Справа № 357/2691/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2014 року, від спільного проживання вони мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя не склалося, оскільки між ними виникають сварки, непорозуміння, близько двох років вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, все це призвело до того, що між ними зникли почуття, повага, взаєморозуміння, за таких обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим та просить суд шлюб між ними розірвати.

До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в заяві вказано на те, що вона позов підтримує.

Відповідач також надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі та про визнання позову.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що сторони по справі з 15.11.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини.

За даними паспорта, позивач зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2; відповідач зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда чи інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між сторонами по справі відсутнє взаєморозуміння, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберігати шлюб не мають.

Судом також враховується те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін.

Крім того, питання про збереження шлюбу має вирішуватися обома сторонами на паритетних засадах.

А тому враховуючи все вищенаведене, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки за встановлених судом обставин подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, які не вбачають можливості поновлювати шлюбні стосунки.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач, яка змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, бажає залишити прізвище ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 24,56, 110, 111, 112,113 СК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 листопада 2014 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1782, - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_4