"08" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
за участі секретаря Юдицького К.О
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -
Представник ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості мотивуючи вимоги тим, що 09.02.2011 року між ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу № 00002667, відповідно до якого ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" придбало у фірми ,,Крим-Автохолдінг» об'єкт лізингу - автомобіль Volkswagen Jetta 1.6 Benzin 2010 року, з № двигуна НОМЕР_3 шасі № НОМЕР_2.
ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі.
19.02.2011 року, згідно акту приймання - передачі до Договору лізингу №00002667 від 09.02.2011 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало відповідачу ОСОБА_1 об'єкт лізингу - автомобіль Volkswagen Jetta д.н. НОМЕР_4.
Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, грошові кошти для погашення заборгованості, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає.
19.05.2014 року позивачем було надіслано ОСОБА_1 вимогу ,,про несплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору". Однак вимогу було проігноровано.
Витрати на правову допомогу склали 6000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив, подавши до суду заяву.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в Автономній Республіці Крим, яка є тимчасово окупованою територією України, згідно ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII. На підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач повідомлявся про розгляд справи та викликався в судове засідання через оголошення в пресі, шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», а тому суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений, та, заслухавши думку представника позивача, вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у в матеріалах справи доказів, згідно вимог ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України.
У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.02.2011 року між позивачем ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу № 00002667, відповідно до якого ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" придбало у фірми ,,Крим-Автохолдінг» об'єкт лізингу - автомобіль Volkswagen Jetta 1.6 Benzin 2010 року, з № двигуна НОМЕР_3 шасі № НОМЕР_2.
ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі.
19.02.2011 року, згідно акту приймання - передачі до Договору лізингу №00002667 від 09.02.2011 року, ТОВ «Порше Лізинг Україна» передало відповідачу ОСОБА_1 об'єкт лізингу - автомобіль Volkswagen Jetta д.н. НОМЕР_4.
Відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань, грошові кошти для погашення заборгованості, а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає.
19.05.2014 року позивачем було надіслано ОСОБА_1 вимогу ,,про несплату заборгованості за договором, повернення об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору". Однак вимогу було проігноровано.
Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Статтею 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» визначено, що фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Згідно з п.3 ч.2 ст.11 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що лізингоодержувач зобов'язаний відповідно до умов договору своєчасно сплачувати лізингові платежі.
Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про фінансовий лізинг», передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: 1) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; 2) платіж, як винагороду Лізингодавця за отримане у лізинг майно; 3) компенсацію відсотків; 4) інші витрати Лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.
Відповідно до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) до Договору про фінансовий лізинг, перший лізинговий платіж підлягав сплаті 09.02.2011 року, а останній - 15.01.2016 року. Чергові лізингові платежі сплачуються щомісячно на відповідну дату поточного місяця, що погоджена сторонами у Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування).
Згідно з п.6.3 Загальних умов, сторони погодили, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають виплаті за цим Контрактом на користь Порше Лізинг Україна, відображають справедливу вартість Об'єкта лізингу та забезпечують отримання Порше Лізинг Україна очікуваної станом на дату виконання Контракту суми на основі діючого курсу обміну доларів США, встановленого Національним банком України або українським комерційним банком (Райффайзен Банк Аваль або іншого банку), як буде обрано за рішенням Порше Лізинг Україна, станом на дату, коли кожен платіж підлягає виплаті. З цією метою лізингові платежі, страхові премії, а також будь-які інші платежні зобов'язання, передбачені цим Контрактом, розраховуються в доларах США на змінній основі та підлягають сплаті в українських гривнях за обмінним курсом вказаного вище банку, чинним на дату виставлення рахунку, обмінний курс, який був використаний та про який було повідомлено Порше Лізинг Україна, збільшиться більше, ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується Лізингоодержувачем. Лізингові платежі будуть розраховуватися для цілих місяців.
Позивачем були виставлені Відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) Лізингових платежів, які охоплюють лізингові періоди з грудня 2013 року - по травень 2013 року, які в порушення викладених норм чинного законодавства та положень укладеного Контракту, відповідачем ОСОБА_1 залишилися несплаченими, внаслідок чого виникла заборгованість останнього.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно вимог ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України).
Статтею 84 ЦПК України передбачено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'активному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття.
Відповідно до п. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, відповідачем ОСОБА_1 не було виконано своїх зобов'язань згідно договору та заборгованість не погашено, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 252619,46 грн. та витрати на оплату юридичних послуг у сумі 6000 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1, 11, 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 629, 806, 549, 550, 625 ЦК України, ст.ст. 60, 74, 79, 84, 88, 169, 212-215, 218, 223, 224-226, 233, 294 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ ,,Порше Лізинг Україна" судові витрати по справі в сумі 9789,29 грн. з яких: 3789,29 грн. судовий збір та 6000 грн. витрати на правову допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: