Справа № 214/6047/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

09 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок скоєння кримінального правопорушення.

Позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд накласти арешт ( заборонити відчуження) на 1/3 частину трьохкімнатної квартири № 7, загальною площею 68,7 кв.м., розташованої у будинку № 55 на мікрорайоні Всебраському -2, що в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, розташованої на четвертому поверсі девятиповерхового будинку, яка перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_2 : - 2х кімнатну квартиру № 65, загальною площею 47,6 кв.м., розташовану в будинку № 23 по вул. Балакіна ( ОСОБА_3), що в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, розташованої на другому поверсі пятиповерхового будинку; - автомобіль НОМЕР_1.

В обґрунтування зазначеного клопотання зазначає, що в звязку з невиконанням ПДР ОСОБА_2 став учасником ДТП в результаті якої водію ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження які знаходяться в причинному звязку із настанням смерті. Провина ОСОБА_2 встановлена обвинувальним вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2017 року, згідно якого останнього засуджено до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на три роки. Однак на підставі п. в) статті 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_2 звільнений від відбуття призначеного покарання. Для можливості відшкодування моральної та матеріальної шкоди, особою винною в ДТП просить суд задовольнити дане клопотання.

Дослідивши доводи заявника та матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1О про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2017 року ОСОБА_2О визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на три роки. На підставі пункту «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році» звільнено засудженого ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання в наслідок акту амністії.

Відповідно до відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 на праві приватній спільній сумісній власності належить 1/3 частина квартири, розташованої в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, мікрорайон Всебратське 2АДРЕСА_1; на праві приватної власності належить квартира, розташована в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, БалакінаАДРЕСА_2.

Відповідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в Постанові № 9 від 22.12.2006 звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню шляхом накладення заборони відчуження оскільки відповідач може переоформити права власності на третіх осіб на рухоме та нерухоме майно і таким чином зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову. Суд вважає, що зазначений спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами позивачів і не порушує права власності відповідача на належне майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210, ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження:

- на 1/3 частину трьох кімнатної квартири № 7, загальною площею 68,7 кв.м., розташованої в будинку № 55 на мікрорайоні Всебратському -2 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, розташованої на четвертому поверсі девятиповерхового будинку, яка перебуває у сумісній власності ОСОБА_2

-двох кімнатну квартиру № 65, загальною площею 47,6 кв.м., розташовану в будинку № 23 по вул. Балакіна ( ОСОБА_3), що в . ОСОБА_6 Дніпропетровської області, розташованої на другому поверсі пятиповерхового будинку ( Договір купівлі-продажу ВКІ № 025762 від 03.03.2008 року. Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 зареєстрована в реєстрі № 1236);

-автомобіль НОМЕР_1, що на праві приватної власності належить ОСОБА_2.

Направити ухвалу заінтересованим особам для відома та звернення до уповноважених державних органів з питання її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом пяти днів з моменту її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: І.Б. Щеняєва