АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 604/928/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Сташків Н.Б.
Провадження № 22-ц/789/1177/17 Доповідач - Міщій О.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід банк" ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на ухвалу Підволочиського районного суду від 25.08.2017 р. за скаргою ПАТ "Родовід Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід банк" ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, на дії начальника відділу Підволочиського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільської області при винесенні повідомлення про повернення стягувачу виконавчих документів без прийняття їх до виконання та його скасування,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 р. ПАТ "Родовід Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід банк" ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, звернувся в суд із вказаною скаргою, посилаючись на те, що 04 серпня 2017 року заявник отримав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.8 ч.4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Заявник зазначив, що повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання є незаконним, оскільки АТ "Родовід Банк" у розмірі 99,99 % належить державі в особі Міністерства фінансів України, який є центральним органом виконавчої влади, тому у відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження він повинен бути звільнений від сплати авансового внеску.

Ухвалою Підволочиського районного суду від 25.08.2017 р. у задоволенні скарги ПАТ «РОДОВІД БАНК» до Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, заінтересована особа ОСОБА_3, про скасування повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Родовід Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід банк" ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали, якою просить задовольнити скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця Підволочиського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_4, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано те, що АТ «Родовід Банк» в розмірі 99,99 відсотків належить державі в особі Міністерства фінансів України, тобто створений державою в особливому порядку. Тому, при примусовому виконанні рішення на підставі виконавчого документа АТ «Родовід банк» згідно з частиною 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» звільнений від сплати авансового внеску за подання заяви про відкриття виконавчого провадження.

Представник ПАТ «Родовід Банк» ОСОБА_2 Подав заяву про розгляд справи в апеляційному суді без його участі, а Підволочиський районний відділ ДВС через кур'єра надіслав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, із змісту якого видно, що відділ ДВС належно повідомлений про час та місце судового засідання.

У зв'язку з цим, враховуючи, що відділ ДВС не подав доказів щодо поважності причин відсутності державного виконавця в апеляційному суді, колегія суддів ухвалила розглянути апеляційну скаргу без участі зазначених осіб за наявними матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги ПАТ "Родовід Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід банк" ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на дії державного виконавця Підволочиського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, суд першої інстанції виходив із того, що доводи скарги є безпідставними.

З таким висновком суду першої інстанції слід погодитись.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Так, відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 19, частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції повинен перевірити, чи було прийнято або вчинено оскаржуване рішення, дію або бездіяльність відповідно до вимог закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження та чи були порушені права чи свободи заявника. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статтей 210, 213, 387 ЦПК України.

З матеріалів справи видно, що рішенням Підволочиського райсуду від 19 вересня 2014 року позовні вимоги ПАТ «РОДОВІД БАНК» задоволено та стягнуто із ОСОБА_3 в користь банку заборгованість за кредитним договором №РР.ЕVROCAR.232/399/09-2007 від 21 квітня 2008 року на загальну суму 28847,53 грн та 288,48 грн судового збору.

31 жовтня 2014 року на підставі вказаного судового рішення Підволочиським районним судом видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_3 в користь ПАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором №РР.ЕVROCAR.232/399/09-2007 від 21 квітня 2008 року в сумі 28847,53 грн.

31 липня 2017 року Підволочиським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за № 3330 винесено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.8 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем не надано підтверджуючих документів про сплату авансового внеску або про підставу звільнення від сплати авансового внеску.

У відповідності до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску, серед інших, звільняються державні органи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Орган держави (державний орган) - це організаційно і структурно відособлена частина державного механізму, яка наділена в установленому Конституцією України порядку державно-владними повноваженнями, правовими і матеріально-фінансовими ресурсами для реалізації завдань і функцій державної влади.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач АТ «Родовід Банк» є юридичною особою, яка за організаційно-правовою формою є Публічним акціонерним товариством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями. Акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості акцій, що їм належать (крім випадків, установлених законом). Акціонерне товариство може бути створене юридичними та (або) фізичними особами, а також державою в особі уповноваженого органу, територіальною громадою в особі уповноваженого органу.

Таким чином, ПАТ «Родовід Банк» за своїми організаційно-правовими ознаками не є державним органом. Та обставина, що 99,99 % акцій ПАТ «Родовід Банк» належить державі не може бути підставою для звільнення від сплати авансового внеску у виконавчому провадженні.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ПАТ «Родовід Банк» не звільняється від сплати авансового внеску при примусовому виконанні рішення, оскільки не є державним органом.

Повертаючи виконавчий документ стягувачеві ПАТ «Родовід Банк» без прийняття до виконання, державний виконавець у повідомленні від 31.07.2017 р. зазначив про те, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Такі підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання визначені у п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії державного виконавця Підволочиського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання вчинено відповідно до закону.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Родовід Банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Родовід банк" ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, відхилити.

Ухвалу Підволочиського районного суду від 25.08.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5