Апеляційний суд Житомирської області
Справа №280/8/17 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 53 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Шевчук А.М.,

секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Єврошпон» про визнання дій дискримінацією за віковою ознакою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року, ухвалене суддею Василенко Р.О. в м. Коростишеві,

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фабрика Єврошпон» про визнання дій дискримінацією за віковою ознакою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову вказував, що він перебував на обліку в районному центрі зайнятості у м. Коростишеві. 18 жовтня 2016 він отримав направлення на працевлаштування до відповідача за вакансією «розмітник по дереву», однак останній безпідставно відмовив у працевлаштуванні та усно повідомив, що він не підходить за віком, оскільки йому потрібні працівники на дану вакансію віком до 45 років. Вважаючи незаконну відмову відповідача у працевлаштуванні, він звернувся зі скаргою до Управління держпраці у Житомирській області, яке своїм листом від 15 грудня 2016 року №5452 підтвердило незаконність дій відповідача, зокрема, порушення вимог ч.1 ст.11 Закону України «Про зайнятість населення». Такими діями відповідача йому завдано матеріальна шкода, яка полягає в неотриманні заробітної плати в сумі 11 200 грн. та моральної шкоди, яку він оцінює в сумі 3 000 грн. Враховуючи вищевикладене, просив визнати вчинену відповідачем ТОВ «Фабрика Єврошпон» дискримінацію позивача ОСОБА_1 у відмові прийнятті на роботу за віковою ознакою; стягнути з відповідача на його користь 11 200 грн. матеріальної шкоди неотримання ним заробітної плати та 3 000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Фабрика Єврошпон» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Фабрика Єврошпон» на користь держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить змінити рішення суду та задовольнити його позовні вимоги щодо відшкодування йому матеріальної шкоди, у іншій частині рішення суду залишити без змін.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні вимоги щодо визнання дій відповідача дискримінацією за віковою ознакою та в частині стягнення моральної шкоди не оскаржується, а тому на предмет законності та обґрунтованості судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 перебував на обліку в Коростишівському районному центрі зайнятості та 18.10.2016 року отримав корінець направлення на працевлаштування на вільне робоче місце до ТОВ «Фабрика Єврошпон» на робоче місце (вакансію): розмітник по дереву.

Директором ТОВ «Фабрика Єврошпон» вищевказаний корінець направлення на працевлаштування повернуто центру зайнятості з відміткою: «просимо направити на це робоче місце іншу кандидатуру», про причин відмови в прийнятті на роботу позивача не вказано.

З відповіді Управління держпраці у Житомирській області від 15.12.2016 року № 5452, на звернення ОСОБА_1 щодо порушення законодавства України про працю посадовими особами ТОВ «Фабрика Єврошпон» та ТДВ «Коростишівський ЗПТ», вбачається, що було встановлено порушення з боку ТОВ «Фабрика Єврошпон» п.1 ст. 11 Закону України «Про зайнятість населення» в частині прояву дискримінації у сфері зайнятості населення за ознаками віку.

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 посилаючись на статтю 22 ЦК України просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка виразилася у неотриманій ним заробітній платі в сумі 11 200 грн. Здійснюючи розрахунок матеріальної шкоди позивач виходив з того, що відповідач розміщував в оголошенні розмір заробітної плати - 200 грн. за день, які потрібно помножити на 56 днів, що рахуються з 18 жовтня 2016 року по день звернення з позовом до суду.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені нормами ст. 1166 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності їх вини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Відшкодування збитків є однією із підстав цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч. 1 вказаної статті зазначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи є слідством такої протиправної поведінки.

Збитки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише тоді, коли особа могла реально отримати вигоду, якби не протиправна поведінка відповідача.

Отже, пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (ст. 58, 60 ЦПК України).

В матеріалах справи відсутні та не надані позивачем докази того, що він міг і повинен був отримати доходи в сумі 11 200 грн., які він не отримав у звязку з неправомірними діями відповідача.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що відповідач розміщував в оголошенні розмір заробітної плати 200 грн. за один робочий день, оскільки дана сума не підтверджена жодними доказами. Крім того, здійснюючи розрахунок завданих збитків позивач не довів належними доказами чому саме розрахунок здійснюється за 56 днів починаючи з 18 жовтня 2016 року, оскільки навіть якщо позивача було б прийнято на роботу, це не дає підстави вважати, що він приступив би до її виконання саме 18 жовтня 2016 року та пропрацював би 56 днів.

Таким чином, сума упущеної вигоди в розмірі 11 200 грн. є абстрактною та не підтверджується належними доказами, у звязку з чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині стягнення 11 200 грн. на відшкодування нанесеної йому матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 20 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді