Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1096/17
№ 2/733/613/17
Рішення

Іменем України

"10" жовтня 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи органу опіки та

піклування Ічнянської РДА ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: виконавчий комітет Прилуцької міської ради Чернігівської області, служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, орган опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, про відібрання дитини від батька,

встановив:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила відібрати малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у батька ОСОБА_3 та передати їй на виховання за місцем її постійного проживання, посилаючись на те, що вона з відповідачем з 2003 року по 2015 рік проживали разом без реєстрації шлюбу. За період спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5. Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 30 жовтня 2015 року визначено місце проживання ОСОБА_5 разом з нею. 27 травня 2017 року відповідач з її дозволу забрав сина на вихідні до себе, проте наступного дня повідомив, що сина їй не поверне, який залишиться проживати разом з ним. Добровільно сина відповідач їй не повертає, тому просить відібрати його від відповідача у примусовому порядку та передати їй.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав, пояснивши також, що відповідач часто вчиняв сварки та неодноразово застосовував щодо неї фізичне насильство у присутності дитини, який вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року засуджений за ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 125 КК України до покарання виді 6 місяців арешту. Просила також врахувати, що у ОСОБА_3 відсутнє власне житло, а тому не зрозуміло, де буде проживати її дитина та з ким, враховуючи, що зі слів відповідача, останній працює у місті Чернігові.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дитину забрав, так як вона була хворою на бронхіт, яку він вилікував. Крім того, влітку 2017 року проводив лікування дитини у м. Києві, на яке витратив більше 25 000 тисяч гривень, при цьому коштів на лікування позивач не надала взагалі. Також причиною того, що він забрав дитину є неналежна поведінка ОСОБА_1, яка не приділяє уваги сину, так як зловживає спиртними напоями та збирає за місцем мешкання невідомих осіб. Через це сама дитина заперечує проживати разом з нею.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову.

Представники третіх осіб виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області та служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області у судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце .

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_1 як гарну господиню та хорошу матір. Вона неодноразово чула та бачила як відповідач вчиняв сварки з позивачем у присутності малолітньої дитини. Також ОСОБА_3 неодноразово застосовував фізичне насильство щодо ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, представника органу опіки та піклування Ічнянської районної адміністрації, показання свідка, думку дитини та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що сторони з 2003 року по вересень 2016 року проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу та є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 30 жовтня 2015 року визначено місце проживання ОСОБА_5 разом з матірю ОСОБА_1, мешканкою АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН, 20 листопада 1959 р. (принцип 6, 8), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дитина повинна при всіх обставинах бути серед тих, хто першим отримує захист і допомогу.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року) передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками.

Як встановлено в судовому засіданні, 27 травня 2017 року відповідач ОСОБА_3 забрав сина ОСОБА_5 до місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 та відмовляється повертати його матері за місцем її проживання, проти чого не заперечував під час дачі своїх пояснень.

Відповідно до положень ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Враховуючи, що відповідач самочинно змінив місце проживання малолітньої дитини без згоди матері, при цьому залишення дитини за попереднім місцем проживання з ОСОБА_1 не створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоровя, суд вважає що позов підлягає задоволенню, при цьому суд бере до уваги думку малолітньої дитини ОСОБА_5, який у судовому засіданні пояснив, що з повагою ставиться до обох батьків, однак проживати з батьком веселіше, так як він йому приділяє більше уваги та часу.

Суд критично ставиться до посилань відповідача на неналежне виховання свого сина позивачем та зловживання нею спиртних напоїв, оскільки будь-якими доказами це не підтверджено.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 640 грн (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 160, 161, 162 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, п. 5 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: виконавчий комітет Прилуцької міської ради Чернігівської області, служба у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області, орган опіки та пілкування Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області про відібрання дитини від батька задовольнити.

Відібрати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернути ОСОБА_5 на виховання матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за місцем її проживання ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду про відібрання дитини допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик