РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 квітня 2017р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

при секретарі Чалій Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006р., на даний час шлюб розірвано за рішенням суду від 22.09.2009р. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_3, 27.12.2007р.н., батьком якого записаний відповідач. Ще до розірвання шлюбу, з травня 2009р. дитина мешкає з нею, відповідач не цікавиться вихованням та розвитком дитини, не приймає ніякої участі в цьому, аліменти раніше сплачував нерегулярно та в меншому розмірі, останні півроку взагалі не сплачує, у звязку з чим утворилась заборгованість. Вказані обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків та є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Просить позбавити відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3, 27.12.2007р.н.

В судове засідання позивачка та її представник не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, причини неявки не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст.224 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.141,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2006р. Шлюб розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 22.09.2009р., яке набрало законної сили 06.10.2009р.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 27.12.2007р.н.

Батьком дитини в свідоцтві про його народження записаний ОСОБА_2.

З травня 2009р. сторони мешкають окремо, дитина мешкає з матірю і знаходиться на її утриманні та вихованні.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2009р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.05.2009р. і до повноліття дитини.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.04.2014р. розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, був зменшений з 1/4 частини до 1/5 частини усіх видів заробітку боржника, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, складеного державним виконавцем Хортицького ДВС станом на 01.02.2017р. ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 35249,80грн.

Згідно характеристики з місця навчання дитини ОСОБА_3, останній мешкає разом з матірю та бабусею, які займаються вихованням та утриманням дитини, забезпечують розвиток дитини, її виховання, навчання. Батько дитини ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, дитиною не цікавиться, школу не відвідує.

Згідно висновку органу опіки та піклування в особі районної адміністрації ЗМР по Хортицькому районувід 21.04.2017р. ним визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_3, 27.12.2007р.н.

Зясувавши повно, всебічно та обєктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозвязку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини, з дитиною не спілкується, заходів для забезпечення належних умов розвитку та виховання дитини не приймає, аліменти в установленому законом порядку не сплачує і має заборгованість, що, на думку суд, є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3, 27.12.2007р.н.

На підставі вищевикладеного, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00грн.

Керуючись ст.7,141,150,155,164 Сімейного кодексу України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.3,4,10,11,57-61,88, 212-215,224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

ОСОБА_2, 01.03.1985р.н., ур. м.Запоріжжя, громадянина України, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, 27.12.2007р.н.

Стягнути з ОСОБА_2, 01.03.1985р.н., на користь ОСОБА_1, 26.10.1982р.н., в рахунок повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 640,00грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.А.Мурашова

25.04.2017