Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Коротуна В.М. Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», в особі Чернівецької філії, про визнання кредитного договору, договору застави та поруки недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_4на ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від

05 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ «КБ «ПриватБанк»), в особі Чернівецької філії, про визнання кредитного договору, договору застави та поруки недійсними.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 червня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 15 липня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху у зв'язку зі сплатою судового збору не у повному обсязі.

22 липня 2016 року до апеляційного суду надійшла заява

ОСОБА_4, в якій він просив прийняти апеляційну скаргу до розгляду, оскільки вважав, що судовий збір ним сплачено у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 26 липня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 повторно залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 297 ЦПК України в частині сплати судового збору та надано п'ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 червня 2016 року визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 станом на 05 серпня 2016 року не виконав вимоги ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 26 липня

2016 року про залишення апеляційної скарги без руху та не усунув недоліки апеляційної скарги.

Даний висновок суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що до апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 червня 2016 року, ОСОБА_4 додав квитанцію про сплату судового збору на суму 574 грн

20 коп.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 15 липня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху у зв'язку зі сплатою судового збору не у повному обсязі. Зазначено, що розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення становить 1 818 грн 96 коп. (3 вимоги немайнового характеру: визнання кредитного договору, договору застави та договору поруки недійсними).

Зазначену ухвалу ОСОБА_4 отримав 19 липня 2016 року (а.с. 94).

22 липня 2016 року до апеляційного суду надійшла заява

ОСОБА_4, в якій він просив прийняти апеляційну скаргу до розгляду, оскільки вважав, що судовий збір ним сплачено у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 26 липня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 повторно залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 297 ЦПК України, в якій зазначено, що спір між сторонами містить три вимоги немайнового характеру, а тому при поданні апеляційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 818 грн 96 коп.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 26 липня 2016 року ОСОБА_4 отримав 01 серпня 2016 року (а.с. 98).

03 серпня 2016 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_4, в якій він просив прийняти його апеляційну скаргу до розгляду, оскільки вважав, що при зверненні до апеляційного суду він виконав усі вимоги діючого законодавства.

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня

2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 червня 2016 року визнано неподаною та повернуто.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не було виконано вимоги ухвали апеляційного суду Чернівецької області від 26 липня 2016 року, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про визнання апеляційної скарги ОСОБА_4 неподаною та повернення її заявнику.

Доводи касаційної скарги щодо неправильного визначення судом апеляційної інстанції розміру судового збору, який підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги, є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі

110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи, що при поданні позову ОСОБА_4 було заявлено три вимоги немайнового характеру (про визнання кредитного договору, договору застави та договору поруки недійсними), висновок суду апеляційної інстанції про те, що розмір ставки судового збору при подачі позову повинен був обчислюватись за кожну із вимог немайнового характеру є таким, що відповідає положенням ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Беручи до уваги дату подання позовної заяви та предмет спору, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 червня 2016 року становить 1 818 грн

96 коп.

Доводи касаційної скарги про те, що вимоги щодо сплати судового збору за кожну вимогу немайнового характеру застосовуються при подачі позову, а не апеляційної скарги, є безпідставними, оскільки розмір ставки судового збору за подання апеляційної скарги обчислюється від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. При цьому допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права при прийнятті до розгляду позовної зави зі сплатою судового збору не у повному обсязі не можуть бути прийняті судом касаційної інстанції до уваги, оскільки рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 червня 2016 року не є предметом касаційного перегляду.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали, не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанцій при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

В.М.Коротун

Л.М. Мазур