АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1032/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення збитків,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що вона 30 грудня 2012 року передала в користування та розпорядження ОСОБА_8 належний їй автомобіль ВАЗ-2101 1973 року випуску, державний номер НОМЕР_1 на підтвердження чого на останнього було виготовлено довіреність строком дії до 2022 року.

20 травня 2015 року ОСОБА_6, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, скориставшись відсутністю ОСОБА_8, заволодів вказаним автомобілем та здійснив ДТП в результаті якого померла ОСОБА_9, а автомобіль отримав механічні пошкодження.

В звязку з даними подіями позивачці, як власнику автомобіля, була завдана матеріальна шкода на загальну суму 11 272 грн., витрати на експерта 1000 грн. та судові витрати, які остання і просила суд стягнути з ОСОБА_6 на свою користь.

Заочним рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7І грошові кошти в розмірі 12 272 грн., які складаються з 11 272 грн. збитки завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 1000 грн. витрати на проведення експертного дослідження автомобіля.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати в розмірі 551, 20 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 ОСОБА_10 посилаючись на незаконність рішення суду, ухвалення його на підставі помилкових висновків, на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Згідно з вимогами п. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, районний суд виходив з того, що відповідач є особою, яка завдала збитків позивачу в розмірі 11 272 грн. в результаті пошкодження транспортного засобу останньої та витрати на проведення експертного дослідження автомобіля на суму 1000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РКС 237348, ОСОБА_7 є власником автомобіля НОМЕР_2, 1973 року випуску (а.с. 5).

Згідно довіреності від 13.12.2012 року, ОСОБА_7 уповноважила ОСОБА_8, володіти, користуватись та розпоряджатись автомобілем ВАЗ 2101, 1973 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

Як видно з вироку Тальнівського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2016 року ОСОБА_6, 20.05.2015 року близько 03.50 год. на 172 км + 400 км автодороги Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань поблизу м. Тальне Черкаської області в порушення вимог п.п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «ВАЗ 2101», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, рухаючись зі сторони м. Сміла до м. Тальне, будучи засліпленим світлом фар невстановленого слідством автомобіля, порушуючи вимоги п.п. 2.3 б), 19.3 Правил дорожнього руху України скоїв ДТП у звязку з чим його було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 7-8).

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями и бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наведеною нормою встановлено підстави відповідальності за заподіяну майнову шкоду, обовязок доказування яких покладається на позивача. Ними є: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає, що вина відповідача в пошкодженні автомобіля доведена та не підлягає доказуванню у відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, оскільки встановлена вироком районного суду від 01.02.2016 року у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_6

Відповідно до висновку експертного дослідження за результатами авто товарознавчого дослідження від 31.05.2016 року за № 11, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 2101, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 11 272 грн. (а.с. 8-14).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 11 від 31.05.2016 року, ФОП ОСОБА_11 за виїзд, огляд, проведення дослідження КТЗ ВАЗ 2101, д.н.з. 377-81МА прийняв від ОСОБА_7 1000 грн. (а.с. 15).

Таким чином з метою встановлення дійсної вартості завданих збитків судовим експертом ОСОБА_11 було проведено автотоварознавче дослідження пошкодженого автомобіля НОМЕР_4 та визначено дійсну вартість матеріального збитку.

Колегія суддів вважає, що висновок від 31.05.2016 року, виконаний судовим експертом ОСОБА_11 є належним доказом по справі щодо розміру, заподіяної позивачу шкоди, тому, з відповідача на користь ОСОБА_7 повинно бути стягнуто заподіяну матеріальну шкоду в розміру визначеному вказаним висновком.

Крім того, зазначений розмір матеріальної шкоди відповідачем не оспорювався, а тому може бути покладений в основу рішення суду як дійсна вартість заподіяних збитків, як і не заперечувалась ним його вина у вчинені вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків районного суду не спростовують, а тому колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального права, і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, п. 1 ст. 308, ст. ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2016 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий :

Судді :