справа № 166/1353/17
провадження № 6/166/99/17
У Х В А Л А

іменем України

17 листопада 2017 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лозицького С.О.,

за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби (далі - РВДВС) Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив :

16.11.2017 року до суду надійшла справа за поданням старшого державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобов'язання.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у старшого державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист №2-410, виданий Ратнівським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму щомісячно, починаючи з 15.10.2001 року.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 24.10.2007 року та направлялась боржнику до виконання рекомендованим листом.

Враховуючи, що боржником не здійснено жодної проплати по аліментах, яка становить 103 624,2 гривні, вимоги п. 2,5 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", п.19 ч.3 ст. 18 Закону України " Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язання.

З подання старшого державного виконавця РВ ДВС вбачається, що просить провести розгляд подання без участі їх представника відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, Суд дійшов висновку, що подання слід задовольнити з слідуючих підстав.:

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, а який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Як вбачається з постанови державного виконавця від 24.10.2007 року, щодо ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму щомісячно, починаючи з 15.10.2001 року.

Станом на 01.11.2017 року заборгованість по аліментах ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, становить 103 624,2 гривні .

Боржник жодного разу не з'явився до державного виконавця з часу відкриття виконавчого провадження, не повідомляє достовірні відомості про доходи, що підтверджено матеріалами справи.

Крім цього, відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_2 неодноразово протягом 2012- 2015 років перетинав державний кордон України виїжджав за межі України та вїжджав до України.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2 не зявляється на неодноразові виклики, періодично перетинав державний кордон України виїжджав за межі України та вїжджав до України, зобовязання не виконує з 2007 року по даний час, а тому Суд дійшов висновку про задоволення подання тому, що наведені факти достовірно вказують на цілеспрямоване ухилення боржника від виконання обовязків по виконавчому листу щодо сплати коштів на користь стягувача.

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України»,

ухвалив:

Подання задовольнити.

Встановити відносно громадянина України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_6, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до сплати ним аліментів у розмірі 103 624 (сто три тисячі шістсот двадцять чотири) гривні 20 копійок відповідно до виконавчого листа №2-410, виданого Ратнівським районним судом Волинської області 20 листопада 2001 року.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію даної ухвали надіслати до Ратнівського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області для подальшого скерування та виконання адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час її проголошення, - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_7