У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.17 року м.Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі : головуючого судді Чернобривко Л.Б.

за участю секретаря Нікульнікової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів задоволено.

20 листопада 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що їх представник не був присутній в судовому засіданні 01.11.2017р., рішення суду отримано відповідачем лише 09.11.2017р. з Єдиного державного реєстру судових рішень. Повідомлення про слухання справи Лисичанським міським судом на юридичну адресу відповідача ПАТ КБ «Приватбанк»: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, Україна, не направлялося й відповідачем отримано не було. Крім того, рішення суду є необґрунтованим, оскільки ґрунтується лише на вимогах та доводах позивача, без врахування думки відповідача. Так, банком було призупинено здійснення видаткових операцій з використанням платіжних карток (електронного платіжного засобу), держателем яких є позивач, на підставі звернень декількох громадян України, які повідомили, що внаслідок введення в оману перерахували кошти зі своїх карток на карту, держателем якої є позивач. Тобто, по картам позивача було проведено ряд операцій, які містять ознаки шахрайства, тому банк діяв у відповідності до Розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням.

Відповідно до ч.1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву, в якому він зазначив, що відповідачем не надано жодної обгрунтованої підстави для перегляду заочного рішення. Відповідач жодного разу не зявився у судові засідання, про час і дату засідань був повідомлений, судові повістки отримував, заяв про причини неявки суду не надавав. Відповідач тричі не виконував ухвалу суду про надання інформації, яку ухвалив суд в порядку ст.137 ЦПК України про витребування письмових доказів. Тому його твердження про те, що суд «допустив однобічність та неповноту судового розгляду» - безпідставне. В заяві про скасування заочного рішення відповідач вигадав нову підставу, якою він виправдовує блокування карт позивача, але ні прізвищ, імен та по батькові громадян України, копій їх заяв до банку, сум переказів, відповідач суду не надав. Відповідач забув про те, що у відповіді позивачу він раніше наводив зовсім іншу причину блокування коштів позивача: посилання на ЗУ «Про запобігання та протидію легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», яка є в матеріалах справи. Просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення, заяву розглядати за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача не зявився, про день та час розгляду заяви повідомлявся належним чином, причин неявку суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 01 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів задоволено.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: перша - відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення та не повідомив про причини неявки з поважних причини; друга - докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних норм наявність цих двох підстав для скасування заочного рішення є обов'язковою.

Згідно листа Верховного Суду України від 01.05.2007 року «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах», правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232ЦПК України, зокрема якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать відмітки на рекомендованих поштових повідомленнях, які отримані уповноваженою особою (а.с.88,90,98,100,102).

Посилання позивача на те, що судові повістки на юридичну адресу відповідача направлено не було, суд до уваги не бере, оскільки самим відповідачем по справі, адресою для звязків та листування, а також адресою представника відповідача зазначена як 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.50.

Таким чином, відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду вищевказаної справи.

Розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення, суд виходить з того, що докази на які посилається представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення не є істотними для правильного вирішення справи, а обставини зазначені у заяві не стверджуються будь-якими доказами, що безумовно не може бути прийнято судом до уваги при вирішенні питання про скасування заочного рішення.

За таких обставин, судом встановлено, що відсутня і друга умова для скасування заочного рішення, а тому відповідно з врахуванням норм чинного законодавства суд дійшов висновку, що при наявності установленого факту належного повідомлення відповідачів у справі про день, час та місце розгляду справи та відсутності іншої умови, не може бути підставою для скасування заочного рішення суду.

При постановлені ухвали суд приймає до уваги вищезазначені обставини та, у звязку з чим вважає, що рішення не підлягає перегляду у порядку встановленому ст. 231 ЦПК України.

Враховуючи, що ПАТ КБ «Приватбанк» не наведено підстав для скасування заочного рішення, то суд приходить до висновку, що заочний розгляд справи був проведений відповідно до вимог ст. 224-226 ЦПК України, за формою та змістом заочне рішення відповідає вимогам, встановленими статями 213,215 ЦПК України, а тому підстав для скасування заочного рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст.231,232 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку - в 10-денний строк з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко