Справа № 697/2114/16-ц
Провадження № 2/697/51/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Льон О.М.

за участю секретаря Дрянової Н.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представника відповідачів - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договорів дарування фіктивними та застосування наслідків їх недійсності, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 87 від 31.08.2016 в інтересах ОСОБА_1 звернувся в Канівський міськрайонний суд Черкаської області з уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_9, треті особи: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договорів дарування фіктивними та застосування наслідків їх недійсності. Позов мотивує тим, що у листопаді 2015 року його довіритель ОСОБА_1 звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_5 та директора приватного підприємства «Канівська нерухомість» ОСОБА_10 про визнання правочину недійсним, стягнення матеріальних і моральних збитків, мотивуючи тим, зокрема, що на виконання угоди про наміри від 10.06.2014 з купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80 ним було передано ОСОБА_5 7300 доларів США. 10 березня 2016 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області винесено рішення, яким було частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, а саме стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 7300 доларів США, як аванс та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 875 грн.. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2016 року рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10 березня 2016 року у даній справі залишено без змін. 06 червня 2016 року за заявою стягувача та на підставі виконавчого листа від 24.05.2016 року, головним державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області було відкрите примусове виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 грошових коштів на суму 7300 доларів США. Однак, до теперішнього часу рішення суду не виконано у примусовому порядку, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Майно боржника ОСОБА_5, через декілька днів після винесення ухвали Апеляційного суду Черкаської області було відчужене, тобто остання, знаючи про неминуче стягнення з неї немалої суми грошових коштів та проконсультувавшись з відповідними фахівцями, умисно відчужила своє майно, яке належало їй на праві власності, а саме:

- 06 травня 2016 року, оформила договір дарування, будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80, за № 850 від 06.05.2016 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, на доньку ОСОБА_3;

- 13 травня 2016 року, оформила договір дарування, будинку та земельної ділянки розташованих за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Десантників, 5, за № 656 від 13.05.2016 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, на сина ОСОБА_6.

Цими діями відповідач ОСОБА_5 унеможливила виконання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.04.2016 року, тобто волевиявлення сторін при укладенні договору дарування не відповідало їх внутрішній волі, сторони при укладенні договору дарування не мали на меті здійснити реальне відчуження домоволодінь та земельних ділянок, а намагались лише формально переоформити майно боржника ОСОБА_5 на своїх дітей, щоб унеможливити звернення стягнення на майно. Після укладення оскаржуваних договорів відповідач ОСОБА_5 продовжує проживати в будинку та користуватися ним, тобто фактично договір не було реалізовано та право власності фактично до ОСОБА_6 так і не перейшло. А у спірному будинку, який був подарований відповідачкою своїй донці, та розташований за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80 проживали та продовжують проживати ОСОБА_1 з дружиною ОСОБА_11 та неповнолітньою донькою Анастасією, так, як у них на меті з 2015 року було придбання у власність цього домоволодіння та вже сплачено за нього 7300 доларів США, однак обставини, які склалися у ОСОБА_1 не хвилюють нову власницю домоволодіння ОСОБА_3, яка поставила перед останніми вимогу залишити домоволодіння до 15 листопада 2016 року, не зважаючи на неповнолітню дитину.

Вважає, що підтвердженням наявності умислу відповідачів на укладення саме фіктивних правочинів та наявність бажання уникнути відповідальності за борговими зобов'язаннями є те, що оскаржувані правочини було укладено безпосередньо після того, як ОСОБА_5 стало відомо про неминуче стягнення з неї на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 7300 доларів США. Просить суд визнати недійсними внаслідок фіктивності договори дарування будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80, укладений 06.05.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, зареєстровані в реєстрі за № 850, №852, зі скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_3. Визнати недійсними внаслідок фіктивності договори дарування будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Десантників, 5, укладений 13.05.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровані в реєстрі за № 656, №654, зі скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_6. Стягнути з відповідачів судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача ОСОБА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, його представник ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги № 87 від 31.08.2016 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити, додатково пояснив, що відповідачу ОСОБА_5 достовірно, до укладення договорів дарування, було відомо про судове рішення Канівського міськрайонного суду №697/2280/15-ц від 10.03.2016, про що свідчить розписка останньої в суді.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить суд у задоволенні позову відмовити, пояснила, що її мати ОСОБА_5 не знала про винесення рішення Канівського міськрайонного суду від 10.03.2016 та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2016. На час укладення оспорюваних договорів дарування, на майно, що було предметом цих договорів не було накладено арешт, а тому договори дарування не можуть буди визнані фіктивними.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просить відмовити, а справу розглядати за її відсутності за участі її представника ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просить відмовити, справу розглядати за його відсутності за участю представника ОСОБА_4.

Представник відповідачів - ОСОБА_4, який діє на підставі угод про надання правової допомоги адвоката №61/2, №61/1, №61 від 14.11.2016 (а.с.53-63) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував щодо позову, пояснив, що договори дарування були вчинені до того як позивач ОСОБА_1 звернувся до державної виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення Канівського міськрайонного суду від 10.03.2016, а тому для визнання договорів недійсними відсутні підстави, просить відмовити у задоволенні позову та вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову під час винесення рішення суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову на стороні відповідача приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_12 в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення на позов (а.с.51), вважає, що при укладенні і посвідченні спірних договорів дарування були дотримані всі чинні норми законодавства, зокрема перевірено факт накладення будь-яких обтяжень, а тому підстав відмовити ОСОБА_5 у вчинені нотаріальних дій у нього не було. Просить справу розглядати у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет позову на стороні відповідача приватний нотаріус Васильківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов може бути задоволеним частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами запису та іншими доказами.

Судом встановлено, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області №697/2280/1-ц від 10.03.2016 (а.с.18-20), яке ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28.04.2016 залишено без змін (а.с.21-24), позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, стягнення матеріальних і моральних збитків - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 7300 доларів США, сплачені як аванс. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 875 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, понесених по сплаті судового збору при поданні позову до суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_10 про стягнення заборгованості відмовлено повністю за безпідставністю.

З матеріалів справи вбачається, що 25.05.2016 дружина позивача ОСОБА_11, яка діяла від імені свого чоловіка ОСОБА_1, звернулася до Канівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області (а.с.25) з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа Канівського міськрайонного суду №697/2280/15-ц від 24.05.2016 про стягнення з ОСОБА_5 7300 дол. США.

Відповідно до інформації про виконавче провадження №51322172 з приводу примусового виконання виконавчого листа №697/2280/15-ц від 24.05.2016 щодо стягнення з ОСОБА_5 боргу в сумі 7300 дол. США на користь ОСОБА_1 (а.с.26-28), вбачається, що державним виконавцем Гладковою Т.М. вчинено наступні виконавчі дії: 06.06.2016 відкрито виконавче провадження; 14.06.2016 звернуто стягнення на майно боржника та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 02.07.2016 - проведено опис та арешт майна, належного ОСОБА_5, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1; 11.08.2016 оголошено розшук автомобіля НОМЕР_1, який належить боржнику; 02.09.2016 звернуто стягнення на кошти, що належать до виплати ОСОБА_5 в НВК «Урожай» с. Литвинець Канівського р-ну Черкаської області.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до статті 717 цього Кодексу за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

За змістом частини пятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до змісту статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 № 9, для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-1873 цс16, у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Отже, основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) іншого учасника або третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобовязань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та пятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено та не оспорюється сторонами, що відповідно до Договорів дарування від 06 травня 2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, за реєстровими №№ 850 і 852 (а.с.179-184), відповідачем ОСОБА_5, як дарувальником, було подаровано (передано безоплатно та безумовно) відповідачу ОСОБА_3, як обдарованій: земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :02:001:0375, що розташована по вул. м. Канів, вул. Дорошенка, 80, Черкаської області, та житловий будинок під номером 80, що розташований за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка.

Зазначена нерухомість зареєстрована за відповідачем ОСОБА_3 за реєстраційними номерами обєкта нерухомого майна, відповідно: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (а.с.179,182).

Відповідно до Договорів дарування від 13 травня 2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8, за реєстровими №№ 654 і 656 (а.с.198-200), відповідачем ОСОБА_5, як дарувальником, було подаровано відповідачу ОСОБА_6, як обдарованому: земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий № :02:001:0374, що розташована по вул. м. Канів, вул. Десантників, 5, Черкаської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та житловий будинок з надвірними спорудами під №5, що розташований за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Десантників.

Зазначена нерухомість зареєстрована за відповідачем ОСОБА_6 за реєстраційними номерами обєкта нерухомого майна, відповідно: 03 та 03 (а.с.33,33 на звороті).

Суд критично оцінює твердження відповідача ОСОБА_3 та представника відповідачів ОСОБА_4 про незнання відповідачем ОСОБА_5 про винесене Канівським міськрайонним судом Черкаської області 10.03.2016 рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 коштів в сумі 7300 дол. США, сплачені як аванс, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи №697/2280/15-ц, зокрема, копією розписки останньої про отримання рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.03.2016, що датована 14 березня 2016 року (а.с.224) та копією заяви ОСОБА_5 про отримання диску зі звукозаписом судового засідання від 10.03.2016, який вона отримала 14.03.2016 (а.с.221).

Крім того, судом встановлено, що представником відповідача ОСОБА_5 на період розгляду справи №697/2280/15-ц ОСОБА_13 подано 19.03.2016 до Канівського міськрайонного суду апеляційну скаргу на рішення суду від 10.03.2016 (а.с.226-230).

Отже, відповідач ОСОБА_5, відчужуючи належне їй на праві власності нерухоме майно своїм дітям ОСОБА_3 та ОСОБА_6, була обізнана про судове рішення про стягнення з неї на користь позивача ОСОБА_1 коштів в сумі 7300 дол. США, сплачені як аванс, а тому, могла передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно.

У добровільному порядку рішення Канівського міськрайонного суду №697/2280/15-ц від 10.03.2017, що набрало законної сили 28.04.2016, відповідачем ОСОБА_5 не виконано, кошти на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 7300 дол. США, сплачені як аванс не відшкодовано.

З заяви від 16.06.2016 адресованої начальнику Канівського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_14 (а.с.236), вбачається, що ОСОБА_5 повідомила, що вона є непрацюючим пенсіонером, рахунків у банківських установах не має, на праві приватної власності майна не має, має паї, та борг виплачувати може тільки з пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що 13.09.2017 ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 на виконання рішення Канівського міськрайонного суду частково сплачено кошти у розмірі 8000 грн., що підтверджується квитанцією №N1AIW45783 від 13.09.2017 (а.с.186).

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях відповідача ОСОБА_5 вбачаються наміри на укладення фіктивних договорів дарування, з метою уникнення негативних наслідків для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що перебувало у її власності. Але враховуючи, що предметом спору у справі №697/2280/15-ц рішення Канівського міськарйонного суду по якій винесено 10.03.2016, є повернення коштів, сплачених як аванс за намір купівлі-продажу позивачем ОСОБА_1 будинку та земельної ділянки, що розташовані в м. Каневі по вул. Дорошенка, 80, Черкаської області, та беручи до уваги розмір коштів, що присуджено за рішенням суду до стягнення, суд вважає за необхідне визнати недійсним внаслідок фіктивності лише договори дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:001:0375, розташованих за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80, укладених 06.05.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчені приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, зареєстровані в реєстрі за №№ 850, 852.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що наслідки укладених правочинів дарування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:001:0375, розташованих за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80, суперечать встановленим нормам права, оскільки судом встановлено на підставі отриманих доказів, що оскаржувані правочини від 06.05.2016 були укладені з метою уникнення накладення арешту на майно, а тому дані правочини порушують права ОСОБА_1 та не можуть залишатися чинними і підлягають визнанню недійсним, оскільки здійснений на ухилення від виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, що перебувало у власності ОСОБА_5, зокрема, житловий будинок №80 та земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовані по вул. Дорошенка в м.Каневі Черкаської області.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.88 ЦПК України та того, що судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову є недоплаченим, так як в подальшому його представником було збільшено позовні вимоги та заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору до винесення судового рішення (а.с.210,211), а тому відповідно до ч.3 ст.80 ЦПК України підлягає до стягнення на користь держави з позивача ОСОБА_1 з урахуванням сплаченого судового збору в сумі 551,21 грн. (а.с.1) недоплачений судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру (в задоволенні яких позивачу відмовлено) в розмірі 1280 грн., з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підлягає до стягнення в рівних частинах на користь позивача ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір в розмірі 551,21 грн. та на користь держави судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 640 грн., так як позов у цій частині позивачу ОСОБА_1 задоволено, але останнім до винесення судового рішення не сплачено судовий збір на користь держави.

Ухвалою суду від 08.12.2016 (а.с.68) забезпечено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договору дарування фіктивним та застосування наслідків його недійсності шляхом накладення арешту на домоволодіння розташоване за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Десантників, 5, на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0374 та на домоволодіння розташоване за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80, на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0486.

Відповідно ст. 154 ЦПК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.6 ст. 154 ЦПК України якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на те, що у задоволенні позову в частині визнання недійсними внаслідок фіктивності договорів дарування будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Десантників, 5, що зареєстровані в реєстрі за № 656, №654 відмовлено, представником відповідачів заявлено клопотання про вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає за можливе при винесенні рішенні суду скасувати в цій частині вжиті заходи забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 10, 11, 15, 57 - 61, 88, 209, 212-215,223,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договорів дарування фіктивними та застосування наслідків їх недійсності задовольнити частково.

Визнати недійсним внаслідок фіктивності договір дарування житлового будинку, розташованого за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80, укладений 06.05.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 850, зі скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_3.

Визнати недійсним внаслідок фіктивності договір дарування земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:001:0375, що розташована за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80, укладений 06.05.2016 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, зареєстрований в реєстрі за № 852, зі скасуванням в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності ОСОБА_3.

Застосувати правові наслідки недійсності нікчемного правочину та зобовязати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_5 у власність житловий будинок, розташований за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80 та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:001:0375, розташовану за адресою Черкаська область, м. Канів, вул. Дорошенка, 80.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_5, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, в рівних частинах на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_6, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_7 судові витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн.21 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_6, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 1280 (одна тисяча вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_5, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, в рівних частинах на користь держави недоплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Скасувати заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, приватний нотаріус Канівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договору дарування фіктивним та застосування наслідків його недійсності шляхом накладення арешту на домоволодіння розташоване за адресою: Черкаська область, м. Канів, вул. Десантників, 5, на земельній ділянці кадастровий номер :02:001:0374, застосовані за ухвалою Канівського міськрайонного суду від 08.12.2016.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий О . М . Льон