Номер провадження: 22-ц/785/8453/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на ухвалу судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2017 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними та витребування майна,

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними та витребування майна.

Одночасно позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №20 по вул. Іцхака Рабіна (Якіра), 10, яка належить на праві власності ОСОБА_3

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2017 року заява ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволена. Вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №20 по вул. Іцхака Рабіна (Якіра), 10, яка належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2017 року ОСОБА_3

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу судді скасувати, постановити нову, якою в задоволені заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Таким заходом забезпечення позову, як арешт, суд захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними та витребування майна.

Одночасно ОСОБА_4 звернувся до суду з суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити його позов шляхом накладення арешту на квартиру №20 по вул. Іцхака Рабіна (Якіра), 10, яка належить на праві власності ОСОБА_3, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2017року належить квартири №20 по вул. Іцхака Рабіна (вулиця Якіра), буд.10.

Також судом встановлено, що між сторонами по справі виник спір з приводу визнання договору купівлі-продажу зазначеної квартири недійсним та витребування зазначеного майна у відповідача.

Оскільки, позивач звернувся до суду з позовом про визнання правочинів щодо спірний квартири недійсними та витребування майна, яке належить відповідачу на праві власності, яке він може відчужити, то існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Суддя, задовольняючи заяву про забезпечення позову, обґрунтовано виходив з того, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду, а тому на законних підставах наклав арешт на квартиру №20 по вул. Іцхака Рабіна (Якіра), 10, яка належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 18 травня 2017 року ОСОБА_3

Такі висновки суду вірні, відповідають обставинам справи та знайшли своє підтвердження під час апеляційної перевірки ухвали судді.

Апеляційна скарга не містить доводів, які можуть бути підставою для скасування ухвали судді, тому задоволенню не підлягають.

Таким чином, у відповідності до ст. 312 ч. 1 п. 1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-116цс за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_6