УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., при секретарі Огневюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

В заяві зазначає, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів позовні вимоги заявника задоволені. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили 10.02.2014 року.

10.04.2014 року було видано заявнику виконавчий лист № 335/11992/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових коштів у розмірі 32 006 грн. та судових витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн.

В строки передбачені законодавством заявник предявив виконавчий лист № 335/11992/13- ц, для примусового виконання до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак 27.02.2015 року постановою державного виконавця заявнику було повернуто виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, за боржником зареєстровано майно, проте звернути стягнення не є можливим оскільки квартира знаходиться в іпотеці в банківській установі, інше майно на яке можливо звернути стягнення відсутнє.

В своїй постанові державний виконавець зазначив строк для повторного предявлення до виконання виконавчого документу, а саме до 27.02.2016 року. Однак, законодавством передбачено, що повторно виконавчий лист предявляється протягом трьох років з моменту повернення. Таким чином, строк для пред'явлення виконавчого листа № 335/11992/13-ц повинен бути до 27.02.2018 року.

Враховуючи, що в постанові державного виконавця зазначено строк предявлення невірно до 27.02.2016 року, то фактично заявник пропустив строк встановлений для повторного предявлення до виконання виконавчого документу через погіршення стану його здоровя. Він є інвалідом ІІІ групи, його постійно, щоденно турбують головні болі, більше в затильній частині голови, часто виникає запаморочення, часті болі в епігарстрії натощак і після їжі, тяжкість в правому під реберї, ізжога, болі в колінних та ліктьових суглобах, поганий сон, нестійкий настрій, виражена слабкість, пониження зору.

Внаслідок захворювань, отриманих під час проходження військової служби, він змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, оскільки внаслідок проходження військової служби він отримав невиліковні захворювання.

Таким чином, в передбачений законом строк він повторно не предявив виконавчий лист до виконання, а заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2014 року залишається на сьогоднішній день невиконаним.

Заявник просить суд визначити причину пропуску для повторного предявлення виконавчого листа до виконання поважною. Поновити пропущений строк для повторного предявлення виконавчого листа № 335/11992/13-ц, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя від 10.04.2014 року до виконання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових коштів у розмірі 32 006 грн. та судових витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн.

В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, тому на підставі ч. 2 ст. 371 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності не зявившихся осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути питання поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів позовні вимоги заявника задоволені. Вказане заочне рішення суду набрало законної сили 10.02.2014 року.

10.04.2014 року було видано заявнику виконавчий лист № 335/11992/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми грошових коштів у розмірі 32 006 грн. та судових витрат на правову допомогу у розмірі 1 000 грн.

Виконавчий лист № 335/11992/13- ц, був предявлений для примусового виконання до Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

27.02.2015 року постановою державного виконавця заявнику було повернуто виконавчий документ на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, за боржником зареєстровано майно, проте звернути стягнення не є можливим оскільки квартира знаходиться в іпотеці в банківській установі, інше майно на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Строк для повторного предявлення до виконання виконавчого документу зазначено до 27.02.2016 року

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути предявленні на виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Підставою для поновлення строку предявлення до виконання виконавчого документа є наявність поважних причин такого пропуску, встановлення яких віднесено на розсуд суду, який у кожному конкретному випадку має в залежності від конкретних обставин встановити їх наявність та обєктивну вагу для сторін та для справи. Зокрема, поважною причиною пропуску строку для предявлення документа до виконання є тривала хвороба стягувача, що перешкоджала вчиненню подібних дій, тривале відрядження тощо. Як поважні причини не слід розглядати перебування стягувача в омані, якщо у введенні в цей стан не винен боржник, щодо способу та порядку виконання судового рішення, або відсутність коштів у боржника для виконання зобовязання тощо.

Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом, та у разі визнання причин пропуску поважними може поновити його (ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст.371 ЦПК України ).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для предявлення до виконання документа, виданого на підставі судового рішення, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Заявник в заяві зазначає, що він є інвалідом III групи (інвалідність повязана з виконанням обовязку військової служби при ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС). Внаслідок перебування в зоні Чорнобильської катастрофи він отримав низку хвороб, які турбують його протягом багатьох років кожен день. Внаслідок захворювань, отриманих під час проходження військової служби, він змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури, оскільки внаслідок проходження військової служби він отримав невиліковні захворювання. Він періодично перебуває на стаціонарному лікуванні, таким чином, в передбачений законом строк він повторно не пред'явив виконавчий лист до виконання

Проте, заявник до заяви про поновлення строку не долучив жодного належного і допустимого доказу у підтвердження обставин, на які він посилався в обґрунтування існування у нього поважних причин, які б перешкоджали йому вчасно предявити виконавчий лист до виконання.

Більше того, поновлення строку для предявлення виконавчого документу до примусового виконання за відсутності поважних причин, після спливу тривалого з моменту набрання рішенням законної сили, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі, в тому числі і на стадії виконання рішення суду. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на предявлення виконавчого документу до виконання без доведеності заявником поважності причин порушило б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

Обмеження строком можливості предявлення виконавчого документа до виконання застосовується з метою дотримання принципу юридичної визначеності, що є однією зі складових верховенства права.

За таких обставин суд вважає, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку на предявлення виконавчого документа до виконання, а відтак, відсутні правові підстави для поновлення строку для предявлення вказаного виконавчого документа до примусового виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 371 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя А.В.Воробйов