Провадження № 22-ц/779/1715/2017
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Фединяк
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.,

суддів Матківського Р.Й., Томин О.О.,

секретаря Капущак С.В.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про визнання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 Свої вимоги мотивувала тим, що вона та спадкодавець ОСОБА_6 проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою з 1994 року і за спільні кошти разом перебудовували квартиру по вул.Кисілевської 40/38А в м. Івано-Франківську з нежитлового приміщення в житлове. На даний час вона проживає у вказаній квартирі. 27.05.2012 року ОСОБА_6 помер, після смерті якого відкрилась спадщина за законом на квартиру №38А по вул. Кисілевської, 40 у м. Івано-Франківську. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.10.2014 року встановлено факт проживання однією сімєю без укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з 01.01.2004 року по 27.05.2012 року. Відповідачі не цікавились станом здоровя ОСОБА_6, не надавали жодної матеріальної допомоги на його лікування. Оскільки вона протягом спільного життя з ОСОБА_6 опікувалася за ним, матеріально забезпечувала та надавала допомогу спадкодавцеві, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, вважала, що має право нарівні з відповідачами успадковувати майно померлого, як спадкоємець першої черги. Просила визнати за нею право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 27.05.2012 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. Зазначає, що на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 26.12.2002 року № 515 ОСОБА_6, який був батьком апелянта, видано ордер на житлове приміщення житловою площею 13,38 кв.м. - квартиру № 38А, будинку № 40 по вул. Кисілевської в м. Івано-Франківську на одну особу, спадкодавця. Вказує на те, що в зазначеній квартирі батько апелянта проживав та був зареєстрований один, інших членів сімї в даній квартирі не проживало та зареєстровано не було. ОСОБА_6 був молодого віку, здоровий, до дня смерті працював та матеріально забезпечував себе, сторонньої допомоги не потребував і в безпорадному стані не був. За життя спадкодавець заповіту не складав, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є спадкоємцями першої черги за законом. Вважав, що судом не вірно взято до уваги покази свідків про те, що ОСОБА_6 хворів, потребував сторонньої допомоги та перебував в безпорадному стані.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник апеляційну скаргу не визнали, вважають рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам ухвалене в справі рішення не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із доведеності факту проживання її разом зі спадкодавцем однією сім'єю понад п'ять років. Змінюючи черговість спадкування, суд взяв до уваги фізичний стан спадкодавця, його вік та інші обставини, які є підставою для застосування ч. 2 ст. 1259 ЦК.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_6 помер 27.05.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-НМ №141088 від 08.06.2012 року (а.с. 9). Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належне йому майно квартиру №38А по вул. Кисілевської, 40 в м. Івано-Франківську.

Згідно даних, які містяться у довідці №1214/02-14 Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 22.05.2017 року, за заявами сторін заведена спадкова справа після смерті 27.05.2012 року ОСОБА_6 Заповітного розпорядження щодо належного йому майна останній не залишив.

Згідно зі ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємцям). До

складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Так як рішенням Івано-Франківського міського суду від 16.10.2014 року встановлено факт проживання однією сімєю без укладення шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з 01.01.2004 року по 27.05.2012 року, вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті останнього.

Частиною 2 статті 1258 ЦК України встановлено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми вимагає доведення позивачем: 1) факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, зумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6, помер у віці 49 років, що загальними правилами не є похилим віком для чоловіків (класифікація Всесвітньої організації охорони здоров'я людей).

Отже, оскільки покійний ОСОБА_1 не був особою похилого віку, а доказів неможливості ним самостійно забезпечити умови свого життя, потреби в постійному сторонньому догляді, допомоги та піклуванні, а також тривалості надання позивачем померлому допомоги матеріали справи не містять, в суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України та, відповідно, задоволення позовних вимог.

Суд відхиляє доводи позивачки про те, що спадкодавець був у безпорадному стані у звязку із тяжкою хворобою, не міг самостійно забезпечити умови свого життя і потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, так як до дати смерті спадкодавець перебував у трудових відносинах, отримував заробітну плату, що не заперечується позивачкою і нею не подано доказів щодо безпорадного стану спадкодавця під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби.

Періодичне обстеження стану здоровя протягом 2005 2010 років не підтверджує безпорадного стану спадкодавця під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, тому суд відхиляє поданий доказ у підтвердження позовних вимог (а.с.10,11).

Оскільки за встановлених обставин судом застосовано норми матеріального права, що не підлягали застосуванню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті 27 травня 2012 року ОСОБА_6 відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

ОСОБА_7

ОСОБА_8