АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5499/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1459/17Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 спілки " Турбота - Полтава" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 спілки " Турбота - Полтава" про визнання кредитного договору недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

03 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_3 спілка «Турбота-Полтава» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 52337 грн. 91 коп., яка включає в себе: 8025 грн. залишок несплаченого тіла кредиту; 12094 грн. 77 коп. заборгованість по процентам; 24189 грн. 54 коп. подвійні відсотки згідно п.5.3 даного договору; 895 грн. 18 коп. - 3% річних; 7133 грн. 42 коп.- інфляційні витрати. В обґрунтування позову вказано, що 14.12.2012 року між кредитною спілкою «Турбота-Полтава» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №312-БРЖ, відповідно до умов якого остання отримала кредит у формі кредитної лінії з лімітом у сумі 8100 грн., зі сплатою 40 відсотків річних та строком повернення до 14 грудня 2012 року.

05 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з зустрічною позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 спілки «Турбота-Полтава» про визнання кредитного договору недійсним, мотивуючи свій зустрічний позов тим, що при укладенні даного кредитного договору була ведена в оману, оскільки ніяких коштів за даним договором не отримувала. Вказаний договір уклала з метою розстрочення сплати заборгованості, яка була стягнута рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 02.03.2011 року. Вважає, що в діях Голови правління кредитної спілки «Турбота» наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, тому вона звернулася з відповідною заявою до поліції.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 спілки " Турбота - Полтава" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 спілки " Турбота - Полтава" заборгованість за кредитним договором № 312 БРЖ від 14.12.2012 року в сумі 52337 грн. 91 коп.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 спілки " Турбота - Полтава" про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено за безпідставністю.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

З вказаним рішенням не погодилася відповідач ОСОБА_2 та подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені первісних позовних вимог відмовити, а її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14 грудня 2012 року між ОСОБА_3 спілкою «Турбота-Полтава» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №312-БРЖ, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 8 100 грн. строком користування 24 місяці та терміном повернення 14.12.2014 року зі сплатою 40% річних (а.с.3).

ОСОБА_3 спілка «Турбота - Полтава» взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконала, надала ОСОБА_2 кредитні кошти, що підтверджується видатковим касовим ордером, де міститься також її підпис / а.с. 7/.

Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 01 жовтня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 складає 52337 грн. 91 коп., яка включає в себе: 8025 грн. залишок несплаченого тіла кредиту; 12094 грн. 77 коп. заборгованість по процентам; 24189 грн. 54 коп. подвійні відсотки згідно п.5.3 даного договору; 895 грн. 18 коп. - 3% річних; 7133 грн. 42 коп.- інфляційні витрати.

19.09.2013 року (а.с.11 зворот) та 29.12.2015 року (а.с.11) на адресу відповідача було направлено попередження про погашення заборгованості, але борг нею так і не був сплачений.

Задовольняючи первісні позовні вимоги про стягнення заборгованості та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання правочину недійсним, суд першої інстанції виходив з того, що договір №312-БРЖ від 14 грудня 2012 року укладений з урахуванням волевиявлення відповідача, оскільки підписи на договорі є доказом того, що сторони погодилися з його умовами, в тому числі і з видами штрафних санкцій, їх розміром, порядком нарахування. Відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки у порядку та строки передбачені договором.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про кредитні спілки» члени кредитної спілки мають право одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членами кредитної спілки відповідно до її статуту.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_2 після сплати вступного та пайового внесків, на підставі своєї заяви від 14 грудня 2012 року була прийнята саме в члени кредитної спілки «Турбота-Полтава» і їй присвоєно членський № 388. Заява відповідачкою написана власноручно.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як встановлено в суді першої інстанції та не заперечувалося сторонами у справі, ОСОБА_2 підписала кредитний договір № 312 БРЖ від 14 грудня 2012 року та видатковий касовий ордер про отримання коштів в сумі 8100 грн / а.с.3,7/.

Підписуючи кредитний договір, ОСОБА_2 зобовязана була ознайомитися з його умовами та знати з ким та на яких умовах вона його укладає.

Крім того, отримання коштів відповідач засвідчила своїм підписом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Відповідач не заперечує, що добровільно підписала кредитний договір. В подальшому -29.12.2015 року вона особисто зверталась із заявою про продовження терміну кредитного договору № 312 БРЖ від 14 грудня 2012 року та надавала пояснення саме до голови правління ОСОБА_3 спілка «Турбота - Полтава» / а.с.9,10/.

В той же час, ОСОБА_2 звернулась до суду про визнання кредитного договору 312 БРЖ від 14 грудня 2012 року недійсним з тих підстав, що її ввели в оману, лише після того, як до неї звернулись з позовом про стягнення заборгованості..

Відповідач порушила умови кредитного договору, покладені на неї обов'язки щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 52337 грн. 91 коп

Укладаючи та підписуючи спірний кредитний договір, сторони погодили строк позовної давності у шість років ( п.11..2 Договору)

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_2 допущено порушення зобовязання за кредитним договором №312-БРЖ від 14 грудня 2012 року, вона має нести цивільну відповідальність, передбачену законом.

При укладенні кредитного договору,волевиявлення його сторін було спрямовано на надання і отримання в кредит коштів для задоволення споживчих потреб відповідача, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, договір вчинений в письмовій формі, встановленій законом для його виду, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст цього договору також не суперечить вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, зокрема Закону України "Про захист прав споживачів", а також моральним засадам суспільства, в ньому передбачені всі умови, які є обов'язковими для цього виду договору, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, як права, так і обов'язки, а також відповідальність за неналежне виконання умов договору обох сторін, він підписаний обома сторонами, а тому є законним, правомочним і підлягає виконанню сторонами.

Місцевий суд обґрунтовано задовольнив позов про стягнення заборгованості за кредитним договором та відмовив в задоволенні позовних вимог про визнання кредитного договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та спростовуються наведеними вище мотивами.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

За таких обставин висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити .

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий суддя: / підпис/ ОСОБА_1

Судді: / підпис/ ОСОБА_4 / підпис/ ОСОБА_5

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська