АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6574/17 Справа № 191/3684/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що відповідно до умов договору б/н від 09 квітня 2010 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, останній отримав кредит в розмірі 5.000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості.

Вказували, що ОСОБА_3 погодився з тим, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві.

Зазначали, що відповідно до п.3.2,3.3 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 порушив умови кредитного договору, суму кредиту не повернув, внаслідок чого у нього станом на 12 червня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 23.714 грн.48 коп., а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 12.856 грн.49 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 8.452 грн.54 коп., заборгованість за пенею та комісією в розмірі 800 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 1.105 грн.45 коп., яку вони просять стягнути з відповідача.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2016 року у звязку зі смертю відповідача ОСОБА_3 залучено правонаступника померлого ОСОБА_2

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати та провадження у справі закрити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 22 липня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

11 серпня 2016 року на адресу суду від адресові-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України надійшла інформація, з якої вбачається що відповідач ОСОБА_3 помер 03 жовтня 2015 року, втім у порушення вимог процесуального законодавства суд першої інстанції 12 серпня 2016 року відкрив провадження по даній справі.

Колегія суддів наголошує на тому, що закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у звязку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон повязує неможливість судового розгляду справи.

Підставами для закриття провадження у справі є обставини, які підтверджують: неправомірність виникнення процесу (п.п.1,2,5 ст.205 ЦПК України); неможливість його подальшого продовження (п.п.6,7 ст.205 ЦПК України); недоцільність його продовження (п.п.3,4 ст.205 ЦПК України).

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 передбачено, що суд закриває провадження у справі з підстав, передбачених ст.205 ЦПК України, перелік якої є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу (ст.37 ЦПК України).

Отже, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку із вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Статтями 1218,1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1)особисті немайнові права; 2)право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3)право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4)право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5)права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Частина 1 ст.608 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У п.32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають з кредитних правовідносин» (з наступними змінами та доповненнями) від 30 березня 2012 року №5 розяснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке.

З урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Колегія суддів наголошує на тому, що дані правовідносини допускають правонаступництво, втім суд першої інстанції відкрив провадження 12 серпня 2016 року, в той час коли з інформації, отриманої 11 серпня 2016 року, суду став відомим факт смерті відповідача по справі ще 03 жовтня 2015 року.

Тобто провадження було відкрито по справі за позовом до померлого особи.

Залучивши до участі у даній справі ОСОБА_2 у якості правонаступника померлого відповідача, суд першої інстанції також допустив порушення вимог законодавства саме у звязку з тим, що відповідач помер до подання позову та відкриття провадження по справі, що виключає залучення правонаступника та передбачає інший порядок для звернення з вимогою до спадкоємців про повернення боргу.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, відповідно до положень п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи, що рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року не узгоджується з даними, отриманими апеляційним судом при перевірці доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст.303,307,310,315,317 ЦПК України, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 липня 2017 року скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_4