Справа №551/926/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2017 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

при секретарі Курінній Я.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову зазначала, що на підставі рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 січня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30 % прожиткового мінімуму доходу громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2013 року.

Посилаючись на те, що відповідач працездатний, його стан здоровя дозволяє працювати, а Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VІІІ з 08 червня 2017 року у Сімейний Кодекс України внесено зміни, відповідно до яких встановлено, що мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх синів до 1/3 частини його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 категорично заперечував проти задоволення позову, вказуючи на його безпідставність. Окрім цього, суду пояснив, що з 06 вересня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дитина та дружина, яка перебуває у відпустці за доглядом за дитиною, знаходяться на його утриманні.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, в ході розгляду справи встановлено, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 13 січня 2014 року, шлюб укладений 18 липня 2010 року у Великоперевізькій сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано та постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 грудня 2013 року і до досягнення повноліття / а. с. 5 /.

Відповідно до довідки Великоперевізького старостинського округу Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області від 11 вересня 2017 року, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що по вул. Гоголя, 8 в с. Великий Перевіз Шишацького району Полтавської області та має на утриманні двох неповнолітніх синів / а. с. 6 - 7 /.

За правилами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно розяснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, вказана правова норма повязує підстави зміни розміру аліментів саме зі зміною матеріального та сімейного становища як платника так і стягувача аліментів.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано належних в контексті положень ст.ст. 58-60 ЦПК України доказів, які б підтверджували, як цього вимагають положення ст. 192 СК України, зміну в матеріальному або сімейному стані сторін тих обставин, які враховувались судом при визначенні розміру аліментів у частці відповідача від заробітку. Припущення позивача щодо можливості відповідачем з огляду на працездатність та стан здоровя сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, суд не бере до уваги, оскільки ч. 4 ст. 60 ЦПК України забороняє здійснювати доказування через припущення, які самі по собі потребують доведення. При цьому, позивач у судовому засіданні вказувала на власні зміни в матеріальному стані, що викликані працевлаштуванням та одержанням заробітної плати.

Разом з цим, суд вважає безпідставними й твердження позивача, як підставу зміни розміру аліментів, законодавче збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який згідно ст. 182 СК України з урахуванням внесених до неї змін відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №2037-VІІ, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Посилаючись в позовній заяві на положення статей 180, 181, 182, 192 СК України, які регулюють загальні підстави для стягнення аліментів, а також на ст. 192 СК України, яка регулює підстави зміни розміру призначених аліментів, позивач фактично просила повторно стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, відтак суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову про зміну розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 192, ст. ст. 10, 11, 60, 62, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: