Справа № 466/824/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

при секретарі - Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у звязку з несплатою аліментів,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 06.02.2017р. звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4579,42 грн., індексацію аліментів в розмірі 6088,89грн. та зобовязати ОСОБА_2 в подальшому виплачувати на її користь аліменти з врахуванням індексації.

В обґрунтування уточнених позовних вимог покликається на те, що згідно свідоцтва про народження Серія 1-СГ №057049 батьками малолітнього ОСОБА_3 Іговорича, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Дитина зареєстрована з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач зареєстрований та проживає окремо від дитини.

Висновком Личаківської районної адміністрації від 01.10.2015 року, органом опіки та піклування визначено місце проживання ОСОБА_3 за місцем проживання матері.

Рішенням Личаківського районного суду м, Львова від 26.11.2014 року у цивільній справі №463/5446/14-ц, провадження №2/463/2166/14, яке було змінено ріяіенням Апеляційного суду Львівської області від 18.05.2015 року у цивільній справі №463/5446/14, провадження №22-ц/783/2415/15, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 643 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 14.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, яке було змінено рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 18.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів починаючи з 28.01.2016 року помісячно в сумі 727 грн. 50 коп., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

Згідно Розрахунку заборгованості по аліментах від 23.01.2017 року, заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 12 318 грн.

За період з жовтня 2014 року по лютий 2017 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача складає: 4579, 42 ( чотири тисячі п»ятсот сімдесят дев'ять) гривень 42 копійки.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, зокрема є Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та на основі якого прийнятий порядок проведення індексації затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Зазначає, що така правова позиція щодо застосування вищезазначеного закону, встановлена постановою Верховного суду України (справа №6-113цс 13) від 06.11.2013 року, з якої вбачається, що розмір аліментів, визначений судом у твердій сумі на підставі ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Як вказано вище, постановлено рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 18.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів починаючи з 28.01.2016 року щомісячно в сумі 727 грн. 50 коп., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття.

Відтак, відповідач в залежності від розміру приросту індексу споживчих цін за відповідні місяці повинен виплачувати сума аліментів з врахуванням індексації.

Однак, при прийнятті судом вищезазначеного рішення про стягнення аліментів вищезазначене не враховано та відповідно не провадиться органом державної виконачої служби при здійсненні виконавчого провадження, а також не виплачується добровільно самим відповідачем.

Відповідно до вимог ст.4 Закону України ««Про індексацію грошових доходів населення» - індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка, а в подальшому 103 відсотка.

Згідно п.4 Порядку проведення індексації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 107, індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. В даному випадку розмір аліментів - 727, 50 грн. не перевищує прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років так віком після 6 років на 2014 - 2017 pp. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

По аналогії, з врахуванням п.5 Порядку проведення індексації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 базовим місяцем є місяць, з якого присудили виплачувати аліменти, тобто в даному випадку жовтень 2014 р.

Із 12.06.2016 р. до об'єктів індексації віднесено розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Це передбачає Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 р. № 1368-VIII.

В сукупності вищезазначеного, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача індексацію в загальній сумі 6 088, 89 грн. З врахуванням вищевикладеного, просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засідання уточнені позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позові, просить його задоволити. В останнє судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у їх відсутності.

Відповідач в судовому засіданні проти уточненого позову заперечив, зазначив, що частково сплачував аліменти, в останнє судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Судом встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.11.2014 року у цивільній справі №463/5446/14-ц, яке було змінено ріяіенням Апеляційного суду Львівської області від 18.05.2015 року у цивільній справі №463/5446/14, провадження №22-ц/783/2415/15, за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 643 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову - 14.10.2014 року та до досягнення дитиною повноліття, яке було змінено рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 18.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів починаючи з 28.01.2016 року помісячно в сумі 727 грн. 50 коп., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка підлягає індексації відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач належним чином не виконує свого обов»язку та ухиляється від своєчасної сплати аліментів.

З розрахунку заборгованості по аліментах, наданого державним виконавцем Шевченківського ВДВС ЛМУЮ вбчається, що з жовтня 2014 року по січень 2017 року відповідач допустив неналежне виконання обов"язку по сплаті аліментів, що призвело до збільшення заборгованості і станом на 23.01.2017 року заборгованість становить 12318,78 грн.

Згілно ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно представленого позивачем розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати ОСОБА_2 аліментів з жовтня 2014 року по січень 2017 року, здійсненого згідно вимог ст. 196 Сімейного кодексу України, така станом на 01 лютого 2017 року становить 4579,42 грн.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено обов'язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Згідно пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Оцінюючі зібрані по справі докази, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, обов'язок сплачувати аліменти виник у нього з моменту набуття рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти та їх розмір. Підтвердженням відсутності вини відповідача можуть бути лише такі обставини, за яких заборгованість утворилася з незалежних від платника аліментів причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Відповідач не надав суду доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України - розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Однак судом не встановлено, а відповідачем не надано суду жодних доказів, які б давали суду підстави для застосування ч. 2 ст. 196 СК України у відношенні до відповідача.

Судом встановлено, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду, однак допустив заборгованість по сплаті аліментів, що стверджується розрахунками заборгованості по аліментах, проведеними державним виконавцем.

Враховуючи вищенаведене, у зв'язку з виникненням з вини відповідача ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів перед позивачем ОСОБА_1, вимога позивача щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з жовтня 2014 року по січень 2017 року в розмірі 4579,42 грн. є підставною та підлягає до задоволення.

Разом з тим, обґрунтованою є вимога про стягнення суми індексації аліментів.

Частина 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Як вже згадувалось вище, розмір аліментів судовим рішенням визначено в твердій грошовій сумі в розмірі 727,50 грн. щомісячно.

Під час розгляду цивільної справи № 6-113цс13, ВСУ сформулював правову позицію від 06.11.2013р., якою роз'яснив, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до вимог ст. 4 цього Закону, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Згідно п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

Проведений позивачем розрахунок індексації аліментів, а також період його обрахунку також перевірений та прийнятий судом як такий, що вірно обрахований. Оскільки право на стягнення цих коштів також закріплено нормами матеріального права, індексацію аліментів в розмірі 6088,89 грн. слід також стягнути з відповідача в примусовому порядку. Тобто, в цій частині, позов теж підлягає задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, не підлягає до задоволення вимога про зобов'язання відповідача сплачувати аліменти в майбутньому з врахуванням індексації.

З огляду на імперативність приписів ч. 2 ст. 184 СК України, індексація аліментів, визначених в твердій грошовій сумі, стягується незалежно від того, чи мала місце така вимога та незалежно від того, чи вказано про такий вид стягнення в судовому рішенні.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 8, 10, 57, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 141, 184, 196 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 4579,42 гривень та індексації аліментів в розмірі 6088,89 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4