Справа 206/1545/17
Провадження 2/206/654/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" квітня 2017 р. Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.

при секретарі Портна К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2017 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позовні вимоги обґрунтувала тим, що 20 листопада 2010 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, в шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2016 року через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та почуття любові, всі намагання і пропозиції зберегти сім'ю на протязі останнього року позитивного результату не дали. Відповідач з травня 2016 року виїхав до місяця проживання свого батька в м. Синельникове Дніпропетровської області та більше не повертається. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує, проте не надає матеріальну допомогу на утримання сина та не займається його вихованням і розвитком, спір щодо визначення місця проживання дитини та майновий спір відсутні. На даний час з відповідачем неможливе ані спільне життя, ані збереження шлюб, оскільки це буде суперечити інтересам одного із них.

Відповідач на протязі останніх двох місяців повністю ухиляється від своїх обовязків виховувати та утримувати їхнього сина, добровільно допомоги на утримання сина не надає а також не бере участі у додаткових витратах.

На підставі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання сина, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня предявлення позову, стягнути на її користь судові витрати.

Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 20)

Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в які просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.21).

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.11.2010р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 444 (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітнього - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7).

Також судом встановлено, що з травня 2016 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Син від шлюбу проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Добровільно матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надає.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, позовні вимоги визнає в повному обсязі, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з травня 2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

У звязку з такими обставинами, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн починаючи з 23.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 180-184,191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 54-60, 88, 169, 174, 208, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 20.11.2010 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис № 444) - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( іпн. 5) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпн. НОМЕР_1) на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судове рішення допустити до негайного виконання у розмірі платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн. 5) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (іпн. НОМЕР_1) витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( іпн. 5) на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков