Справа № 638/3439/15-Ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів-

ВСТAНОВИВ:

13.05.2015 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 11728,6 грн. за період з 01.11.2010 р. по 31.08.2013 р., та судовий збір 243,60 грн., мотивуючи тим, що відповідачі своїх обовязків тривалий період часу не виконують, добровільно заборгованість не сплачують.

Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на пропущення позивач строку позовної давності, відсутність укладеного між сторонами у справі договору про надання послуг з теплопостачання, перерахування сум, що сплачені за послуги, у періоди, які визначаються комунальним підприємством.

Разом з тим, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічним позовом, в якому просили зобовязати КП «Харківські теплові мережі» повернути незаконно зараховані в період до листопада 2010 року грошові кошти у розмірі 857,89 грн., здійснити перерахунок вартості послуг з опалення в бік зменшення на кількість тепла, що використана для опалення місць загального користування підїзду № 3 будинку № 71-Б по проспекту Перемоги м. Харкова з 16.01.2008 року, здійснити перерахунок вартості послуг з опалення в сторону зменшення на теплові втрати, незаконно додані до рахунку за опалення за всі роки; витребувати у КП «Харківські теплові мережі» показники приладів обліку теплової енергії за опалювальні періоди 2010-2015 року підїздів №№1,2,3 будинків 22,28,34 по вулиці Архітекторів, підїздів №№ 1,2,3 будинків 65-Б, 79, підїздів №№ 1,2 будинку № 71-Б по проспекту Перемоги по місяцях, стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду у розмірі 24000 грн. (по 1000 грн. на особу за кожен рік з 16.01.2008 року). Вимоги зустрічного позову обґрунтовують порушенням законодавства України та зловживанням КП «Харківські теплові мережі» своїм монопольним становищем на ринку послуг з теплопостачання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а зустрічні залишенню без задоволення.

У відповідності до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є абонентами КП «Харківські теплові мережі», отримують теплову енергію у вигляді опалення і підігріву холодної води на потреби гарячого водопостачання.

Позивач КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-ІУ від 24.06.2004 року, «Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 року № 1497 та «Правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, що регулюють відносини між виконавцем послуг та споживачами, які отримують ці послуги.

Згідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим.

Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів споживання.

За період з 01.11.2010 р. по 31.08.2013 р. відповідачі не сплачували вартість наданих послуг, у звязку з чим утворився борг у розмірі 11728,06 грн.

Відповідно до статті 67 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, тепловаенергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до визначення термінів, викладених у ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також ст.ст.64,68 ЖК України, наймач та повнолітні члени його сім'ї, які проживають разом з ним, є споживачами комунальних послуг та несуть за них солідарну майнову відповідальність.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2013 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті за опалення та гарячу воду.

25 жовтня 2013 року Дзержинським районним судом м.Харкова виданий судовий наказ про стягнення заборгованості, який скасований ухвалою суду від 22 квітня 2014 року.

За змістом правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року по справі № 6-214цс14, яка відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України повинна враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, вбачається, що частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред?явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Оскільки позивачі зверталися до суду з заявою про видачу судового наказу в жовтні 2013 року, то суд вважає, що заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідачів, повинна розраховуватися з 01 жовтня 2010 року.

КП «Харківські теплові мережі» надано розрахунок заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.11.2010 року по 31.08.2013 року в сумі 11728,06 грн.

Суд вважає даний розрахунок правильним та стягує зазначену суму з відповідачів.

Доводи відповідачів відносно того, що між ними та КП «Харківські теплові мережі» не укладений договір на надання послуг, у зв?язку з чим до них не можуть бути пред?явлені вимоги про стягнення заборгованості, суд вважає неспроможними, оскільки в правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05 жовтня 2016 року по справі № 6-1995цс16 зазначено, що відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

Факт отримання послуги з теплопостачання відповідачами не оспорюється.

За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з теплопостачання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею i документально підтверджені судові витрати.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

За статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 1, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу; споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 закону України «Про теплопостачання» передбачено споживача таких послуг своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за статтею 25 вказаного Закону України, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку.

Судом відповідно до наявних у справі доказів встановлено, що за Розпорядженням Харківської обласної Державної адміністрації від 27 червня 2001 року № 429, було утворене КП «ХТМ». На підприємство покладені функції з вироблення, транспортування, використання, розподілу та реалізації теплової енергії на території м. Харкова. Державна реєстрація, внесення відомостей про юридичну особу підприємства була здійснена 06.07.2001 року і є чинною на день розгляду справи.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 року №1407, зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003 року №946, КП «ХТМ» є виконавцем послуг з центрального теплопостачання та підігріву гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Порядок висунення споживачем претензій виконавцю послуг, щодо неякісного надання житлово-комунальних послуг, передбачений статтею 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою встановлено, що у разі порушення виконавцем умов договору, споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Про звернення з такими претензіями до позивача, або із заявами про зміну опалювальної площі відповідач при розгляді справи не заявляв і доказів з цього приводу до суду не надав.

Доказів про надання позивачу такого роду претензій і звернень відповідачі до суду не надали.

Враховуючи викладене, відсутність доказів, які свідчать про правомірність вимог відповідачів та причинно наслідкового звязку між діями (бездіяльністю) позивача та завданням моральної шкоди відповідачам, суд прийшов до висновку про залишення зустрічних позовних вимог без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6,8,10,60,88,215,218 ЦПК України, ст.ст. 64,67,68 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2010 року по 31.08.2013 року у розмірі 11738,06 грн., судовий збір 243,60 грн., по 81,20 грн. з кожного.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживачів відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий