнання недійсним і Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі цього рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 214 ЦПК України, ст. ст. 12, 116, 118, 121, 122, 141, 152 186-1 Земельного кодексу України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис:

Копія вірна...

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. Ф. Яковець