Провадження № 2-о/752/626/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, заінтересована особа - Голосіївський районний у м.Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м.Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1- ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3, яка народився у місті Донецьк Донецької області, Україна, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьки мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

В обґрунтування заяви зазначено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк в зоні проведення антитерористичної операції (зона АТО), народилася дитина - ОСОБА_3, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про народження № 1268 від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану українського зразку неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Зважаючи на те, що ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України встановлено невідкладний розгляд справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд вважає за можливе провести розгляд заяви у відсутності заявника.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Так, судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк в зоні проведення антитерористичної операції (зона АТО), народилася дитина - ОСОБА_3, що підтверджується Лікарським свідоцтвом про народження № 1268 від ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 144 СК України, реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 СК України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їх згодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 146 СК України, ім'я дитини визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 СК України, по батькові дитина визначається за іменем батька.

Відповідно до ч. 1 ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подано батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України, незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 2571 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Відповідно до п.1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно п. 2 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, свідоцтво про народження (форма № 103/у), форма якого затверджена Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим в міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024, видається установою охорони здоров'я незалежно від підпорядкування і форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза установою охорони здоров'я державна реєстрація народження робиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувальної установи (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України 25.10.2006 р. № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 08 серпня 2006 року за № 1150/13024, і укладення про підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров'я за формою, встановленого додатком 3 до порядку підтвердження факту народження дитини поза установою охорони здоров'я, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 09.01.2013 р. № 9.

Згідно п. 4 ч. 4 ст. 13 Закону за відсутності документу установи охорон здоров'я або медичної консультаційної комісії, підтверджувальний факт народження, основою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Разом з тим, згідно ст. 1 вказаного Закону тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Україна зобов'язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв'язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 5 Закону).

Отже, враховуючи положення вищевказаних положень закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника ОСОБА_1- ОСОБА_2, остання є такою, що знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому, на думку суду, підлягає задоволенню, оскільки оцінені судом докази дають підстави для встановлення факту народження дитини, ОСОБА_3, жіночої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - м. Донецьк Донецької області, Україна, мати дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, батько дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 213-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт народження дитини, ОСОБА_3, жіночої статі, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - м. Донецьк Донецької області, Україна, мати дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, батько дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України.

Допустити негайне виконання рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя