АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6370/17 Головуючий 1 інст. Харченко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» листопада 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 Тодоров на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1 Тодоров, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_1 Тодоров звернувся до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що постановою старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 30 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2027/11237/2012, виданого 25 липня 2013 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з нього заборгованості у розмірі 3219,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 16 червня 2015 року повернуто виконавчий лист № 2027/11237/2012.

Вказав, що оскільки виконавчий документ повернуто і на даний час предявлений на виконання не був, то відповідно строк предявлення його до виконання сплинув.

Просив визнати виконавчий лист № 2027/11237/2012, виданий 25 липня 2013 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з нього заборгованості у розмірі 3219,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та задовольнити його заяву.

При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги заяви. При цьому зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що наявність такої підстави, як пропуск строку предявлення виконавчого листа до виконання є окремою і самостійною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

До суду апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду справи.

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Крім того, 27 листопада 2017 року ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі, яку задоволено.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 Тодоров необхідно відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обґрунтовано виходив з того, що підстав, передбачених статтею 369 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заява ОСОБА_1 не містить.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2012 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення суми боргу позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № ML 700/1042/2008 від 29 січня 2008 року та № ML 700/1178/2008 від 26 травня 2008 року в розмірі 1791509,26 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 3219,00 грн. Рішення набрало законної сили.

25 липня 2013 року Московським районним судом м. Харкова видані виконавчі листи по цивільній справі № 2027/11237/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення суми боргу.

Постановою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 30 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2027/11237/2012, виданого 25 липня 2013 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору у розмірі 3219,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 16 червня 2015 року повернуто виконавчий лист № 2027/11237/2012, виданий 25 липня 2013 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору у розмірі 3219,00 грн., на підставі пункту 2 частини 1 статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що наявність такої підстави, як пропуск строку предявлення виконавчого листа до виконання є окремою і самостійною підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 369 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 статті 369 ЦПК України передбачено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є закінчення виконавчого провадження.

Проте у звязку з відсутністю чіткого визначення «інших причин» словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обовязку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у звязку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК України.

Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі знайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав пропуску строку для його предявлення чинним законодавством не передбачено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку доказам у справі, дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволенні заяви, при цьому правильно зазначив, що ОСОБА_1 не доведено, яким чином повернення виконавчого листа стягувачу та непредявлення його до виконання порушує його права.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, судова колегія вважає за необхідне відповідно до частини 1 статті 312 ЦПК України апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1.ст.314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 Тодоров відхилити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії