Провадження № 2/646/1479/2017
Справа № 646/3932/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Теслікової І.І.,

За участі секретаря судових засідань Біляєва М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про продовження строку для прийняття спадщини,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4., в якому просила суд, продовжити їй строк для прийняття спадщини після баби ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її дід ОСОБА_6, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, на день смерті він проживав з відповідачем за адресою: АДРЕСА_1 єдиний син спадкодавця її батько - ОСОБА_7 помер до відкриття вказаної спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а тому вона є спадкоємицею першої черги після свого діда - ОСОБА_6 за правом представлення згідно ч.1 ст.1266 ЦК України. Вказує, що спадщину після свого діда ОСОБА_6 вона прийняла, звернувшись з відповідною заявою у встановлений строк до першої Харківської державної нотаріальної контори, листом від 21.02.2017 року №608/02-14 в.о. завідувача першої нотаріальної контори їй повідомила, що за видачею свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 звернулася спадкоємець за заповітом ОСОБА_8, іншим листом від 12.04.2017 року №1443/02-14 позивачу було повідомлено, що за видачею свідоцтва про право на спадщину після баби позивача - ОСОБА_5, звернувся спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 - ОСОБА_4., оскільки ОСОБА_6 спадщину після дружини ОСОБА_5 прийняв, але не оформив своїх спадкових прав до дня своєї смерті, а також запропоновано позивачу у випадку бажання оформити спадщину після смерті ОСОБА_5 надати документи на підтвердження родинного зв'язку з померлою та підтвердження прийняття спадщини після неї у встановлено порядку або надати докази звернення до суду з питання оформлення прав на спадщину. Позивач вказує, що на час відкриття спадщини після її баби - ОСОБА_5 вона була малолітньою та їй не виповнилося 12 років, разом з померлою вона не проживала, а тому вступити в управління або володіння спадковим майном не могла у зв'язку з відсутністю процесуальної дієздатності, про право на прийняття спадщини ніхто не повідомив, та вперше про таке право вона дізналася з листа в.о. завідувача першої Харківської державної нотаріальної контори від 12.04.2017 року.

Позивач та її представник адвокат Летючий П.П. в судове засідання не з'явилися надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Пасашкова О.В. в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в задоволені позову просила відмовити, оскільки спадщину після ОСОБА_5 прийняв її чоловік ОСОБА_6, так як вони були прописані та мешкали в одній квартирі, окрім ОСОБА_6 та до його смерті в 2016 році, з заявами про прийняття спадщини після ОСОБА_5 ніхто не звертався, а тому строк на прийняття спадщини після останньої сплив та підстав для його поновлення немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Відповідно до свідоцтва про народження (повторно) позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками останньої є ОСОБА_7 та ОСОБА_11.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 батьками останнього є ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Таким чином ОСОБА_6 є дідом позивача, а ОСОБА_5 бабусею.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_7,я кий є батьком позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно копії свідоцтва пр. смерть (повторно) серії НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_5.

Відповідно копії свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_4 ОСОБА_6, який є дідом позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України ( 435-15 ) (далі - ЦК), законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII ( 3425-12 ) "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року

N 2709-IV ( 2709-15 ) "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується

чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до пункту 3 зазначеної постанови згідно з правилами статті 1220 ЦК ( 435-15 ) та статті 249 ЦПК ( 1618-15 ) часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Оскільки, спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, то застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме: норми ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 07.04.1998 року, реєстраційний №9-98-134082 ОСОБА_6 та членам його сім'ї - ОСОБА_5 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки з місця проживання від 11.07.2017 року №3734 в квартирі: АДРЕСА_1 в квартирі були прописані ОСОБА_5 в період 28.09.1998 по 05.07.2000 року, ОСОБА_6 (власник) 18.01.1989 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_12 з 07.02.2001 року.

Згідно листа завідувача Харківського обласного державного нотаріального архіву від 10.07.2017 року №1825/01-20, згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ першої харківської державної нотаріальної контори за 1999-2000 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до листа завідувача першої харківської державної нотаріальної контори О.В.Цуканової від 12.04.20174 року №1443/02-14 після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року прийняв чоловік - ОСОБА_6, оскільки на час смерті проживав разом з спадкодавцем, але не оформив свої спадкових прав помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та після його смерті звернулася спадкоємець за заповітом ОСОБА_4

Згідно копії заповіту від 16.05.2006 року, зареєстрованого в реєстрі №7-667 посвідченого державним нотаріусом одинадцятої харківської державної нотаріальної контори Харченко Л.А., померлий ОСОБА_6 все своє майно заповідав ОСОБА_4.

Відповідно до ст.527 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст.529 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги

належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.09.2017 року №490/02-31, винесеною Цукановою О.В. державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори позивач ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 лише 18.09.2017 року, тобто по спливу більш ніж 18 років, згідно відомостей КП «Жилкомсервіс» УКМП ДЕКМ Харківської міської ради ОСОБА_2 з спадкодавцем постійно на час відкриття спадщини не проживала, в зв'язку з чим ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину після померлої ОСОБА_5.

Відповідно до ст..550 ЦК УРСР від 18.07.1963 № 1540-VI строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при

наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна.

Так у відповідності до п.п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 р. заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження. Передбачений ст.549 ЦК УРСР шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. У разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що збереглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване. Така практика узгоджується із роз'ясненнями, що містяться в пунктах 3, 4ППВСУ від 24 червня 1983 року № 4 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування".

Абз. 6 п. 24ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В обґрунтування позову, позивач вказує, що на час смерті ОСОБА_5 . їй було лише 12 років, а вступити в управління або володіння спадковим майном не могла у зв'язку з відсутністю процесуальної дієздатності.

Як вбачається з копії паспорту та свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2, останній виповнилося 18 років - ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_6 року позивач набула повної цивільної дієздатності.

Позивачкою заявлено вимогу лише про визначення додаткового строку, при цьому не зазначено жодної поважної причини, яка б завадила останній звернутись до нотаріальної контори після її повноліття /тривала хвороба, перебування за межами України, тощо/ та не надано жодного доказу з цього приводу.

Крім того, в листі Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» зазначено, що суди також не повинні задовольняти позови про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавців, які померли до 1 січня 2004 року, і спадщина прийнята кимось із спадкоємців, у тому числі шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном (ст. 549ЦК УРСР) або перейшла до держави на підставі ст. 555 ЦК УРСР.

У зв'язку з вищевикладеним, з урахуванням вищевказаних правових норм, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 10,11,60,209,212,214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - І.І.Теслікова