Справа № 653/4231/16-ц
Провадження № 2/653/193/17
РІШЕННЯ

іменем України

27.04.2017 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіної О.П.

при секретарі Пшеничній В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, захисника позивача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Азово-Сиваського національного природного парку ,Генічеської міської ради ,відділу Держгеокадастру у Генічеському районі про визнання недійсним та скасування Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації даної земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до до Азово-Сиваського національного природного парку ,Генічеської міської ради ,відділу Держгеокадастру у Генічеському районі про визнання недійсним та скасування Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою та скасування державної реєстрації даної земельної ділянки. Пояснює свої вимоги тим, що Азово-Сиваському національному природному парку згідно рішення виконкому Генічеської міської ради від 20.08.1997 року за № 277 надано у постійне користування для розміщення на території парку по АДРЕСА_1 земельну ділянку в розмірі 0,83 га. Керівництво Азово-Сиваського національного природного парку добровільно надало згоду для вилучення 0,16 га земельної ділянки для своїх працівників. Рішенням Генічеської міської ради від 30.09.1998 року у Азово-Сиваського національного природного парку вилучили земельну ділянку площею 0,16 га. Та вона була зарахована до земель запасу. Цим же рішенням йому надано земельну ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку . Таким чином державний акт на право постійного користування земельною ділянкою НОМЕР_1 від 22.09.1997 року не може бути законним, так як виданий до рішення про вилучення земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та його захисник позов підтримали, наполягають на задоволенні.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що законність державних актів позивача та відповідача вже була предметом розгляду в іншій цивільній справі, визнано недійсним та скасовано державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 22 вересня 1997р., яка розташована в АДРЕСА_2, та належить ОСОБА_1 також зобов*язано його усунути порушення прав, на належну національному природному парку на праві постійного користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3, шляхом приведення (встановлення) меж земельної ділянки у відповідність до державного акту НОМЕР_1 від 22 вересня 1997р. Такий позов є способом захисту, але не відповідає дійсним обставинам. Повністю заперечує позов, надано письмові пояснення.

В суді встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

Азово-Сиваський Національний природний парк створений відповідно до Указу Президента України, від 25 лютого 1993р., та розташований на території Генічеського та Новотроїцького районів Херсонської області.

Згідно Положення про Азово-Сиваський національний природний парк», затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 28 вересня 2015р. за №354 парк є юридичною особою , та утримується за рахунок державного бюджету.

Згідно п.4.1 Положення територія Парку враховується у всіх видах землевпорядної, містобудівної, проектно-планувальної та проектної документації.

22 вересня 1997 р. Азово - Сиваському національному природному парку, на підставі рішення виконавчого комітету Генічеської міської ради народних депутатів від 20 серпня 1997р. за №277, було відано державний акт серії НОМЕР_1 на право постійного користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 Така земельна ділянка оформлена на підставі рішення виконкому Генічеської міської ради № 277 від 20.08.1997 року.

Також судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 22 вересня 1997р., ОСОБА_1 належить земельна ділянка , яка розташована в АДРЕСА_4, площа належної йому земельної ділянки становить 0,0999 га. Така земельна ділянка оформлена на підставі рішення виконкому Генічеської міської ради № 279 від 20.08.1997 року.

Тобто дві земельні ділянки оформлювались одночасно, державні акти сторонам видані в один день.

Пояснення позивача про те, що рішенням Генічеської міської ради від 30.09.1998 року у Азово-Сиваського національного природного парку вилучили земельну ділянку площею 0,16 га, та частину якої передали йому та іншому працівнику ОСОБА_4 не ґрунтуються на фактичних обставинах так як сам позивач отримав державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 22 вересня 1997року, тобто до прийняття зазначеного рішення.

Крім того в рішенні Генічеської міської ради від 30.09.1998 року зазначено, що таким рішенням вносяться зміни до рішення № 86 від 14.02.1995 року . Копія такого рішення надана представником Азово-Сиваського національного природного парку. Таким рішенням виділено ОСОБА_1 ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_5.(а.с.30, 29) . Але таке рішення неможна вважати вилученням в розумінні ст.. 31 ЗК України (редакція 1991 року, так як такі відносини регулювались чинним на той час ЗК України). Так як відповідно до ст..31 ЗК України(1991р)- Вилучення (викуп) земельних ділянок з метою передачі їх у власність або надання у користування громадянам, підприємствам, установам і організаціям провадиться за згодою власників землі і землекористувачів на підставі рішення Верховної Ради України, місцевих Рад народних депутатів.

В даному випадку рішення Генічеської міської ради № 86 від 14.02.1995 року про виділення ОСОБА_1 ділянку площею 1000 кв.м. для будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_5 фактично було реалізовано шляхом видачі державного акта позивачем на право власності на зазначену земельну ділянку в 1997 році.

Як вбачається з пояснень представника відповідача після отримання державного акта Азово-Сиваському національному природному парку в 1997 році будь-яких погоджень на додаткове вилучення земельної ділянки не надавалось.

Відповідність меж земельних ділянок позивача та відповідача встановлена рішенням Генічеського районного суду Херсонської області 02.09.2016 року, яким встановлено: Визнати недійсним та скасувати державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 22 вересня 1997р., яка розташована в АДРЕСА_2, та ОСОБА_1. .

Скасувати в Державному земельному кадастрі запис про державну реєстрацію земельної ділянки: кадастровий НОМЕР_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0999га, за адресою: АДРЕСА_2, що ОСОБА_1. .

Зобовязати ОСОБА_1 усунути порушення прав, на належну Азово-Сиваському національному природному парку на праві постійного користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3, шляхом приведення (встановлення) меж земельної ділянки у відповідність до державного акту НОМЕР_1 від 22 вересня 1997р.

Таким рішенням встановлено, що ОСОБА_1 порушені межі суміжних землевласників, порушена конфігурація земельної ділянки позивача.

Відповідно до ст..61 ЦПК України- Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто в даному випадку встановлено невідповідність меж земельної ділянки на який було видано державний акт про право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 22 вересня 1997р., яка розташована в АДРЕСА_2, та ОСОБА_1. та вподальшому який визнано недійсним.

За статтею 91 Земельного кодексу Українивласники земельних ділянок зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства, зберігати геодезичні знаки.

Згідно із ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

За таких обставин суд не вбачає, що права позивача порушені та підлягають відновленню шляхом визнання недійсним державного акту позивача.

Керуючись ст. 209 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Азово-Сиваського національного природного парку ,Генічеської міської ради ,відділу Держгеокадастру у Генічеському районі про визнання недійсним та скасування Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою НОМЕР_4 ,виданий 22.09.1997 року та скасування державної реєстрації даної земельної ділянки- відмовити .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна