Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Єрмаков Ю.В.
Справа № 408/8235/16-ц
Провадження № 22ц/782/275/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Єрмакова Ю.В.,

суддів Назарової М.В., Орлова І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 15 березня 2017 року у справі за позовом кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року КС «Імперіал ЛТД» (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення заборгованості.

Оскаржуваною ухвалою позовна заява визнано неподаною та повернута апелянту.

Не погодившись з даною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення судом норм цивільного процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Представник позивача в судове засідання зявився, підтримав апеляційну скаргу, інші сторони в судове засідання не зявились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, у звязку з чим судова колегія вважає за можливим розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати приходить до наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того,що позивачем не були усунуті недоліки, вказані в ухвалі суду від 09.02.2017 року, а саме не сплачено судовий збір, підстав для задоволення клопотання КС «Імперіал ЛТД» про відстрочення сплати судових витрат, не має.

Таких висновків суд дійшов з порушенням порядку вирішення цього питання.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просив суд на підставі ст.82 ЦПК України, враховуючи майновий стан, відстрочити сплати судового збору до прийняття рішення у справі .

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 09.02.2017 року у задоволенні клопотання КС «Імперіал ЛТД» про відстрочення сплати судових витрат відмовлено, та позовна заява КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу на підставі ч.1 ст.121 ЦПК України була залишена без руху та надано позивачеві строк (протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали) для усунення вказаних ухвалою суду недоліків, а саме сплати судового збору.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 15.03.2017 року позовну заяву КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України визнано неподаною та повернуто позивачу, оскільки останній зазначені недоліки не виправив.

При цьому, суд в ухвалі зазначає про те, що позивачем на підтвердження свого клопотання про відстрочення сплати судового збору вказано, що на майно кредитної спілки у звязку зі зведеним виконавчим провадженням накладено арешт на рахунки, також надано сертифікат №1057 Торгово-промислової палати від 14 жовтня 2016 року, яким засвідчено настання форс-мажорних обставин для КС «Імперіал ЛТД».

Отже, в матеріалах справи містяться достатні належні та допустимі докази того, що на час звернення з вказаним позовом до суду КС «Імперіал ЛТД» була позбавлена можливості сплатити відповідний судовий збір, при цьому в клопотанні ставиться питання тільки щодо відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення судом.

Тобто, на думку колегії суддів, позивачем було належним чином підтверджено доводи того, що його майновий стан перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку на час звернення до суду.

Крім того, у відповідності до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Саме такі приписи містяться у п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вказана ухвала постановлена судом поспішно, при вирішенні питання про можливість відкриття провадження у справі суд першої інстанції, крім іншого, належним чином не проаналізував, чи забезпечено належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи, з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з другого боку, з урахуванням національного законодавства та практики Європейського суду, чим порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно зі ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право:

1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу;

3) змінити ухвалу;

4) скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд:

1) відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і повернути справу до суду для вирішення питання у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 317 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу кредитної спілки «Імперіал ЛТД» задовольнити.

Ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 15 березня 2017 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання у встановленому законом порядку.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення у касаційному порядку.

Головуючий суддя Єрмаков Ю. В.

Судді: Назарова М.В.

ОСОБА_5