Справа № 355/1295/17 Головуючий у І інстанції Коваленко К. В.
Провадження № 22-ц/780/5283/17 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 38 04.12.2017
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Суханової Є.М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря: Шуляка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт № 1-1884 складений 05.08.2016 року ОСОБА_4, посвідчений нотаріусом Баришівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 .

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що позивач в даному позові не ставить питання про визнання за ним права власності на спадкове майно, не оскаржує дій нотаріуса, а лише просити визнати недійсним правочин(заповіт). Таким чином даний позов не є майновим чи спадковим, та підсудність в даному позові повинна визначатись не за правилами виключної підсудності (місцем знаходження спадкового майна), а за загальними правилами підсудності визначеними ст.109 ЦПК України, тобто за місцем знаходження відповідача. Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним направлено до Березанського міського суду Київської області за адресою 07540 м. Березань Київської області вул. Шевченків шлях б.32.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду по суті до суду першої інстанції.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позивачем не ставляться вимоги майнового характеру (визнання права власності на спадкове майно, не оскаржуються дії нотаріуса), то розгляд даної справи має проводиться відповідно до положень ч. 1 ст. 109 ЦПК України, тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідача (м. Березань, вул. Набережна. 97).

Проте, колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Аналізуючи вказане положення ЦПК України, можна дійти висновку, що всі справи у їх предметом спору, прямо чи опосередковано, є нерухоме майно, розглядаються за місцем знаходження такого майна або основної його частини.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 14 ЦПК). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 364. 367 ЦК країни); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про підсудність вказаної справи Березанському міському суду Київської області, оскільки нерухоме майно, яке є спадковою масою після померлої ОСОБА_4 та зазначене у оскаржуваному заповіті знаходиться у смт. Баришівка, що територіально відноситься до юрисдикції Баришівського районного суду Київської області.

Колегія суддів, бере до уваги ту обставину, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи та постановив ухвалу про направлення справи за підсудністю, тобто судом першої інстанції фактично було позбавлено позивача права на захист своїх прав, оскільки в разі передачі справи до іншого суду спори між судами про підсудність не допускаються (ч. 1 ст. 117 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, ухвала Баришівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 311 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: