Справа № 204/6380/17
Провадження № 2/204/1984/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Власенко О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом Органа опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; та стягнути з неї аліменти на утримання її малолітніх дітей у розмірі 1/3 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину від дня пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття на користь закладу чи особи, куди їх буде влаштовано. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що ОСОБА_2 є матір'ю малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка у шлюбі не перебувала. Відомості про батька дітей записані на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Діти перебувають на обліку в управлінні-службі у справах дітей як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах (батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків). Також, сім'я перебуває на обліку в центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Вперше у поле зору управління-служби родина потрапила на підставі повідомлення з КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 6» ДОР» від 12.09.2013 року. Згідно їх інформації, до інфекційного відділення вказаної лікарні 10.09.2013 року о 20.00 годин було госпіталізовано дитину ОСОБА_4. Дитина доставлена бригадою швидкої медичної допомоги з адреси: АДРЕСА_1 разом з матір'ю, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Зі слів лікаря швидкої медичної допомоги, виклик здійснила сусідка у зв'язку з тим, що дитина перебуває у неналежних умовах. На момент приїзду лікарів у помешканні знаходилось багато дорослих людей, які перебували в стані алкогольного сп'яніння, в тому числі і мати дитини. Дитина перебувала без необхідного нагляду дорослих, з ознаками ГРВІ, стан дівчинки був середньої важкості, за рахунок катаральних змін в носоглотці, кашлю. З ОСОБА_2 спеціалістами управління-служби було проведено відповідну профілактичну роботу, попереджено про правові наслідки невиконання батьківських обов'язків. Проте, належних висновків для себе ОСОБА_5 не зробила. 29 листопада 2013 року малолітню ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому було влаштовано до КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР, де вона перебуває по теперішній час на повному державному забезпеченні. Крім того, згідно повідомлень з КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7», де медично обслуговуються малолітні, діти мають контакт з хворою на туберкульоз матір'ю, мати не завжди ретельно виконує рекомендації сімейного лікаря, не відповідальна, в амбулаторію з'являється лише після неодноразового запрошення лікаря. ОСОБА_6 - дитина-інвалід з діагнозом «Нейросенсорна туговухість» (хлопчик глухий та німий, спілкується мовою жестів). За період перебування дітей на обліку в управлінні-службі, спеціалістами неодноразово обстежувалися їх житлово-побутові умови, їх було виявлено незадовільними. У кімнатах брудно, не прибрано, неприємний запах, на кухні купи брудного посуду із залишками зіпсованої їжі. Запас продуктів та готових страв майже відсутній. Подвір'я занедбане, завалене мотлохом, не пристосоване для проведення дітьми дозвілля. При наявності невеликої земельної ділянки, жодної овочевої культури ніколи висаджено не було. Мати часто збирає вдома сумнівні компанії, з якими розпиває алкогольні напої, веде асоціальний спосіб життя. Залишає старшого ОСОБА_3 без догляду, що може призвести до дитячої бездоглядності та безпритульності, особливо враховуючи його обмежені фізичні можливості. До того ж, незважаючи на неодноразові попередження лікарів та суб'єктів соціальної роботи, ОСОБА_2 не дбає про стан свого здоров'я, чим ставить життя та здоров'я своїх дітей під загрозу. Так, маючи тяжку та соціально-небезпечну хворобу «Ускладнений інший туберкульоз верхньої лівої легені (фіброз, щільні вогнища) МБТ-, категорія-5, група-1», вона рекомендації лікарів не виконує, на обстеження не з'являється. 09 вересня 2017 року ОСОБА_2 покинула вдома ОСОБА_3 на призволяще та з сумнівною компанією веде асоціальний спосіб життя, вдома не проживає, батьківські обов'язки відносно дітей не виконує. 11 вересня 2017 року сусіди привели ОСОБА_3 на навчання до реабілітаційного центру, де він перебуває на п'ятиднівці. Після чого хлопчиком почав опікуватися дядько ОСОБА_7 Крім того, за інформацією Чечелівського ВП ДВП від 06.10.2017 року, ОСОБА_2 тривалий час вдома не проживає, її фактичне місце знаходження/перебування встановити не виявилося можливим. З метою збереження дітей у сім'ї, питання причин невиконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків неодноразово розглядалося на комісії з питань захисту прав дітей виконкому у період 2013-2017 років. Матері надавалися необхідні рекомендації суб'єктів соціальної роботи щодо покращення життя дітей, повернення доньки ОСОБА_4 додому, роз'яснювалися правові наслідки невиконання батьківських обов'язків. Проте, мати постійно нехтувала рекомендаціями суб'єктів соціальної роботи, діючим законодавством та інтересами дітей. Такий асоціальний спосіб життя матері та її байдуже ставлення до подальшої долі дітей свідчить про те, що діти їй непотрібні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги позивача підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, вказавши, що відповідачка своїх батьківських обов'язків не виконує. При цьому, посилалася на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача та просила відмовити йому в повному обсязі.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є матір'ю малолітніх дітей:

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 виданим повторно 16.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 05 від 21.09.2007 року (а.с.7);

-ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 виданим 14.06.2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 558 від 14.06.2013 року (а.с.9).

Відомості про батька малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані на підставі ч. 2 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відповідним листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.8).

Відомості про батька малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, записані на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.10).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Проте, мати дітей свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а саме: ухиляються від їх виконання, байдуже ставиться до виховання дітей, що негативно впливає на емоційний та фізичний стан дітей.

Відповідачка неодноразово була попереджена Управлінням-службою у справах дітей виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради щодо недопущення невиконання нею батьківських обов'язків, а у разі допущення таких дій з її боку - її буде притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 184 КУпАП (а.с.32-33).

Проте, відповідачка проігнорувала вищевказані попередження та продовжує не виконувати батьківські обов'язки щодо своїх малолітніх дітей.

У зв'язку з вищевказаним, постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2014 року по справі № 204/7517/14-п відповідачку було визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. Вказана постанова скасована не була та набрала законної сили 03 листопада 2014 року (а.с.18).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини щодо невиконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків щодо її малолітніх дітей не потребують доказування, оскільки ці обставини вже встановлені постановою суду по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили.

Крім того, судом встановлено, що 10.09.2013 року, о 20.00 годин, до Комунального закладу «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради» в інфекційне відділення вказаної лікарні було госпіталізовано ОСОБА_4, яка доставлена бригадою швидкої медичної допомоги з адреси: АДРЕСА_1 разом з матір'ю, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Зі слів лікаря швидкої медичної допомоги, виклик здійснила сусідка у зв'язку з тим, що дитина перебуває у неналежних умовах. На момент приїзду лікарів у помешканні знаходилось багато дорослих людей, які перебували в стані алкогольного сп'яніння, в тому числі і мати дитини. Дитина перебувала без необхідного нагляду дорослих, з ознаками ГРВІ, стан дівчинки був середньої важкості, за рахунок катаральних змін в носоглотці, кашлю. Вказані обставини підтверджуються листом Комунального закладу «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради» від 12.09.2013 року за № 01/вих/273 (а.с.14).

02 листопада 2013 року, о 23.00 годин, бригадою швидкої медичної допомоги до Комунального закладу «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради» доставлено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. При госпіталізації стан дитини важкий, обумовлений дихальною недостатністю ІІ ст., інтоксикацією, порушенням кровообігу П-А ст. Дитина знову доставлена з дому за адресою: АДРЕСА_1. Мати, яка супроводжувала дитину, знаходилася у стані алкогольного сп'яніння, надавала суперечливі, неуточнені дані про дитину (дату початку захворювання, прояви хвороби). За важкістю стану дитину госпіталізовано до відділення анестезіології та інтенсивної терапії, після чого переведено до відділення реанімації, де дівчинка перебувала з 02.11.2013 року по 08.11.2013 року. Остаточний діагноз: «Позалікарняна правобічна пневмонія. Туб контакт». Мати хвора на туберкульоз, не лікувалась. Дівчинка потребує відокремлення від матері. Вказані обставини підтверджуються листами Комунального закладу «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 2» Дніпропетровської обласної ради» та Комунального закладу «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 6» Дніпропетровської обласної ради» від 04.11.2013 року за № 5/954 та від 15.11.2013 року за № 01/вих/349 відповідно (а.с.15-16).

У зв'язку з вищевказаним, 29 листопада 2013 року малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення виконкому Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 22.11.2013 року № 204/2 (а.с.17), було влаштовано до Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради» за адресою: вул. Петрозаводська, буд.371-А, де вона перебуває по теперішній час на повному державному забезпеченні. Згідно інформації Комунального закладу «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради», за весь період перебування дитини у будинку дитини, мати жодного разу не відвідувала її, не цікавилася станом її здоров'я, ні письмово, ні по телефону не виявляла до неї батьківської турботи та піклування, не надавала будь-якої допомоги.

Крім того, згідно повідомлень Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 7», де медично обслуговуються малолітні, діти мають контакт з хворою на туберкульоз матір'ю, мати не завжди ретельно виконує рекомендації сімейного лікаря, не відповідальна, в амбулаторію з'являється лише після неодноразового запрошення лікаря. ОСОБА_6 - дитина-інвалід з діагнозом «Нейросенсорна туговухість» (хлопчик глухий та німий, спілкується мовою жестів).

ОСОБА_8 з першого класу навчається у Комунальному закладі освіти «Дніпропетровський навчально-реабілітаційний центр № 10» Дніпропетровської обласної ради». Згідно інформації навчального закладу, відповідачка не цікавиться навчанням дитини, не допомагає у виконання домашні завдань. Дитина повністю обслуговує себе самостійно. Зі слів хлопчика, він сам готує їсти, пере, прасує одяг, прибирає в домі. Через байдужість матері до навчання дитини, хлопчик погано засвоював навчальну програму, через що залишився на повторний курс другого класу. Крім того, мати просить забирати дитину чужих осіб, не надаючи навчальному закладу повної інформації про них. ОСОБА_6 не виконує домашнього завдання і зовнішній вигляд потребує кращого догляду. Мати на дзвінки часто не відповідає. До порад класного керівника не прислухається. Довідки, медичні документи надаються нею з великими труднощами. Мати приводить дитину неохайного, немитого, непідстриженого. Мати не працює, 01 вересня 2017 року не привела сина до начального закладу, сама не з'явилася, на телефонні дзвінки не відповідала. Привела сина 04 вересня 2017 року без медичних документів, пообіцяла привести 05 вересня 2017 року, але до школи не з'явилася. Мати безвідповідальна, материнські обов'язки не виконує, навчанням і вихованням сина не цікавиться. На протязі минулих років користувалася порадами чужих для ОСОБА_8 людей, приводила їх до школи, створюючи скандальні ситуації. З 11 вересня 2017 року мати зникла, до сина не приїздить, не забирає його по п'ятницям. Місце знаходження матері навчальному закладу невідоме. Хлопчиком опікується дядько ОСОБА_7, у якого ОСОБА_8 перебуває на повному утриманні, дядько забирає його на вихідні тощо.

Так, згідно повідомлення з Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 09.10.2014 року за вих. № 42/9753 (а.с.26), ОСОБА_2 у період час у з 09.00 до 16.00 залишила малолітнього ОСОБА_8 вдома без догляду дорослих, перебувала у невстановленому місці. Мати виявила відсутність дитини лише о 17.40 годин. Правоохоронними органами хлопчика було знайдено у його бабусі за адресою: АДРЕСА_2, куди він самостійно прийшов.

За період перебування дітей на обліку в управлінні-службі, спеціалістами неодноразово обстежувалися їх житлово-побутові умови, їх було виявлено незадовільними. У кімнатах брудно, не прибрано, неприємний запах, на кухні купи брудного посуду із залишками зіпсованої їжі. Запас продуктів та готових страв майже відсутній. Подвір'я занедбане, завалене мотлохом, не пристосоване для проведення дітьми дозвілля. При наявності невеликої земельної ділянки, жодної овочевої культури ніколи висаджено не було. Мати часто збирає вдома сумнівні компанії, з якими розпиває алкогольні напої, веде асоціальний спосіб життя. Залишає старшого ОСОБА_8 без догляду, що може призвести до дитячої бездоглядності та безпритульності, особливо враховуючи його обмежені фізичні можливості. Вищевказані обставини підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов проживання дитини (а.с.37).

До того ж, незважаючи на неодноразові попередження лікарів та суб'єктів соціальної роботи, ОСОБА_2 не дбає про стан свого здоров'я, чим ставить життя та здоров'я своїх дітей під загрозу. Так, маючи тяжку та соціально-небезпечну хворобу «Ускладнений інший туберкульоз верхньої лівої легені (фіброз, щільні вогнища) МБТ-, категорія-5, група-1», вона рекомендації лікарів не виконує, на обстеження не з'являється (а.с.31).

У зв'язку з таким ставленням матері до своїх батьківських обов'язків, рішенням виконкому Чечелівської районної у м. Дніпрі ради від 17.11.2017 року № 153, малолітнього ОСОБА_8 було передано на виховання та проживання до ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3, де він проживає по теперішній час.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_4, - комісія прийшла до висновку, що житлово-побутові умови дитини задовільні. Він забезпечений всім для нормальної життєдіяльності лише завдяки родині ОСОБА_7. Однак хлопчик залишається на обліку в УССД, оскільки в Красногвардійському районному суді перебуває позовна заява органу опіки та піклування про позбавлення гр. ОСОБА_2 батьківських прав. Також, у акті зазначено, що родина ОСОБА_7 мешкає у приватному будинку, розміщеному на 0,10 га землі. На земельній ділянці вирощується огородина. Власником будинку є гр. ОСОБА_9 Загальна площа будинку - 100 кв.м., житлова - 70 кв.м. Будинок складається з 3-х окремих житлових кімнат, кухні, коридору, ванної кімнати сумісної з сан.вузлом. Всі комунікації функціонують. У кімнатах сучасний ремонт, меблі, техніка. Санітарний стан будинку задовільний, у кімнатах чисто, затишно, охайно. У наявності були готові страви та запас продуктів. З 09.09.2017 року мати ОСОБА_6, гр. ОСОБА_2, батьківські обов'язки відносно нього не виконує, покинула його на призволяще за своєю адресою: АДРЕСА_5. Внаслідок цього за бажанням гр. ОСОБА_7 та його сім'ї ОСОБА_3 на вихідних, лікарняних та канікулярних днях проживає у них, родина ОСОБА_7 забезпечила хлопчика всім необхідним для нормальної життєдіяльності, дитина перебуває на повному їх фінансовому утриманні. Хлопчик проживає в одній кімнаті з їхнім сином ОСОБА_10, спить на розкладному кріслі, має сезонний одяг, канцелярське приладдя, стіл для навчання тощо. Хлопчик з понеділка по п'ятницю перебуває на 5-тиденці в школі-інтернаті за адресою: вул. Філософська, 29 м. Дніпро.

Вищевказані обставини, зокрема, щодо невиконання відповідачкою своїх батьківських обов'язків щодо її малолітніх дітей, також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7, який є дядьком ОСОБА_3 та з яким він мешкає; ОСОБА_11, яка є спеціалістом управління-служби у справах дітей. При цьому, ОСОБА_7 вказав, що навіть, коли мати проживала разом з дитиною, то ставилася до неї грубо, байдуже.

Крім того, згідно повідомлення Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.10.2017 року за вих. № 6/6862, працівниками СЮП Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області були проведені заходи, направлені на встановлення місця знаходження гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1. Однак, за вказаною адресою гр. ОСОБА_2 тривалий час не проживає, її фактичне місце знаходження/перебування встановити не виявилося можливим (а.с.38).

Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Однак, в даній сім'ї мати не створила дітям повноцінні і достойні умови життя. Мати не забезпечила їх належними житлово-побутовими умовами та не намагається дбати про гігієнічні потреби дітей, неодноразово попереджалася про неприпустимість такого відношення до своїх дітей, але відповідачка проігнорувала ці попередження.

Для набуття правового статусу дітей, позбавлених батьківського піклування й отримання, у зв'язку з цим, захисту та допомоги з боку держави, вирішення питання щодо подальшого влаштування дітей, позивач, в інтересах малолітніх дітей, просив припинити особисті немайнові права та обов'язки відповідачки по відношенню до її дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради від 06.10.2017 року за № 1017 «Про доцільність позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2», виходячи з інтересів дітей, враховуючи те, що поведінка відповідачки є винною, вона злісно ухиляється від виховання дітей, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, орган опіки вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Таким чином, з урахуванням всього вищевказаного, суд вважає, що обставини, зазначені позивачем в його позовній заяві, знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Тому, в судовому засіданні був допитаний малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не заперечував проти позбавлення батьківських прав його матері відносно нього. При цьому, вказав, що він проживає з дядьком та до матері повертатися не бажає та заперечує проти повернення його до матері.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у місті Дніпрі ради та думки самої дитини, суд дійшов висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, судом також встановлено, що відповідачка не забезпечує своїх дітей та добровільно допомогу на їхнє утримання не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Тобто, утримання відповідачкою своїх дітей є не її правом, а її обов'язком.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно же з ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

У зв'язку з вищевказаними положеннями чинного законодавства, з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання її дітей в судовому порядку.

Позивач просив суд визначити аліменти в частині від заробітку відповідачки в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Проте, судом встановлено, що відповідачка офіційно не працевлаштована та не має постійне регулярне джерело доходу, а доказів іншого суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тому, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на утримання її малолітніх дітей, у твердій грошовій сумі.

В силу ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема у статті 182 СК України частину другу викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В свою чергу, згідно з положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Установити у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення:

- дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні;

- дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень;

- працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні;

- осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Відповідачка є матір'ю двох малолітніх дітей, з яких: одній дитині - більше 6 років; та одній - до 6 років, у зв'язку з чим, враховуючи, що на кожну дитину розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідачки на утримання її малолітніх дітей, у розмірі 1600 грн.

За таких обставин, з урахуванням положень ч. 2 ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 10 жовтня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дітей, допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки повинно бути стягнено в дохід держави судовий збір по справі в сумі 1280 грн. 00 коп., з яких: судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в сумі 640 грн. 00 коп. (в частині стягнення аліментів) та судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру в сумі 640 грн. 00 коп. (в частині позбавлення батьківських прав), оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164-166, 180-184, 191 СК України, Законом України «Про забезпечення організаційно правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування», Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 3, 23 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), ст. ст. 12, 81-82, 89, 141, 258-259, 263-265, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Органа опіки та піклування виконкому Чечелівської районної у місті Дніпрі ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6, аліменти на утримання її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. 00 коп. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 10 жовтня 2017 року та до досягнення дітьми повноліття, на користь закладу або особи, куди буде влаштовано дітей.

На підставі ст. 430 ЦПК України, допустити рішення про стягнення аліментів до негайного виконання в межах суми платежу за 1 місяць.

Копію рішення направити в Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та Чечелівський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - для відома.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1280 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Самсонова