УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко НаталіяЄвгенівна, про визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко Наталія Євгенівна, про визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_8 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко Наталія Євгенівна, про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року і рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року та касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року і рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що між ними та товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД») окремо укладені договори пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр» по АДРЕСА_1, з метою здійснення спільної діяльності без утворення юридичної особи на підставі об'єднання своїх пайових внесків для досягнення спільної мети - будівництва зазначеного нерухомого майна. Після завершення будівництва кожен із пайових учасників будівництва мав отримати у власність у натурі частину такого нерухомого майна у вигляді індивідуально визначеного договором приміщення.

Вказали, що на виконання умов договорів пайової участі вони сплатили встановлені вищевказаними договорами паї, тим самим разом із ТОВ фірма «Консоль ЛТД» стали співвласниками грошових та майнових внесків, а також майна, використаного при будівництві об'єкту нерухомості. У подальшому вони дізнались, що 13 березня 2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», товариством з обмеженою відповідальністю «Люкс» (далі - ТОВ «Люкс»), акціонерним товариством «Укрексімбанк» (далі - АТ «Укрексімбанк») було укладено договір іпотеки, предметом якого був об'єкт незавершеного будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр», а також право оренди трьох земельних ділянок, на яких здійснюється будівництво вказаного нерухомого майна.

Зазначили, що згоду на укладення вказаного договору іпотеки ні вони ні інші учасники будівництва об'єкта нерухомості, як співвласники, не надавали, а тому вважали, що спірний договір є недійсним, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Посилаючись на вищевикладене, просили визнати недійсним договір іпотеки, укладений 13 березня 2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та АТ «Укрексімбанк».

У листопаді 2013 року з аналогічним позовом до суду звернулась ОСОБА_7, а у січні 2014 року - ОСОБА_8, посилаючись на вищевказані обставини, просили визнати недійсним договір іпотеки, укладений 13 березня 2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та АТ «Укрексімбанк»; крім того, ОСОБА_8 просив скасувати обтяження, накладене спірним іпотечним договором на предмет іпотеки в частині обтяження земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3), та приміщення буд. № 708 на 7-му поверсі загальною проектною площею 69,3 кв. м, у складі об'єкта незавершеного будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр», що будується за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року позови ОСОБА_6., ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено частково.

Визнано недійсним іпотечний договір № 151407Z109, укладений 13 березня 2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є. за реєстровим № 901, в частині передачі в іпотеку права оренди трьох земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3), а також в частині передачі в іпотеку об'єктів обтяження відповідно до договорів пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру № 0489/17-70, № 0490/17-71 від 12 січня 2006 року, договору пайової участі у фінансуванні будівництва № 1392/17-146 від 27 квітня 2007 року, договору пайової участі в будівництві № 4635/14-166 (Р) від 26 листопада 2007 року, а саме:

- приміщення буд. № 303 у вісях А-В: 5-6 на 3-му поверсі загальною проектною площею 51,8 кв. м, у складі об'єкта незавершеного будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр», що будується за адресою: АДРЕСА_1;

- приміщення під кафетерій буд. № 408 у вісях В-Е: 3-4 на 4-му поверсі загальною проектною площею 77,33 кв. м, у складі об'єкта незавершеного будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр», що будується за адресою: АДРЕСА_1;

- приміщення буд. 802 у вісях А-В: 1-2 на 8-му поверсі загальною проектною площею 73,1 кв. м, у складі об'єкта незавершеного будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр», що будується за адресою: АДРЕСА_1;

- приміщення буд. № 708 на 7-му поверсі загальною проектною площею 69,3 кв. м, у складі об'єкта незавершеного будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр», що будується за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано накладене іпотечним договором № 151407Z109 від 13 березня 2008 року обтяження предмета іпотеки в частині обтяження земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3), та приміщення буд. № 708 на 7-му поверсі загальною проектною площею 69,3 кв. м, у складі об'єкта незавершеного будівництва багатофункціонального торговельно-офісного центру «Сіті-Центр», що будується за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відхилено, а апеляційні скарги ОСОБА_7, ОСОБА_6., ОСОБА_5 та ОСОБА_8 задоволено частково, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року змінено в частині визнання недійсним іпотечного договору та скасовано в частині скасування обтяження предмета іпотеки.

Визнано недійсним іпотечний договір № 151407Z109, укладений 13 березня 2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є. за реєстровим № 901, предметом якого є права оренди трьох земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3), та об'єкт незавершеного торговельно-офісного центру «Сіті-Центр».

Відмовлено ОСОБА_8 у задоволенні позовних вимог про скасування обтяження предмета іпотеки.

В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року касаційну скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» відхилено, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2014 року залишено без змін.

У лютому 2015 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про перегляд ухвали цього ж суду від 26 листопада 2014 року з підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 лютого 2015 року відмовлено ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у задоволенні заяви про допуск до Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_6., ОСОБА_5 до ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є., про визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_7 до ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є., про визнання договору недійсним, за позовом ОСОБА_8 до ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс», ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є., про визнання договору недійсним.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» у березні 2017 року звернулось до апеляційного суду Дніпропетровської області із апеляційною скаргою.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ фірма «Консоль ЛТД» задоволено частково, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року змінено в частині визнання недійсним іпотечного договору.

Визнано недійсним іпотечний договір № 151407Z109, укладений 13 березня 2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу КоваленкоН.Є. за реєстровим № 901, предметом якого є права оренди трьох земельних ділянок загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3), та об'єкт незавершеного торговельно-офісного центру «Сіті-Центр».

В іншій частині рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У касаційній скарзі ТОВ фірма «Консоль ЛТД», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційних скарг, заперечення представника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_6., ОСОБА_5 і ОСОБА_7 - ОСОБА_10 на касаційні скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, керувався положеннями ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 331, 355-358, 361, 546, 547, 573-576, 1130-1135, 1137, 1139 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 5, 6, 16, 18 Закону України «Про іпотеку», ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність», та дійшов висновку, що оспорюваний іпотечний договір укладений з порушенням законодавства, а тому судовому захисту підлягають лише права та інтереси, які належать та стосуються безпосередньо позивачів.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення місцевого суду в частині визнання недійсним іпотечного договору, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють,дійшовши обґрунтованого висновку, що суд першої інстанції вмотивовано визнав недійсним оспорюваний договір іпотеки, проте помилково визнав його недійсним в частині, щодо якої позовні вимоги не заявлені, оскільки спірний договір не містить часток, щодо яких суд визнав договір недійсним; при передачі в іпотеку об'єкта незавершеного будівництва не виділялося та не реєструвалося право власності на складові частини цього об'єкта, тобто зазначеним договором передано в іпотеку незавершене будівництво в цілому.

Також, судом апеляційної інстанції правильно та обґрунтовано відхилено доводи апеляційної скарги про те, що розгляд вказаної справи підсудний господарському суду, оскільки провадження у справі про банкрутство ТОВ фірма «Консоль ЛТД» порушено ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим 16 липня 2012 року, а ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», на яку посилається скаржник у своїй апеляційній скарзі, введена в дію 06 грудня 2012 року, тобто після постановлення господарським судом ухвали, що виключає можливість її застосування.

Докази та обставини, на які посилаються заявники у касаційних скаргах, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявників з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року в частині, яка не змінена апеляційним судом Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В.Попович