АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Малинников О.Ф.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі, визнання наказу від 03.06.2016 № 109-ктр незаконним, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про поновлення на роботі, визнання наказу від 03.06.2016 № 109-ктр незаконним, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

У мотивування вимог посилався на те, що він був прийнятий на посаду головного програміста відділу мережевої інфраструктури служби системної та мережевої інфраструктури управління ІТ інфраструктури згідно наказу про прийом на роботу № 028-ктр від 03.03.2016 року зі строком випробування три місяці з 04.03.2016 року з посадовим окладом 7000 грн.

Наказом про звільнення №109-ктр від 06.06.2016 року його звільнено з роботи як такого, що не витримав строку випробування, за ст. 28 КЗпП України.

Зазначав, що наказ є незаконним, оскільки датований 03 червня 2016 р. хоча останнім днем випробувального терміну було 06 червня 2016 року, адже роботодавцю не могло бути відомо заздалегідь, що може відбуватися в майбутньому часі, тобто 06 червня 2016 р.

Протягом всього випробувального терміну, він сумлінно виконував всі завдання, його жодного разу не позбавили премії і ніколи не було доган.

За кілька днів до закінчення випробувального терміну його повідомили про звільнення з роботи в зв'язку з тим, що не пройшов випробувальний термін без пояснень причини такого рішення.

Начальник Управління ІТ інфраструктури. 31.05.2016 року в усній формі повідомив його про звільнення з роботи, у зв'язку із тим, що його безпосередні керівники були проти його подальшої роботи.

Враховуючи наведене та з урахуванням уточнень просив суд:

поновити його на роботу на посаду головного програміста відділу мережевої інфраструктури служби системної та мережевої інфраструктури управління ІТ інфраструктури Відокремлений підрозділ «Інформаційно-технологічний центр» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» з 06 червня 2016 року, визнавши наказ про звільнення № 109-ктр від 03.06.2016 незаконним;

стягнути з Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.06.2016 по 16.08.2016 року у сумі 141429 грн. та 5000 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 154)

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа ОСОБА_3 про поновлення на роботі, визнання наказу від 03.06.2016 № 109-ктр незаконним, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Зазначає, що до службової записки, на підставі якої його звільнили, не були додані самі завдання, відповіді на них чи його пояснення.

В КЗпП України відсутня стаття для звільнення працівника за підставою не витримав строку випробування.

В порушення ст.29 КЗпП України він не був ознайомлений з посадовою інструкцією і функціональними обов'язками, тому висновок суду про ознайомлення його з умовами праці, розпорядком дня та вимогами Антикорупційної програми ДП «НЕК «Укренерго» не відповідають дійсності та базуються виключно на поясненнях відповідача.

Відповідачем порушено строки письмового попередження про звільнення за три дні, як того вимагає ст.28 КЗпП України, оскільки ні 01.06.2016 року, ні 03.06.2016 року не надав йому письмове попередження про звільнення, що є грубим порушенням чинного законодавства.

Судом не взято до уваги те, що протягом випробувального терміну він виконував всі завдання поставлені перед ним керівниками. Його жодного разу не позбавили премії і не виносилась догана. А також не взято до уваги те, що відповідач не склав план завдань для проходження ним випробувань, не існує жодного документу за його підписом, що його було ознайомлено з таким планом.

ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштових відправлень позивачу 9.12.2017 року та його представнику 6.12.2017 року.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що третя особа ОСОБА_3, як керівник, також обізнаний про час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що наказом заступника директора ДП «НЕК «Укренерго» від 03.03.2016 № 028-ктр «Про прийняття на роботу» ОСОБА_2 (таб.№1515) прийнято на посаду головного програміста відділу мережевої інфраструктури служби системної та мережевої інфраструктури управління ІТ інфраструктури зі строком випробування три місяці з 04.03.2016 з посадовим окладом 7000 грн. на місяць, премію нараховувати з дня прийняття на роботу, підстава: заява ОСОБА_2. (а.с.8)

Статтею 26 КЗпП України передбачено, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу.

В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю.

У положеннях ст. 27 КЗпП України передбачено, що строк випробування при прийнятті на роботу, якщо інше не встановлено законодавством України, не може перевищувати трьох місяців, а в окремих випадках, за погодженням з відповідним виборним органом первинної профспілкової організації, - шести місяців.

Згідно зі статтею 28 КЗпП України коли строк випробування закінчився, а працівник продовжує працювати, то він вважається таким, що витримав випробування, і наступне розірвання трудового договору допускається лише на загальних підставах.

Якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято, власник або уповноважений ним орган протягом цього строку вправі розірвати трудовий договір. Розірвання трудового договору з цих підстав може бути оскаржене працівником в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів у питаннях звільнення.

Наказом заступника директора ДП «НЕК «Укренерго» від 03.06.2016 року за № 109-ктр про звільнення» 03.06.2016 року ОСОБА_2 (таб.№1515) головного програміста відділу мережевої інфраструктури служби системної та мережевої інфраструктури управління ІТ інфраструктури звільнено 06.06.2016 року, як такого, що не витримав випробування, ст. 28 КЗпП України. Виплата за 4 дні невикористаної відпустки. Підстава: службова записка начальника управління Компанійця А.І. (а.с.11)

З наказом про звільнення позивач ознайомився 06.06.2016 року.

Зазначений наказ видано на підставі службової записки начальника управління ІТ інфраструктури Компанійця А.І. від 03.06.2016, у якій заступнику директора ДП «НЕК «Укренерго» - директору ВП «ІТЦ» ОСОБА_3 запропоновано звільнити ОСОБА_2 як такого, що не витримав випробувального терміну. (а.с.63)

До службової записки були додані акти, що фіксують фактичне невиконання дорученої працівнику роботи, а саме: - акт від 30.03.2016 року щодо завдання отриманого 30 березня 2016 року; - акт від 29.03.2016 року щодо завдання отриманого 29 березня 2016 року; - акт від 12.04.2016 року щодо завдання отриманого 12.04.2016 року; -. акт від 03.06.2016 року щодо завдання отриманого 28 березня 2016 року; - акт від 03.06.2016 року щодо завдання отриманого 04 квітня 2016 року; - акт від 03.06.2016 року щодо завдання отриманого 15 березня 2016 року. (а.с.64-69)

Так, 15 березня 2016 року позивач отримав завдання, та погодився розділити ІР діапазон 10.63.22/24 на дві частини. Завдання не виконане на дату складання акту (акт про невиконання доручених завдань або інцидент від 03.06.2016). Коментар позивача до цього акту наступний: «Не згоден з форміліровкою «отримав завдання», «не виконав». (а.с.69)

28 березня 2016 року позивач отримав завдання видалити VАN на комутаторі. Завдання не виконане на час складання акту (акт про невиконання доручених завдань, або інцидент від 03.06.2016). Коментар позивача до цього акту наступний: «Не згоден з форміліровкою «видалити VAN», який?». (а.с.67)

29 березня 2016 року при виконанні робіт з налагодження обладнання позивач вніс некоректні налаштування, чим спричинив непрацездатність сегмента ЛОМ (акт про невиконання доручених завдань, або інцидент від 29.03.2016). Коментар позивача до цього акту наступний: «Не згоден з форміліровкою «некоректні налаштування», що є некоректними?». (а.с.65)

30 березня 2016 року при виконанні робіт з налагодження обладнання позивач вніс некоректні налаштування, чим спричинив непрацездатність сегмента ЛОМ. Інцидент повністю повторює випадок від 29.03.2016 (акт про невиконання доручених завдань, або інцидент від 30.03.2016). Коментар позивача до цього акту наступний: «Не згоден з формуліровкою «некоректні налаштування», які?». (а.с.64)

4 квітня 2016 року отримав завдання виготовити та внести дані в «Кабельний журнал п. 25». Робота не виконана на час складання акту (акт про невиконання доручених завдань, або інцидент від 30.03.2016). Коментар позивача до цього акту наступний: «Не згоден з формуліровкою «отримав завдання», «не виконав». (а.с.68)

12 квітня 2016 року вніс некоректні налаштування в ОНСР-сервер, що призвело до його відключення. Заходів щодо усунення проблеми не вживав, намагався приховати інцидент (акт про невиконання доручених завдань, або інцидент від 12.04.2016). Коментар позивача до цього акту наступний: «Не згоден з формуліровкою «некоректні налаштування», які коректні?». (а.с.66)

З актами про невиконання доручених завдань позивач ознайомлений про що свідчить його підпис на коментарі на актах. Відмова ОСОБА_2 поставити підпис про ознайомлення з цими актами та про отримання одного екземпляру актів засвідчена актом про відмову від підпису про ознайомлення з актами про невиконання доручених завдань або інциденту від 03.06.2016 року. (а.с.70)

Враховуючи наведене, суд дійшов вірного висновку про підтвердження актами невідповідність працівника виконуваній роботі та дотримання відповідачем положень ст. 28 КЗпП України щодо права керівника на розірвання трудового договору, як з працівником, який не витримав випробування.

Щодо посилання позивача на незаконність наказу, оскільки він датований 03 червня 2016 р. хоча останнім днем випробувального терміну було 06 червня 2016 року і роботодавцю не могло бути відомо заздалегідь, що може відбуватися в майбутньому часі, тобто 06 червня 2016 року, то судом вірно зауважено, що наказ № 109-ктр «Про звільнення» був підготовлений 3 червня, у передостанній робочий день працівника оскільки послідуючі дні були вихідні 3-місячний строк випробування позивача закінчувався 4 червня 2016 року.

Щодо посилань позивача на недотримання відповідачем положень ст. 29 КЗпП України, то судом вірно зазначено, що даною статтею передбачено проінструктувати працівника і визначити йому робоче місце, а саме до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний:1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4)проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони

З матеріалів справи вбачається, що позивач був ознайомлений з його обов'язками, про що свідчить зміст підписаної ним заяви про прийняття на роботу, яка містить такий запис: «З умовами праці, розпорядком дня та вимогами Антикорупційної програми ДП «НЕК «Укренерго» ознайомлений та згоден».

На звороті цієї заяви міститься «Контрольний лист», з якого також вбачається, що при прийнятті на роботу позивачу було проведено інструктаж на робочому місці, а також він був ознайомлений з протипожежними заходами (вступний інструктаж з охорони праці на дату прийняття на роботу не проводився у зв'язку з відсутністю на той час у ВП «ІТЦ» фахівця з охорони праці).

Представник відповідача в суді першої інстанції зазначив, що враховуючи те, що на момент прийняття на роботу ОСОБА_2 посадова інструкція розроблена не була тому позивач, як і всі інші працівники ВП «ІТЦ», виконували роботу та завдання, які він отримував безпосередньо від керівників відповідних підрозділів за його напрямком роботи. Крім того, обов'язки позивача, як головного програміста, регламентувалися Класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженим наказом Мінпраці від 29.12.2004 № 336 "Про затвердження Випуску 1 "Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності" Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників".

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в КЗпП України відсутня стаття для звільнення працівника за підставою не витримав строку випробування суперечать закону, оскільки статтею 28 КЗпП України визначено, що трудовий договір може бути розірваний, якщо протягом строку випробування встановлено невідповідність працівника роботі, на яку його прийнято.

Не відповідають вимогам закону і посилання в апеляційній скарзі на те, що при звільненні позивача, відповідач зобов"язаний був за три дні повідомити його про звільнення.

Судом встановлено, що позивач звільнений з роботи Наказом №109-ктр від 06.06.2016 року.

На дату його звільнення діяла редакція статті 28 КЗпП України, яка не передбачала обов"язку роботодавця повідомляти працівника про звільнення за три дні до його звільнення.

Внесена зміна набрала чинності з 12.06.2016 року, тобто після дати звільнення позивача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні вимоги про визнання наказу від 03.06.2016 № 109-ктр незаконним, оскільки не встановлено його невідповідності вимогам чинного законодавства.

Відповідно вірною є відмова в задоволенні решти вимог про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки вони мають похідний характер.

Всі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції.

Суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку і в колегії суддів відсутні підстави для переоцінки доказів.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2017 року.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва