АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/6088/17 Головуючий 1 інст. Теслікова І.І.
Справа № 646/4287/17 Доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Асєєвої В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Основ»янського району Харківської міської ради про скасування рішення, поновлення нарахованої субсидії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку захисту прав споживача з вказаним позовом, в якому з посиланням на спричинення йому матеріальних збитків та моральної шкоди, просив: скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Основянського району Харківської міської ради №1470/07 про припинення призначеної субсидії з квітня 2017 року; поновити нараховану субсидію з квітня 2017 року і нарахувати субсидію на інші періоди 2017 року згідно законодавства України; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Основянського району Харківської міської ради на його користь 20 000, 00 гривень за завдання моральних страждань. Просив також стягнути з КП «ХТМ» на його користь 20 000, 00 гривень за надання недостовірних даних до Управління праці та соціального захисту населення Основянського району Харківської міської ради про нарахування сплати за надані послуги, а також зобовязати КП «ХТМ» встановити лічильники гарячої води в квартирі в квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 08.05.2017 року ним було отримано повідомлення від відповідача про припинення нарахування субсидії з квітня 2017 року за не сплату ним до КП «ХТМ» обовязкових комунальних платежів згідно повідомлення про призначення субсидій №819508 з липня 2016 року по квітень 2017 року за централізоване опалення та гарячу воду.

Зазначав, що він платив за послуги КП «ХТМ», а тому йому не відомо звідки взялася заборгованість та яким чином вона була нарахована.

Також ОСОБА_3 зазначав, що працівники КП «ХТМ» невірно розраховують вартість своїх послух, а тому просив суд зобовязати їх встановити лічильник гарячої води в його квартирі.

Крім цього вказував, що працівники відповідача невірно нарахували йому субсидію, а також не перевірили інформацію, що була надана КП «ХТМ», та одразу зняли субсидію, не попередивши його про лист від КП «ХТМ».

В запереченнях на позовну заяву представник Управління праці та соціального захисту населення Основ»янського району Харківської міської ради, посилаючись на правомірність своїх дій щодо припинення нарахування субсидії ОСОБА_3 та безпідставність позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 рокув задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення оскаржено ОСОБА_3,який, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Крім того, просить залучити до участі у справі в якості співвідповідача КП «ХТМ».

Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що відповідачем не правильно розрахована сума заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання.

Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що його не було своєчасно повідомлено про сплату обовязкових платежів, чим завдано моральної та матеріальної шкоди.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник Управління праці та соціального захисту населення Основянського району Харківської міської ради, посилаючись на ті ж доводи, що і в суді першої інстанції, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Вислухавши пояснення позивача, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено порушення його майнових прав та неправомірності дій Управління праці та соціального захисту населення Основянського району Харківської міської ради щодо припинення надання субсидії, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 є споживачем послуг опалення та гарячого водопостачання за адресою: вул. Москалівська ( колишня ОСОБА_5), 7В, кв.53, м. Харків.

Згідно Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_3як уповноваженому власнику/ наймачу вищевказаної квартири було призначено субсидію на житлово-комунальні послуги з липня 2015 року по квітень 2016 року, та з липня 2016 року по квітень 2017 року включно.

Відповідно до повідомлення №1470/07 від 26.04.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Основянського району Харківської міської ради ОСОБА_3 нарахування раніше призначеної субсидії припинено з квітня 2017 року за поданням КП «ХТМ» від 11.04.2017 року, у звязку з несплатою вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Також ОСОБА_3 було розяснено, що громадянин набуває право призначення субсидії на наступний період після подання документів, що підтверджують погашення заборгованості.

Згідно подання КП «ХТМ» від 11.04.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 фактично нараховано за період з 01.10.2016 року по 01.02.2017 року за послуги з теплопостачання в сумі 13 546, 46 гривень, оплата в цей період проведена в сумі 297, 03 гривень, сума субсидії в цей період становить 9477, 26 гривень, сума обовязкової частки витрат на оплату послуг з теплопостачання, зазначена в файлі зазначених субсидій 698, 13 гривень.

Як вбачається з рахунку за послуги з теплопостачання за березень 2017 року за адресою: АДРЕСА_2 особовий рахунок 806705080 відкритий на імя ОСОБА_3, борг на 1 березня 2017 року складає 55 805, 94 гривень, всього сплачено в березні 14, 05 гривень, загальна сума до сплати 56 156, 11 гривень.

Відповідно до повідомлення про надання (відмову) субсидій №3448,07 від 08.06.2017 року особі, якій призначалася субсидія, ОСОБА_3 (АДРЕСА_2), особова справа №819508, не призначено на наступний строк з травня 2017 року субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки наявна сума простроченої понад два місяці заборгованості в розмірі 55635,95 грн. (згідно з переліком осіб, які мають заборгованість за спожиті послуги більше двох місяців, наданим ТОВ «ХТМ» листом від 07.06.2017 року).

Доказів того, що вказана заборгованість погашена позивачем не надано як до суду першої так і апеляційної інстанції.

Доказів на підтвердження затримки у сплаті пенсії ОСОБА_3 останнім також не надано.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ст.20 цього Закону споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Згідно п. 4 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.1997 № 1050) передбачено, що субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обовязкового відсотка платежу.

Пунктом 15 цього Положення передбачено, що громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобовязані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обовязкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди.

Згідно абз. 2 пункту 20 Положення надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням житлово-експлуатаційних організацій, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об'єднань співвласників багатоквартирного будинку та організацій, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов'язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

У разі коли через несплату громадянином вартості фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії надання субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг припинено, громадянин набуває право на її призначення на наступний період після подання документів, що підтверджують погашення заборгованості, яка виникла за період отримання субсидії (абз. 6).

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження сплати ним заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання або доказів на підтвердження неправильності розрахунків КП «ХТМ» за ці послуги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, поновлення нарахованої субсидії.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) від 31.03.95р.№4 (із змінами та доповненнями) відшкодування моральної шкоди це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення. Право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов або підстав відповідальності за заподіяну шкоду.

Враховуючи, що судовим розглядом не було встановлено неправомірність дій відповідача, відсутні підстави для стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Основянського району Харківської міської ради на користь ОСОБА_3 моральної шкоди.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неправильності розрахунків заборгованості за послуги опалення та гарячого водопостачання не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, тому не можуть бути прийняті судом.

Крім того, судовим розглядом встановлено, та підтверджується поясненнями ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, що останній з вимогою щодо перерахунку заборгованості до КП «ХТМ» не звертався.

Враховуючи що КП «ХТМ» в порядку вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України не залучено до участі у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_3 про стягнення з КП «ХТМ» на його користь 20 000, 00 гривень за завдання моральних страждань, а також зобовязання КП «ХТМ» встановити лічильники гарячої води в квартирі в квартирі АДРЕСА_1 до КП «ХТМ» задоволенню не підлягають, оскільки КП «ХТМ» не є стороною у справі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 про залучення до участі у справі в якості співвідповідача КП «ХТМ» задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги не були заявлені ним в суді першої інстанції.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги по суті зводяться до переоцінки наданих сторонами доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції по оцінці цих доказів та особового тлумачення позивачем норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Оскільки судом першої інстанції відповідно до ст. 212 ЦПК України надана правильна правова оцінка доказам по справі, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: