Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_4 23 187 грн витрат на утримання будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 23 187 грн витрат на утримання будинку АДРЕСА_1, 1 500 грн витрат на правову допомогу.

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_4 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 5 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06 червня 2016 року у вищевказаній цивільній справі визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_4 апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник у наданий йому строк не усунула її недоліків, а саме: не сплатила судовий збір за подання апеляційної скарги.

З такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, тому ухвалою судді від 05 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та надано п'ятиденний строк із моменту отримання копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків, а саме: для сплати судового збору у розмірі 606 грн 32 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 вересня 2016 року апеляційна скарга повернута заявнику у зв'язку з невиконанням вимог ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Положення ст. 121 ЦПК України щодо повернення заяви (апеляційної скарги) застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали про усунення недоліків.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 зазначає, що матеріали на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення про оплату судового збору у розмірі 606 грн 32 коп. відправлено на адресу суду 17 серпня 2016 року, тобто у межах наданого заявнику судом та встановленого ст. 121 ЦПК України строку.

Із доданого до касаційної скарги платіжного доручення вбачається, що 17 серпня 2016 року представником ОСОБА_4 - ОСОБА_5 сплачено судовий збір у розмірі та згідно реквізитів, зазначених в ухвалі апеляційного суду від 05 серпня 2016 року.

Із зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2016 року вручена ОСОБА_4 16 серпня 2016 року.

Суд, повертаючи заявнику апеляційну скаргу, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» повинен був перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що заявником не усунено недоліки апеляційної скарги, у зв'язку з чим підстав для визнання її неподаною та повернення не було.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це є порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта