Справа № 266/4590/16-ц
Провадженя№ 2/266/262/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Курбановой Н.М.,

при секретарі Шишхановій К.Р.,

розглянув заочно у відкритому судовому засідання в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про надання дозволу на виїзд та в'їзд неповнолітніх дітей,

третя особа: Служба у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом про надання дозволу на безперешкодний виїзд та в'їзд дитини через лінію розмежування в зоні проведення АТО без згоди та супроводження батька, вточнивши позовні вимоги, просила надати дозвіл ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд і виїзд через лінію розмежування в зоні проведення антитерористичної операції, з метою відвідування родичів на тимчасово окупованій території, м.Новоазовська, Донецької області, в період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, в її супроводі. Також просила надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасовий виїзд і виїзд через лінію розмежування в зоні проведення антитерористичної операції, з метою відвідування родичів на тимчасово окупованій території, м.Новоазовська, Донецької області, в період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_6, в її супроводі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народилася донька ОСОБА_4. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилася донька ОСОБА_3. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний - ОСОБА_6. З батьками доньок вона не перебувала у зареєстрованих шлюбах. Відразу після народження дитини кожен з них покидав її. Місце знаходження батьків доньок їй зараз невідомо. Зараз у неї виникла необхідність поїхати разом з доньками до їх бабусі - ОСОБА_5, яка мешкає на тимчасово окупованій території, так званій ДНР, для укріплення родинних зв'язків, в період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року, але без дозволу батьків доньок вона не може це зробити. Виїзд на тимчасово окуповану територію України громадян України здійснюється через контрольні пункти. Відповідачі згоди на виїзд дітей не надають, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду.

Позивачка до суду не з'явилася, надала заяву, якою підтримала доводи позову, просила справу розглянути без її участі, уточнений позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до відкритого судового засідання не з'явилися, відомостей про причини неявки суду не надали, про дату та час судового засідання були повідомлені через оголошення у пресі (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Кур'єр»), у зв'язку з чим суд, керуючись ч. 4 статтею 169 Цивільного процесуального кодексу України, розглядає справу без їх участі та на підставі статті 224 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Представник третьої особи служби у справах дітей Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради до суду не з'явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність, за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовної заяви у повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження від 07.08.2012 року, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадяни України - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 07.08.2012 року, виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадяни України - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 7).

Статтею 52 Конституції України передбачено, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Частиною 2 ст. 154 СК України передбачено, що батьки мають право звертатись до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

В статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року зазначено, тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ст.3 Закону, тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

Статтею 4 Закону передбачено, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Правовий режим тимчасово окупованої території може бути визначено, змінено чи скасовано виключно законами України.

Частина 1 статті 5 Закону зазначає, що Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України.

У ч.1 ст.10 Закону вказано, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї через контрольні пункти в'їзду - виїзду за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» № 367 від 04 червня 2015 року , передбачено, в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (ЗП України, 1995 р., № 4, ст. 92; 2010 р., № 65, ст. 2239).

Виїзд з тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи в супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників.

Відповідно до п.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», зі змінами від 01 жовтня 2016 року, вбачається, що документами, які дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в'їзд в Україну).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків, із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частино 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року, за якою, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ч.7 ст.6 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Європейської Конвеції про права дитини держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На теперішній час, у зв'язку із проведенням на території Донецької області антитерористичної операції позивачка має можливість з дітьми відвідати родичів на території так званої ДНР, однак відповідачі не надають згоди на вивезення дітей.

Відповідачі не скористалися можливістю спростувати заявлені доводи та навести об'єктивні причини, за якими вони відмовляють позивачці у наданні згоди на виїзд дітей, тим самим безпідставно зловживаючи своїми правами і обмежуючи права дітей та позивачки.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

За таких обставин суд, з метою дотримання інтересів неповнолітніх дітей, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов задовольняє у повному обсязі.

Згідно рахунку № 1093 ДП «Редакції газети «Урядовий кур'єр» від 25.01.2017 року позивачем понесені витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів у сумі 630,00 грн.

Витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, в сенсі ст. 79 ЦПК України, відносяться до судових витрат.

Крім того, при зверненні до суду позивачкою був сплачений судовий збір, який на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

За таких обставин слід стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 551,21 грн., який був сплачений останнім при подачі позову, витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів в розмірі 630,00 грн., а всього 1181,21 грн. в рівних частках по 590,61 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про надання дозволу на виїзд та в'їзд неповнолітніх дітей - задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на тимчасовий виїзд і виїзд через лінію розмежування в зоні проведення антитерористичної операції, з метою відвідування родичів на тимчасово окупованій території, м.Новоазовська, Донецької області, неповнолітній доньці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на тимчасовий виїзд і виїзд через лінію розмежування в зоні проведення антитерористичної операції, з метою відвідування родичів на тимчасово окупованій території, м.Новоазовська, Донецької області, малолітній доньці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 01.06.2017 року по 31.12.2017 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_6.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_6на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 551,21 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, в сумі 630,00 грн., а всього 1181,21 грн. по 590,61 грн. з кожного.о.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Курбанова Н. М.