Справа № 357/1105/17 Головуючий у І інстанції Цуранов А. Ю.
Провадження № 22-ц/780/3836/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 38 10.10.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Білоконь О.В., Приходька К.П.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

01 лютого 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом, посилаючись на те, що 15.09.2014 року ОСОБА_6 залишила заповіт, відповідно до якого заповіла свою квартиру АДРЕСА_1 в наступних частках: ОСОБА_2 - 1/2 частку, ОСОБА_4 - 1/4 частку та ОСОБА_3 - 1/4 частку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла, а після неї відкрилась спадщина до складу якої увійшла зазначена в заповіті квартира.

18.01.2017 року вони звернулись до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримали відмову в їх задоволенні у зв'язку з пропуском ними шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що, пропуск строку був зумовлений неправильним розумінням законодавства про спадкове право, просили визначити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 додатковий строк - 2 місяці для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2017 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_6, протягом двох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті ОСОБА_6, протягом двох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі відповідач у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.09.2014 року ОСОБА_6 склала заповіт згідно якого заповіла квартиру № 15, що знаходиться в будинку за АДРЕСА_2 в наступних частках: ОСОБА_2 - 1/2 частка, ОСОБА_4 - 1/4 частка та ОСОБА_3 - 1/4 частка.

07.07.2016 року ОСОБА_6 померла, про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1

Після неї спадщину прийняли: ОСОБА_2 - 21.09.2016 року, ОСОБА_7 - 24.03.2017 року.

18.01.2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6.

Цього ж дня нотаріус виніс постанову № 73/02-31, якою відмовив ОСОБА_3 в оформленні спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з пропущенням ним встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Також, 18.01.2017 року нотаріус виніс постанову № 74/02-31, якою відмовив ОСОБА_4 в оформленні спадкових прав за законом на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв'язку з пропущенням ним встановленого законом строку для прийняття спадщини.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачі дізнались про наявність заповіту в січні 2017 року, що перешкоджало їм звернутися до органів нотаріату із заявами про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку та є поважною причиною його пропуску.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із показів позивачів допитаних в якості свідків судом встановлено, що заповіт вони знайшли в січні 2017 року, а з копії матеріалів спадкової справи не вбачається, що позивачі повідомлялись нотаріусом про відкриття спадщини та про наявність складеного на них заповіту.

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_4 пояснив, що спілкувався з бабусею, але не знав, що на нього буде складений заповіт, в документах матері, яка померла в серпні 2015 року, він, в січні 2017 року, знайшов оригінал заповіту, після чого з'явився до нотаріальної контори.

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_3 пояснив, що в кінці грудня 2016 року він дізнався про існування заповіту, після чого з'явився до нотаріальної контори.

З викладеного вбачається, що позивачі не є спадкоємцями першої черги за законом, а є спадкоємцями за заповітом, про який дізналися з пропуском незначного, не більш ніж місяць строку, для здійснення дій для прийняття спадщини, але у зв'язку з пропуском цього строку їм було відмовлено.

Таким чином, з урахуванням усіх встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд обґрунтовано вважав такі причини пропуску поважними і визнав позов обґрунтованим, у зв'язку з чим апеляційна скарга як необґрунтована підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді