Справа № 694/1300/17
провадження 2/694/674/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

05.12.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі: Головуючої судді Сакун Д.І., при секретарі - Матвієнко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Звенигородка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в частці від заробітку у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення дитиною повноліття та на її утримання у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області. Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язку утримувати свою дитину. Крім того, позивачка на даний час не працює так, як доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Частинами 2, 4, 6 статті 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має також дружина, з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.6).

Між сторонами було укладено шлюб 01.11.2014 року Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №101 (а.с.5).

Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Ватутінського ВУЖКГ від 03.10.2017 р. № 26 (а.с.7).

Відповідно до Акту складеного депутатом Ватутінської міської ради ОСОБА_4 від 27.10.2017 року, позивачка разом з дочкою зареєстрована та проживає в будинку по вул. Київська, 4, м. Ватутіне, Черкаської області. Дитина знаходиться на утриманні матері (а.с.15).

Судом також встановлено, що домовленості між сторонами про форму та розмір участь відповідача в утриманні дитини не досягнуто, договір між ними про сплату аліментів на дитини, в порядку ст. 189 СК України, не укладався.

З вищенаведеного, підстави для звільнення відповідача від обовязку утримувати дитину (ст. 188 СК України) відсутні. Відповідач, як батько, проживаючий окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в утриманні малолітньої дочки.

З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бутити меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття, приписів сімейного законодавства України та враховуючи, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобовязаний приймати участь в утриманні своєї дочки ОСОБА_3 шляхом сплати аліментів на користь позивачки у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом, до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, з відповідача, слід стягувати аліменти на користь позивачки до досягнення дочки ОСОБА_5 трирічного віку у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з 19 жовтня 2017 року по 20.05.2018 року.

Відповідно до ст.. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, на думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону, а тому воно не може бути прийняте судом.

При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, в силу ст.ст. 84, 180 -183, 191,192 СК України, суд,-

ВИРІШИВ: Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 19 жовтня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду - 19.10.2017 року і до досягнення дитиною трьох років до 20 травня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Сакун