Справа № 211/468/17-ц
Провадження № 2/211/913/17
У Х В А Л А

01 грудня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Ніколенко Д.М.,

секретар: Гулько А.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання ОСОБА_3 про допит малолітньої дитини у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради, про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради, Службу у справах дітей виконкому Покровської районної у місті Кривий Ріг ради про визначення місця проживання дитини, та про призначення спеціалізованої міжсекторальної психологічної комісії м. Кривого Рогу,-

встановив:

В провадженні Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться вказана цивільна справа.

До суду 18.08.2017 року надійшли клопотання відповідача ОСОБА_3 про допит малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та про призначення спеціалізованої міжсекторальної психологічної комісії м. Кривого Рогу.

Позивач за зустрічним позовом та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені клопотання та наполягали на їх задоволенні.

Відповідач та її представник за зустрічним позовом просили відмовити в задоволенні клопотань в повному обсязі.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з'являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції, згідно з якою Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 761/29113/14-ц: від 12 липня 2017 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Тобто виходячи з викладеного, лише з досягненням дитиною 10-річного віку законодавець повязує можливість зясування думки дитини при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання, з врахуванням психологічної зрілості дитини та здатності висловлювати свою думку. Тому враховуючи викладене суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання про допит малолітньої ОСОБА_5, якій на час розгляду справи виповнилося лише 7 років, оскільки, на думку суду, допит дитини в такому віці може бути стресом для неї та негативно відобразитися на її психологічному стані.

Згідно статті 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді № 590 від 24.07.2017 р., долучених ОСОБА_3 до клопотання, для скликання міської міжсекторальної психологічної комісії обовязково необхідна заява обох батьків або їх законних представників, їх згода на обробку результатів психологічного обстеження неповнолітніх дітей щодо здійснення обробки результатів, надання висновку відповідно до отриманих результатів, які виражають і захищають потреби та інтереси дітей.

Виходячи з викладеного, суд не може ухвалою суду підмінити згоду одного із батьків чи зобовязати когось із батьків надати відповідну згоду на проведення зазначеного обстеження, оскільки це не буде відповідати волевиявленню батьків, на яких законом покладається відповідальність за життя та здоровя своїх дітей, тому кожен із батьків діє в цьому випадку відповідно до своїх переконань стосовно здоровя дитини. Не проведення незалежного колегіального психологічного обстеження дитини не впливає на права та інтереси дитини, не порушує їх, тому суд не в праві діяти в цілях захисту дитини, примушуючи позивача надати згоду на проведення вказаного обстеження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 133,137 ЦПК України, -

ухвалила:

в задоволенні клопотань ОСОБА_3 про допит малолітньої дитини та про призначення спеціалізованої міжсекторальної психологічної комісії м.Кривого Рогу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М.Ніколенко