Справа № 2-255/2011
У Х В А Л А

14 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник оскаржує дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 при постановленні нею постанови про опис та арешт боржника від 07.09.2017 року у ВП №51381044, зазначаючи, що державний виконавець в порушення п. 2 ч.5 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» при описі майна не дотримала визначеного законом порядку, не зазначила кількість кімнат (приміщень) в описаній будівлі, їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди. Та крім того, в оскаржуваній постанові відповідальним зберігачем описаного майна призначено та попереджено про кримінальну відповідальність ОСОБА_1, в графі «Зберігач» та «Боржник» зазначено, що ОСОБА_1 від підпису відмовився, зазначене скаржник вважає неприпустимим та просить суд визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 07.09.2017 року у ВП № 51381044.

Представник скаржника підтримав вимоги скарги.

Старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 заперечила скаргу.

Заслухавши позицію учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, суд дійшов до висновку, що вимоги скаржника не обґрунтовані, а тому не підлягають до задоволення.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавчий лист №2-255 від 23.01.212 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики в сумі 78193 грн.

Встановленим є те, що 07.09.2017 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУ Київської області було винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

Скаржник оскаржує дану постанову, посилаючись на те, що державним виконавцем порушено обовязковий порядок опису майна, зокрема, не було зазначено повну характеристику будівлі, яка була описана, не зазначено кількість поверхів, кімнат, площа інших споруд, а також в оскаржуваній постанові зазначено, що відповідальним зберігачем майна призначено ОСОБА_1, який не надавав на це згоди, та крім того, в постанові міститься запис про відмову ОСОБА_1 від підпису.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові державний виконавець прийняв рішення про опис нежитлової будівлі за адресою: Київська область, м. Біла Церква вул. Сквирське шосе 29, нежитлова будівля під літ «Н», загальною площею 421,5 кв.м. Дане приміщення на праві приватної власності належить ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу від 22.12.2005 року. З копії договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 22.12.2005 року, вбачається такий саме опис /характеристика/ майна, тобто відсутнє зазначення поверхів, кімнат, їх призначення, розмір інших приміщень, матеріали стін, їх площа. Описане майно належно ідентифіковано, а відсутність даних про поверхи, кількість кімнат, матеріали стін не може бути підставою для скасування постанови про опис та арешт майна.

У відповідності з ч. 1, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Встановлено, що ОСОБА_1, як боржник у виконавчому провадженні не виконав добровільно рішення суду про стягнення боргу, а тому державний виконавець застосував інші заходи щодо виконання рішення суду.

Суд звертає увагу, що опис та арешт майна є заходом примусового характеру, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» і даний захід було вчинено державним виконавцем з метою реального виконання рішення суду. Заявник не зазначає якої шкоди було заподіяно йому внаслідок дій виконавця, оскільки факт боргу не заперечується, та обставина передачі на зберігання майна власнику, також, не порушує його права, оскільки він і є власником цього майна. Обраний захід був необхідним, виконавець діяла відкрито, прозоро та її дії були ефективні, спрямовані на виконання рішення суду і виправдані ситуацією, вчинені в присутності двох понятих, а при здійсненні перешкод при опису майна боржника, було ще запрошено працівників поліції.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383,384,385, 386,387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 при постановленні постанови про опис та арешт боржника від 07.09.2017 року у ВП №51381044.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя ОСОБА_4