Справа № 291/472/17
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2017 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Грека М. М.

при секретарі- Кащук Л.С.

за участю позивача- Шейгас М.І.

представника ОСОБА_1 районного відділу ДРАЦС ОСОБА_2

роглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ружині цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4 сільської ради

ОСОБА_1 районного відділу ДРАЦС

Про встановлення факту визнання батьківства.

В СТ А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_1 районного відділу ДРАЦС про встановлення факту визнання батьківства.

Позовні вимоги мотивуючи наступним чином, що 14 січня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_5 про що складено відповідний актовий запис № 38 від 20.01.2015 року відділом ЗАГС адміністрації Камишнського муніципального району Волгоградської області.

04.10.2001 року ОСОБА_5 склав заповіт, після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно.

Маючи намір оформити свої спадкові права після смерті свого батька позивач звернувся до ОСОБА_1 ДНК з метою отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину, однак у видачі свідоцтв йому було відмовлено через те, що не підтверджуються родинні стосунки між ним та його покійним батьком.

Через дані обставини позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті батька, його право на спадщину як сина фактично не визнається та порушується, тому позивач просить встановити факт визнання батьківства, що він являється рідним сином ОСОБА_5, який помер 14 січня 2015 року.

В судове засідання позивач зявився позовні вимоги просить задовільнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради не зявилися надіслали заяву справу слухати у їхній відсутності проти задоволення позову не заперечують.

В судове засідання зявилася представник відповідача ОСОБА_1 районного відділу ДРАЦС проти задоволення позову не заперечує.

Суд вислухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія 11-РК № 823599 від 20 січня 2015 року виданного відділом ЗАГС адміністрації Камишнського муніципального району Волгоградської області вбачається, що ОСОБА_5, помер 14 січня 2015 року.

З дня свого народження позивач проживав разом із своєю матірю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_5, який проявляв до нього піклування, купував йому різні речі, утримував його, приймав участь у його вихованні, формування його особистих та моральних якостей, тобто виконував свої батьківські обов'язки по відношенню до позивача ОСОБА_3

В судовому засіданні факт визнання батьківста підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_5, який помер 14 січня 2015 року являвся ОСОБА_3 батьком.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу..

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно ст. 53 КпШС України, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

У відповідності з п.7 Указу Президії верховної ради Української РСР «Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР» у відношенні дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року від осіб, що не перебувають між собою у шлюбі, батьківство може бути встановлено за спільною заявою матері дитини і особи, яка визнає себе батьком дитини. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановлення її місця проживання батьківство може бути встановлено за заявою батька. В разі смерті особи, на утриманні якої перебувала дитина і яка визнавала себе батьком дитини, факт визнання нею батьківства може бути встановлений в судовому порядку. На підставі спільної заяви батьків або батька дитини або рішення суду про встановлення факту визнання батьківства провадиться відповідна реєстрація в органах запису актів громадянського стану з внесенням запису про батька у свідоцтво про народження дитини.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради, ОСОБА_1 районного відділу ДРАЦС, про встановлення факту визнання батьківства підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. 53 КпШС України, п.7 Указу Президії Верховної Ради Української РСР » Про порядок введення в дію Кодексу про шлюб та сім»ю Української РСР «, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3» Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів «, ст. ст. 15, 16, 1216, 1218, 1222 ЦК України, ст. ст. 3, 15, 107, 118-122 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовільнити.

Встановити факт визнання батьківства, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, являється рідним сином ОСОБА_5, який помер 14 січня 2015 року.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитися 21.05.2017 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. М. Грек.