Справа № 226/2012/17
Провадження № 2/226/807/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області 27.10.2017 року, вона є власником квартири АДРЕСА_1. На момент купівлі нею квартири там були зареєстровані колишній власник ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Відповідачі зареєстровані у вищевказаній квартирі, але не проживають там з липня 2014 року, будь-яких матеріальних витрат з утримання квартири не несуть. Теперішнє місце проживання відповідачів їй не відомо. Реєстрація відповідачів у належній їй квартирі порушує її право власності. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою № 63 будинку № 13 по вулиці Соборній в місті Мирноград Донецької області.

Позивач до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Просив задовольнити вимоги в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені у передбаченому Цивільно-процесуальним кодексом порядку.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Мирноградського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, номер запису про право власності 23063625 (а.с.7-8).

Відповідно до акту від 31.10.2017, складеного Координаційним комітетом органів самоорганізації населення м. Мирнограда, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але з липня 2014 року і по теперішній час фактично не проживають за вказаною адресою (а.с. 10).

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона раніше працювала з матірю відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7. Їй відомо, що відповідач ОСОБА_3 поїхав влітку 2014 року до Росії і до теперішнього часу він не приїздив до м.Мирноград Донецької області. Вона продовжувала спілкуватися з матірю відповідача до її смерті у травні 2017 року. Відповідач не зявився навіть на похорони рідної матері. Також пояснила, що ОСОБА_3 одружений з ОСОБА_8, у якої є син ОСОБА_4 від іншого шлюбу і вони усі виїхали до Росії.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що АДРЕСА_3 мешкала родина ОСОБА_3, а саме чоловік ОСОБА_3, дружина ОСОБА_8 та двоє дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_1. Влітку 2014 року вони всі поїхали до Росії. З літа 2014 року і по теперішній час у вказаній квартирі ніхто не мешкав, ніхто туди не приїздив. Як їй відомо, цю квартиру зараз купили інші люди.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 загалом вже більше трьох років, в тому числі весь час після купівлі цієї квартири позивачем. Наявність реєстрації відповідачів перешкоджає новому власнику квартири у вільному користуванні та розпорядженні квартирою. Тому суд вважає позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтованими і позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 391 ЦК України, ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою № 63 будинку № 13 по вулиці Соборній в місті Мирноград Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто Димитровським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 30.11.2017 року.

Суддя