АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1703/17 Номер провадження 22-ц/786/2988/17Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Дорош А.І., Кузнєцова О.Ю.

за участю секретаря Гнатюк О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Виробничого підрозділу "Агрофірма "Лан-2007" Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" про витребування документів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, просив зобов'язати ВП «Агрофірма «Лан-2007» ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" надати йому довідку про нарахування заробітної плати за період його участі в ліквідації аварії на ЧАЕС у період із 08.06.1986 року по 07.08.1986 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що відповідачем йому незаконно відмовлено у видачі довідки про нарахування заробітної плати за період приймання участі в ліквідації аварії на ЧАЕС у період із 08.06.1986 року по 07.08.1986 року.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відмова суду першої інстанції у задоволенні заявленої вимоги є безпідставною, оскільки факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підтверджений архівною довідкою.

У письмових запереченнях ТОВ "Інвестиційно-промислова компанія "Полтавазернопродукт" просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обґрунтування заперечень повторно наведені доводи заперечень на позовну заяву.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 07.04.2017 року ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 (а.с.3).

ВП «Агрофірма «Лан-2007» ТОВ «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт» є правонаступником колгоспу «Іскра» (а.с.5).

Відповідно до Листа-повідомлення ВП «Агрофірма «Лан-2007» від 27.07.2017 року за вих. № 316, адресованого на ім'я ОСОБА_3, у останнього відсутні первинні документи про роботу в зоні відчуження із зазначенням кратності оплати праці за період з 01.06.1986 року по 07.08.1986 року, стосовно надання довідки про заробітну плату по фактично отриманих сумах за червень - серпень 1986 року ВП АФ «Лан-2007» повідомило, що в книзі обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу «Іскра» за 1986 рік дані про суми виплачених коштів відсутні. У вересні 1986 року вказана сума отриманої заробітної плати, але не вказано за який період та за яку роботу (а.с.8).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та обґрунтовано виходив з того, що довідка про нарахування заробітної плати за певний період не є майном в розумінні ст.190 Цивільного кодексу України, позивач не є її власником, а відповідач не вчиняв будь-яких дій пов'язаних з позбавленням позивача володіння таким майном, а отже право позивача в розумінні ст. ст. 387, 391 Цивільного кодексу України не є порушеним і позивачем неправильно обраний спосіб захисту.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, ще застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду. справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише-власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Наявність у діях власника майна волі на передачу майна виключає можливість його витребування і незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презумує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлене рішенням суду (ч.3 ст.397 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК майно може бути витребувано і у добросовісного набувача, якщо воно:

1) воно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3)вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхнь ої волі, а іншим шляхом.

Наведені роз'яснення суду касаційної інстанції підтверджують, що позивачем неправильно обрана правова підстава заявлених вимог, та, відповідно - неналежний спосіб захисту порушеного права.

Окрім того, відповідачем суду надані докази, якими підтверджується, що він (відповідач) об'єктивно невзмозі надати довідку, яку вимагає позивач, оскільки у нього відсутні первинні документи, необхідні для складання такої довідки.

В апеляційній скарзі зроблене посилання на архівну довідку №26446 від 22 серпня 2013 року, проте цей документ лише посвідчує факт участі позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та не може підмінити собою визначені законом первинні бухгалтерські документи, на підставі яких підприємство виготовляє довідку про заробітну плату.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов'язує скасування чи зміну судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І. Дорош

О.Ю. Кузнєцова

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов