Справа № 640/8507/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на вимоги ч.3 ст. 1272 ЦК України. При цьому зазначає, що за заповітом, посвідченим нотаріусом восьмої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 19 липня 1989 року за реєстровим номером 2-2395, ОСОБА_3, що помер 25.12.2011 року, заповів належне йому майно (житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Герасимівська, б.42) гр. ОСОБА_4. Позивачка вказала, що змінила прізвище з «Ежкова» на «Міхєєва», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05.02.2005 року серії І-ИК №886629, копія якого додана до даної позовної заяви. Оскільки на момент відкриття спадщини позивачка проживала за межами України та не проживала із спадкодавцем, тому не мала можливості приїхати до України раніше з метою подання заяви для прийняття спадщини, тому дана заява була подана нею із пропущення шестимісячного строку, встановленого законом. У звязку з відмовою нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка змушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що позивач з обєктивних причин не могла вчасно подати заяву, оскілько перебувала за межами України та хворіла на тяжку хворобу, що є поважними причинами, а також вказав, що інших спадкоємців немає.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд розглядає справу у його відсутність.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 помер 25.12.2011 року (а.с.13).

Згідно заповіту від 19.07.1989 року ОСОБА_3 заповів належне йому майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Герасимівська, б.42, гр. ОСОБА_4. (а.с. 11). Даних про скасування заповіту або його оскарження суду не надано.

Згідно свідоцтва про шлюб від 05.02.2005 року серії І-ИК №886629 позивачка змінила прізвище з «Ежкової» на «Міхєєву» (а.с.10).

Згідно відповіді восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 04.09.2017 року, після померлого 25.12.2011 року після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на день своєї смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкова справа не заводилась, з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавались ( а.с. 42).

Строк для подання заяви згідно ст.ст. 1269-1270 ЦК України про прийняття спадщини після померлого закінчився 25.06.2012 року, а позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після спливу даного строку.

Згідно постанови приватного нотаріуса ОСОБА_5 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.07.2017 року ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за заповітом, посвідченим восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 19.07.1989 року за реєстровим номером 2-2395, на час відкриття спадщини проживала в ОСОБА_6 Федерації, про що свідчать відмітки в її паспорті громадянина ОСОБА_6 Федерації (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 з 17.04.2007 року по теперішній час).

Також, згідно виписки з історії хвороби №13937, наданої Національним медично-хірургічним центром ім. Н.І. Пирогова МІНЗДРАВу Росії відділенням хірургії №1, що міститься в матеріалах справи, позивач хворіла на тяжку хворобу в період з 17.05.2012 року по 21.05.2017 року (а.с.37), що ніким не спростовано.

Дослідивши усі надані докази, суд приходить до висновку, що посилання позивача на поважність причин пропуску на звернення до нотаріальної контори знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, згідно наданих суду документів, вбачається, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала в ОСОБА_6 Федерації, про що свідчать відмітки в її паспорті громадянина ОСОБА_6 Федерації (останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 з 17.04.2007 року по теперішній час - а.с.9), а також хворіла на тяжку хворобу в період з 17.05.2012 року по 21.05.2017 року, що підтверджується випискою з історії хвороби №13937 (а.с.37), що ніким не спростовано, та судом вважаються обґрунтованими її доводи щодо поважність причин пропуску на звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини, враховуючи, що на момент відкриття спадщини позивачка проживала за межами України та по теперішній час мешкає в ОСОБА_6 Федерації, вона не могла вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Всі ці обставини, досліджені в судовому засіданні, судом враховані та суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, що є підставою для надання їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, крім інших і визнання права власності.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту в судовому порядку, оскільки ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею спадкодавця ОСОБА_3, який помер 25.12.2011 року.

На підставі викладеного, суд задовольняє позовну заяву та надає ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори протягом 2 місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 1269-1272 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі до Київського районного суду м. Харкова апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя