Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду в інтересах ОСОБА_2 із даним позовом, посилаючись на те, що 06 лютого 2016 року померла його бабуся ОСОБА_4, яка при житті склала заповіт, в якому заповідала ОСОБА_2 1/3 частину житлового будинку №15, розташованого по пров.Зеленогірському в м.Маріуполі. ОСОБА_2 є громадянином України, однак з 2015 року через проведення бойових дій виїхав до Російської Федерації, де проживає в теперішній час. В червні 2016 року він звернувся до нотаріуса за місцем свого проживання для складання заяви про прийняття спадщини та довіреності від його імені на імя матері для виконання дій по оформленню спадщини та після оформлення всіх паперів, направив поштою на імя матері заяву про прийняття спадщини та довіреність, однак до закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини, документи на адресу його матері не надійшли, а виявлені були на відділенні пошти лише у вересні 2016 року. Мати позивача звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу у Донецькій області ОСОБА_5 з його заявою про прийняття спадщини, де їй було рекомендовано звернутись до суду з заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Вважав, що строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин та просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_4, померлої 06 лютого 2016 року.

Представник позивача ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не зявилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно заповіту від 20 січня 2016 року, складеного ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу ОСОБА_5, остання заповіла належну їй 1/3 частину житлового будинку №15, розташованого по пров.Зеленогірському в м.Маріуполі ОСОБА_2.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 11.02.2016 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 померла 06 лютого 2016 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на теперішній час перебуває на території Російської Федерації в Нижньогородській області, що підтверджується свідоцтвом про надання тимчасового сховища на території Російської Федерації, виданого 26 січня 2016 року.

24 червня 2016 року ОСОБА_2, перебуваючи на території Російської Федерації, склав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, померлої 06 лютого 2016 року, яку було посвідчено нотаріусом міста обласного значення ОСОБА_7 області та направлено поштою до м.Маріуполя, що підтверджується копіє поштового конверту, але конверт матірю позивача ОСОБА_1 було отримано лише у вересні 2016 року.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу у Донецькій області ОСОБА_5 від 28.11.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті спадкової справи про прийняття спадщини після померлої 06 лютого 2016 року ОСОБА_4, в звязку з пропуском шестимісячного строку звернення з заявою про прийняття спадщини.

Встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є її онук ОСОБА_2, який у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, а також раніше не звертався до суду із заявою про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Із ч.ч. 1, 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

З урахуванням наявних доказів, суд вважає, що ОСОБА_2 з поважних причин пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 197, 209, 213-215 Цивільного процесуального Кодексу України, ст.ст. 1268, 1270, 1272 Цивільного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в за довіреністю в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його бабусі ОСОБА_4, померлої 06 лютого 2016 року.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко