Провадження №2-н/523/714/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. суддя Суворовського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час та з моменту ухвалення наказу і до досягнення дітьми повноліття, -

ВСТАНОВИВ:

Із заявою про видачу судового наказу звернулася ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час та з моменту ухвалення наказу і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

У звязку з тим, що вимога про стягнення аліментів за минулий час повязана з необхідністю надання належних доказів на підтвердження вживання ОСОБА_2 заходів щодо одержання аліментів від ОСОБА_3, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати, то в частині вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, тому що ця вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження та повинна бути повернута заявнику.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно ч.2 ст.101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення ними повноліття, відповідають вимогам, за якими може бути видано судовий наказ, відповідно до ч.1 ст. 96 ЦПК України.

Розглянувши інформацію з відповідного органу про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, справа підсудна Суворовському районному суду м. Одеси, відповідно до положень ст.97 ЦПК України.

Заява про видачу судового наказу подана і оформлена відповідно до вимог викладених у ст.98 ЦПК України, до заяви додані копії всіх документів відповідно до вимог ч.3 ст.98 ЦПК України. Підстав для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу чи її повернення, відповідно до ст.100 ЦПК України, - не встановлено.

Керуючись ст.ст. 96, 100, 101 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час відмовити та повернути заявнику.

Розяснити ОСОБА_2 право на звернення з тими самими вимогами у позовному порядку, оскільки відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою в наказному порядку.

Відкрити наказне провадження за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Видати судовий наказ по суті заявлених вимог у триденний строк з моменту постановлення ухвали про відкриття наказного провадження.

Ухвала в частині відмови у прийнятті заяви в частині вимог про стягнення аліментів за минулий час може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя: