Справа № 747/688/17
Провадження № 2/747/336/17
РІШЕННЯ

іменем України

10.11.2017 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Красноколядинської сільської ради, треті особи - сектор містобудування та архітектури Талалаївської РДА, відділ у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру, про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначає, що він являється спадкоємцем за законом після смерті дружини - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 Талалаївського району та земельну ділянку для ведення товарного виробництва площею 4, 080 га на території Красноколядинської сільської ради. Крім позивача ще є спадкоємець за заповітом на земельну частку (пай) - ОСОБА_2. Після смерті жінки позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та надав документи, що були в нього. В час перевірки документів було встановлено, що в позивача відсутні правоустановчі документи на нерухоме майно, а саме - свідоцтво про право власності на належний спадкодавцю житловий будинок, а також оригінали Державно акту на право власності на земельну ділянку.

Позивач, як спадкоємець за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину на дане нерухоме майно, через відсутність оригіналів правових документів. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 Талалаївського району, яке складається з житлового будинку А-1, веранди а-1, сараю - Б-1, сараю Д-1, ґанку - ґн, навісу Г-1, сараю Д-1, вбиральні У, колодязя К, погреба пг, огорожі №1, ворота № 2; та право власності на земельну ділянку площею 4,080 га для ведення товарного виробництва - рілля 3,50 га (кадастровий номер НОМЕР_1, та 0,58 га кормових угідь кадастровий номер НОМЕР_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20.07.2007 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Представник відповідача - Красноколядинської сільської ради - та третьої особи - сектору містобудування та архітектури Талалаївської РДА, відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі - в судове засідання не з'явились, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без участі представників відповідача та третьої особи, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12.07.2016 року (а.с.10). Згідно копії заповіту від 26 лютого 2016 року ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії НОМЕР_5 від 09 грудня 1999 року, яка розташована на території Красноколядинської сільської ради і належала її брату ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 (а.с.9).

Рішенням Талалаївського районного суду від 06 рудня 2016 року, яке набрало законної сили 19.12.2016 року, встановлено фак, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є чоловіком ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.12-13).

Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_3 В. спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20.07.2007 року, згідно з яким ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,080 га на території Красноколядинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з них рілля 3,50 га (кадастровий номер НОМЕР_1, та 0,58 га - кормові угіддя (кадастровий номер НОМЕР_3) (а.с.14-14 зв.); копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_6 від 28.04.2010 року, виданого Красноколядинською сільською радою, згідно з яким ОСОБА_3 являється власником будинку по АДРЕСА_1, з часткою 1/1 (а.с.6).

Згідно звіту про оцінку майна від 03.10.2017 року, проведеним суб'єктом оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_5, що має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності, оціночна вартість об'єкту оцінки - житлового будинку по АДРЕСА_1 Талалаївського району - на дату оцінки складає 37010 грн. (а.с.20-48). Крім того, при проведенні перевірки протипожежного стану житлового будинку по АДРЕСА_1 порушень не виявлено згідно довідки Талалаївського районного сектору УДСНС України в Чернігівській області від 12.10.2017 року (а.с.16). Згідно висновку сектору містобудування та архітектури Талалаївської РДА від 12.10.2017 року житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 відповідає державним будівельним нормам та стандартам та не впливають на градобудівельну ситуацію вулиці (а.с.15).

У районній газеті «Трибуна хлібороба» було поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт серії НОМЕР_2 від 20.07.2007 року, виданий на ім'я ОСОБА_3, та втрачене свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 28.04.2010 року на ім'я ОСОБА_3 вважати недійсними (а.с.19).

Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 25.10.2017 року вартість земельної ділянки, що належала ОСОБА_3 згідно Державного акту серії НОМЕР_2, станом на 10.07.2016 року становила 132 336, 92 грн. (а.с.55). Після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа і спадкоємцями є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 25.10.2017 року та копією спадкової справи (а.с.62-71).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Розглядаючи позовну вимогу про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване чи придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження чи придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Відповідно ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. В п.3.1 узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 - що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як встановлено в судовому засіданні, у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння, які були втрачені з невідомих причин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дружина позивача ОСОБА_3 згідно діючого на час оформлення права власності законодавства в передбаченому законом порядку набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 Талалаївського раойну.

Розглядаючи позовну вимогу про визнання права власноті на земельні ділянки, суд виходить з наступного.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на земельні ділянки, дане право підтверджено належним правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві нам момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст. 1217 ЦК передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як встановлено в ході судового розгляду до складу спадщини ОСОБА_3 належить житловий будинок по АДРЕСА_1 Талалаївського району, земельна ділянка загальною площею 4,08 га на території Красноколядинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування.

Поскільки спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула право власності на житловий будинок земельні ділянки, і дане майнове право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом ОСОБА_1, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування - ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме - грошової оцінки земельної ділянки на день смерті спадкодавця, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру та вартості будинку, що входить до складу спадщини, на загальну суму 169 346 грн. 92 коп. Саме з цієї суми позивач повинен був сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 1694 грн., а ним сплачено згідно квитанції 1280 грн., тому з позивача підлягає стягненню недоплачена сума судового збору в розмірі 414 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 328, 392, 1216-1218, 1223, 1233, 1234, 1273, 1297 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 158, 197, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Красноколядинської сільської ради, треті особи - сектор містобудування та архітектури Талалаївської РДА, відділ у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Рябухи Талалаївського раойну Чернігівської області, право власності на нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 Талалаївського району - житлового будинку А-1, веранди а-1, сараю - Б-1, сараю Д-1, ґанку - ґн, навісу Г-1, сараю Д-1, вбиральні У, колодязя К, погреба пг, огорожі №1, ворота № 2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Рябухи Талалаївського раойну Чернігівської області право власності на земельну ділянку площею 4,080 га для ведення товарного виробництва - рілля 3,50 га (кадастровий номер НОМЕР_1, та 0,58 га кормових угідь кадастровий номер НОМЕР_3 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 20.07.2007 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути із ОСОБА_1 414 грн. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко