пр.№2/759/3477/17
07 листопада 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
за участю: представника позивача Яременко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,
У грудні 2016 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Київенерго» суму боргу за спожиту електроенергію у розмірі 9667 грн. 98 коп., 3% річних у розмірі 3356 грн 51 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 415 грн 28 коп. та суму судового збору у розмірі 1378 грн 00 коп., посилаючись на ті підстави, що за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_2, за яким ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електроенергії до вказаного помешкання, де проживає споживач ОСОБА_2. За результатами аналізу оплат з'ясовано, що відповідач не сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Станом на 01.08.2015 заборгованість за спожиту електроенергію становить 9667 грн 98 коп., що свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Представник позивача у судовому засіданні позовну заяву підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судові засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо предмету позову не надавав (а.с. 34-35, 39-40).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України та ч. 3 ст. 11 ЦК України, зобов'язання можуть виникати як з договорів, так і безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно п. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 та на нього відкрито відповідний особовий рахунок НОМЕР_3.
24.12.2014 між ОСОБА_2 та ПАТ «Київенерго» укладено договір НОМЕР_2 про користування електричною енергією (а.с. 14).
Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов»язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачених договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Однак, обов'язок сплачувати за спожиту електроенергію у Споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин.
Зокрема, відповідно до ст.3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357.
Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку.
Згідно п.20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
П. 42 Правил користування електричною енергією для населення, передбачає, що споживач електричної енергії зобов'язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 9667 грн 98 коп.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 3356 грн 51 коп. та інфляційну складову боргу з відповідача підлягає стягненню у розмірі 415 грн 28 коп.
Аналізуючи викладене у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.
Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1378 грн 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 526, 629, 642 ЦК України, ст.ст. 3, 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357, ст.ст 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.
Заочне може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою рішення суду відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: