Справа № 456/1009/17
Провадження № 2/456/1067/2017
РІШЕННЯ

іменем України

09 жовтня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

з участю: секретаря Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.03.2012р., яка станом на 28.02.2017 року становить 28723,12 грн.

В обґрунтування позову покликався на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 29.03.2012 року ОСОБА_1, отримав кредит у розмірі 800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1, ухиляється від виконання зобовязання, тому станом на 28.02.2017р. виникла заборгованість в розмірі 28723,12 грн., яка складається з: 775,83 грн. заборгованості за кредитом; 22 118,45 грн. заборгованості по процентах за користуванням кредитом; 3984,88 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 1343,96 грн. штраф (процентна складова). На підставі зазначеного представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.03.2012 року у зазначеному розмірі, а також судові витрати у розмірі 1600 грн.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надав суду клопотання, в якому наполягав на позовних вимогах, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач належним чином повідомлявся про час та місце судового розгляду, але повторно в судове засідання не зявися, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача та ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобовязання.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту), оплати винагороди Банку.

Пункт 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг передбачає, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф, в розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного 29.03.2012р. договору № б/н, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 800,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується заявою підписаної відповідачем про приєднання до Умов та Правил надання батьківських послуг. Під час підписання анкети заяви відповідач був ознайомлений з правилами кредитування і сторонами узгоджено суттєві умови договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором виконав належним чином, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Останній зобовязання за договором не виконав, у визначений договором строк не повернув кредитні кошти, не сплатив відсотки та інші платежі, передбачені договором.

У звязку з порушенням виконання зобовязання за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 28.02.2017 року становить 28 723,12 грн., з яких: 775,83 грн. заборгованості за кредитом; 22 118,45 грн. заборгованості по процентах за користуванням кредитом; 3984,88 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 1343,96 грн. штраф (процентна складова).

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.6-8).

Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобовязань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 28.02.2017р. становить 28 723,12 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в розмірі 1600,00 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,625, 1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_1, 04.05.1994р. народження, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.03.2012р., яка станом на 28.02.2017 року становить 28 723 (двадцять вісім тисяч сімсот двадцять три) грн. 12 коп., з яких: 775,83 грн. заборгованості за кредитом; 22 118,45 грн. заборгованості по процентах за користуванням кредитом; 3984,88 грн. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи відповідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.00 коп. - штраф (фіксована частина), 1343,96 грн. штраф (процентна складова), а також 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня отримання його копії через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_2