АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1161/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.Д. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.В., посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Колоди Л.В. від 20.02.2017 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органів прокуратури.

Слідчий суддя Колода Л.В. не дослідила окрему ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області, що не виконана прокуратурою, не витребувала та не дослідила ухвалу про відкриття кримінального провадження від 16.07.2013 року.

У звязку з викладеними порушеннями слідчим суддею Колодою Л.В. було завдано ОСОБА_6 матеріальну та моральну шкоду.

Просив суд стягнути в відповідача на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 60 979 грн. та матеріальну шкоду в сумі 9 556 грн.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року у відкритті провадження за вказаним позовом відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Так, відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність прокуратури Черкаської області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Звертаючись до суду із позовом про відшкодування шкоди, ОСОБА_6 вказав на завдання йому шкоди слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Колодою Л.В. за його скаргою у справах №711/950/17, №711/961/17.

За змістом статей 126, 129 Конституції України законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посяганням на процесуальну незалежність.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, як правильно зазначив районний суд, такі категорії справ не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з цивільним позовом.

В свою чергу, особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» судам роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про Вищу раду правосуддя».

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» судам роз'яснено, що у розумінні положень ч. 1 ст. 2, п. 1, 7, 9 ч. 1 ст. 3, ст. 17, ч. З ст. 50 КАСУ судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді чи суду під час здійснення правосуддя.

Враховуючи викладене, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій та судових рішень судді (суду), пов'язаних із розглядом справи, нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Зі змісту позовних вимог позивача чітко вбачається, що їх предметом є виключно процесуальні дії слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Колоди Л.В. при здійсненні правосуддя.

Районним судом було вірно встановлено обставини справи та наведено положення матеріального законодавства, правильно застосовано процесуальні норми, а отже суд обґрунтовано відмовив у відкритті провадження.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :