Справа № 598/1520/16-ц
провадження № 2/598/49/2017
РІШЕННЯ

іменем України

"05" грудня 2017 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретарів Сливки М.М., Пилипчук Х.М., Довбуш М.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача - адвоката Радосюка В.П., відповідача ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, адвоката Ходань М.В., Смоли О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до Збаразької районної державної адміністрації Тернопільської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів, свідоцтва права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, скасування його державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів Збаразької районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів, свідоцтва права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, скасування його державної реєстрації та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування по закону, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року батька ОСОБА_8. Посилається на те, що спадкодавцю належав житловий будинок АДРЕСА_1, і після його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, вона, будучи малолітньою дочкою, як спадкоємець першої черги прийняла спадщину за законом, вступивши в управління спадковим майном - житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами. Однак оформити спадщину в нотаріальному порядку після смерті батька не може по тій причині, що на ім'я батька відсутні правовстановлюючі документи на будинок, та право власності на спірний будинок оформлено на її матір ОСОБА_3, на підставі рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів №83 від 22 травня 1990 року, яке позивач просить визнати незаконним. Крім того позивач просить визнати незаконним свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1, видане 20 червня 1990 року ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію в Кременецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 210 реєстрової книги номер 1 від 20 червня 1990 року.

В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і пояснила, що з вона проживала у незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_8, початку 80-х років і до дня його смерті. Від цього шлюбу у 1983 році у них народилася дочка ОСОБА_1 - позивач по справі. Спочатку вона та ОСОБА_8 проживала у будинку її батька, що в с. Бодаки Збаразького району. У 1983 році вона продала батьківський будинок, що в с. Бодаки Збаразького району і разом із чоловіком ОСОБА_8 переїхали проживати у його будинок, що по АДРЕСА_2. Кошти, отримані нею від продажу батьківського будинку, що в с. Бодаки Збаразького району, вони використали на ремонт будинку ОСОБА_8 Після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 вона з малолітньою дочкою залишилися проживати у будинку чоловіка ОСОБА_8 Ще за життя ОСОБА_8 склав заповітне розпорядження, згідно якого спірний житловий будинок заповів їй, і після його смерті вона вступила в управління спадковим майном. Однак секретар сільської ради її прізвище у заповіті записала ОСОБА_3 замість ОСОБА_3. Іншої дружини - ОСОБА_9 у померлого ОСОБА_8 не було. З 2004 по 2009 року вона перебувала на заробітках в Республіці Італія і за зроблені кошти провела капітальний ремонт будинку та збудувала господарські будівлі і споруди, провела газифікацію до будинку. На даний час її дочка ОСОБА_1, яка їй не допомагає, намагається залишити її без житла, незважаючи на те, що вона, будучи особою похилого сімдесятирічного віку, хворіє, перенесла інфаркт, є її рідною матір'ю.

Представники відповідачів позовні вимоги не визнали і просять в позові відмовити за безпідставністю та пропуском позивачем строку позовної давності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Згідно ст.ст. 3,10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_10, з початку 80-х років до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживав у незареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_3. Спочатку подружжя проживало у батьківському житловому будинку ОСОБА_3 в с. Бодаки Збаразького району, а потім с. Лози Збаразького району у будинку ОСОБА_8, що відносився до суспільної групи робітничого двору.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у подружжя ОСОБА_8 та ОСОБА_3, яке проживало у АДРЕСА_3 народилася дочка ОСОБА_1.

Як вбачається із змісту довідки, виданої виконавчим комітетом Лозівської сільської Ради Збаразького району Тернопільської області від 02.09.2016 року №181/02-17, даних по господарських книг №22 за 1967-1969 роки та №2 за 1980-1982 роки, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_4, належав спадкодавцю ОСОБА_8, який був головою двору та відносився до суспільної групи робітничого двору.

14 жовтня 1988 року ОСОБА_10 склав заповітне розпорядження, відповідно до змісту якого, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Лози Збаразького району Тернопільської області заповів своїй дружині ОСОБА_9, що посвідчене секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської Ради Збаразького району Тернопільської області.

04 січня 1989 року ОСОБА_10, який проживав у АДРЕСА_3 помер, про що складений актовий запис від 05 січня 1989 року №1, і після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з підвалом, входом в підвал та ганком, 1963/90 року побудови, загальною площею 83,1 квадратних метрів, житловою площею 47 квадратних метрів та господарських будівель і споруд: хліва, 1963 року побудови, по АДРЕСА_5 що вбачається із довідки - характеристики, виданої Збаразьким БТІ від 18.05.2016 року №130.

Після смерті ОСОБА_8, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3, які на день смерті спільно проживали із спадкодавцем ОСОБА_8, залишилися проживати у його житловому будинку, де проживають і по даний час.

Рішенням виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів від 22 травня 1990 року №83 за ОСОБА_3 визнано право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1.

20 червня 1990 року ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на вищевказаний цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1, та проведено його державну реєстрацію в Кременецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 210 реєстрової книги номер 1 від 20 червня 1990 року.

Постановою приватного нотаріуса Збаразького районного нотаріального округу від 05.10.2016 року № 355/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_6 по причині відсутності правовстановлюючого документу на даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (редакції 1963 року), що діяв на час відкриття спадщини, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно ст. 535 ЦК України (редакції 1963 року), неповнолітні або непрацездатні діти спадкоємця (в тому числі і усиновлені), а також непрацездатна дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному із них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається із предметів домашньої обстановки і вжитку.

Проаналізувавши докази представлені сторонами по даній справі, суд вважає, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8, по заповіту є дружина ОСОБА_3, яка проживала із спадкодавцем у незареєстрованому шлюбі, та по закону (обов'язкова частка) неповнолітня дочка ОСОБА_1, які спільно проживали із спадкодавцем на день його смерті і вступили в управління спадковим майном, тому за позивачем ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом (обов'язкова частка), після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8, необхідно визнати право власності на 2/3 частину житлового будинку з підвалом, входом в підвал та ганком, 1963/90 року побудови, загальною площею 83,1 квадратних метрів, житловою площею 47 квадратних метрів та господарських будівель і споруд: хліва, 1963 року побудови, по АДРЕСА_5

Оскільки рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів №83 від 22 травня 1990 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1 видано в супереч діючому законодавству, тому його необхідно визнати незаконним, як і визнати незаконним, видане 20 червня 1990 року ОСОБА_3, на підставі вказаного рішення, свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_5, видане 20 червня 1990 року ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію в Кременецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 210 реєстрової книги номер 1 від 20 червня 1990 року.

Суд не приймає до уваги показання позивача ОСОБА_1 та її представника в тім, що заповітне розпорядження було складено не на ім'я дружини ОСОБА_3, а на її ім'я ОСОБА_1, оскільки вказане заповітне розпорядження є не скасованим і в оригіналі, представленому суду представниками відповідача ОСОБА_3, зазначено без виправлень що спадкодавець заповідає житловий будинок дружині ОСОБА_9.

Крім того, при вирішенні даного спору, суд приймає до уваги ті обставини, що спадкодавець заповів житловий будинок саме дружині ОСОБА_3 однак в заповіті зазначено її прізвище ОСОБА_3 замість ОСОБА_3, оскільки судом не встановлено, що у спадкодавця ОСОБА_8, окрім дружини ОСОБА_3, була інша дружина, чого і заперечували сторони по даній справі.

До задоволення не підлягають позовні вимоги в частині визнання права власності, в порядку спадкування за законом, на господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_5, а саме убиральню, колодязя та відмостки 2006 року побудови, огорожі, 2010 року побудови, оскільки зазначені будівлі та споруди не входять до складу спадкового майна, бо споруджені після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року спадкодавця ОСОБА_8.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 355, 357, 1235, 1268 ЦК України, ст. ст.10, 60, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення виконкому Збаразької районної Ради народних депутатів №83 від 22 травня 1990 року в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1.

Визнати незаконним свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_1, видане 20 червня 1990 року ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію в Кременецькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 210 реєстрової книги номер 1 від 20 червня 1990 року.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8, право власності на 2/3 частину житлового будинку з підвалом, входом в підвал та ганком, 1963/90 року побудови, загальною площею 83,1 квадратних метрів, житловою площею 47 квадратних метрів та господарських будівель і споруд: хліва, 1963 року побудови, по АДРЕСА_5

Судові витрати покласти на сторони в межах понесених ними витрат.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде виготовлений 10 грудня 2017 року.

Суддя : Щербата Г.Р.