Справа № 204/3534/17
Провадження № 2/204/1309/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Онбиш А.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_2 про визнання полісу №АЕ/9117215 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши позовні вимоги, просив визнати поліс №АЕ/9117215 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним; стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача.

В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що 18.06.2016 року о 19:05 годині на перехресті вул.Г.Сталінграду та проїзду ОСОБА_3 у м.Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Фольксваген Т4» номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 , під керуванням останнього та транспортного засобу «Мазда6», номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, під його керуванням. 22.06.2016 року ОСОБА_2 звернувся до позивача з повідомленням, про подію що може бути визнана страховою та відповідно надав поліс № АЕ/9117215, тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Фольксваген Т4» номерний знак НОМЕР_1. З наданих документів вбачалося, що 02.06.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування - поліс №АЕ/9117215 обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо транспортного засобу «Фольксваген Т4» номерний знак НОМЕР_1, строком дії з 00 год. 00 хв. 03.06.2016 року до 02.06.2017 року. Однак, зібрані позивачем документи свідчать, що поліс № АЕ/9117215, було укладено після настання ДТП, так, як на дату ДТП 18.06.2016 року полісу не було, його було укладено після ДТП, з метою уникнення обов'язку відшкодовувати шкоду спричинену ДТП, з вини ОСОБА_2, у звязку з чим, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнену позовну заяву, просила її задовольнити, посилаючись на підстави, які в ній зазначені, та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, у звязку з наступним.

Судом встановлено, що 02.06.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та ОСОБА_2 укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Фольксваген Т4», номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до договору здійснено страховий платіж у сумі 689 гривень 47 копійок.

Договір підписано агентом, скріплено печаткою для договорів № 77 Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (а.с.7).

21.06.2016 року до Моторного (транспортного) страхового бюро України з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду звернувся ОСОБА_5 (а.с.18-20).

22.06.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою (а.с.8).

10.11.2016 року до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» з повідомленням про подію, що може бути визнана страховою звернувся ОСОБА_5 (а.с.15).

Відповідно до повідомлення Департаменту внутрішнього страхування Моторного (транспортного) страхового бюро України, згідно інформації, отриманої з Центральної бази даних МТСБУ, встановлено, що по відношенню транспортного засобу «VOLKSVAGEN», державний номерний знак НОМЕР_3 був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ 9117215, виданий страховою компанією ПрАТ «Київський страховий дім» (а.с.22).

Відповідно до інформації з інтернет-сторінки ProfiTsoftBACK OFFICE реєстрація договору АЕ 9117215, укладеного 02.06.2016 року, відбулась 12.07.2016 року, строк дії договору з 03.06.2016 року до 02.06.2016 року. Страхова премія за договором складає 689,47 гривень, сума сплачена (а.с.66-67).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0001366, 04.07.2017 року до Чечелівського ВП надійшло повідомлення від ПрАТ «Київський страхувальний дім» про те, що 18.06.2016 року невстановлена особа вчинила підробку полісу з метою уникнення цивільно-правової відповідальності та покладення обовязку відшкодувати здійснити виплати потерпілому від ДТП (а.с.97).

Відповідно до довідки Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» страховий платіж, передбачений п. 10 полісу № АЕ/9117215 у розмірі 689, 47 гривень, у проміжок часу з 02.06.2016 року по 18.06.2016 року, не надходив (а.с.98).

Відповідно до ст.15 Закону України «Про страхування», страхові агенти діють від імені та за дорученням страховика, виконуючи частину його страхової діяльності, у тому числі й мають право одержувати страхові платежі.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За приписами ст.18 Закону України «Про страхування» для укладання договору страхування страхувальник подає страховику письмову заяву за формою, встановленою страховиком, або іншим чином заявляє про свій намір укласти договір страхування. При укладанні договору страхування страховик має право запросити у страхувальника баланс або довідку про фінансовий стан, підтверджені аудитором (аудиторською фірмою), та інші документи, необхідні для оцінки страховиком страхового ризику. Договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження транспортними засобами обов'язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. Договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов'язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух». Факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Зокрема, договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст.983 ЦК України, договір страхування набуває чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, видача полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підтвердженням того, що сторони уклали договір страхування та досягли згоди стосовно істотних умов договору, а також доказом того, що страхова премія була сплачена.

Відповідно до ст.981 ЦК України договір страхування укладається в письмовій формі. Договір може укладатися шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору такий догові є нікчемним.

Відповідно до ст.982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума) розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Згідно із ст.998 ЦК України передбачено, що договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом.

Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо його укладено після настання страхового випадку, об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме зі страхового полісу № АЕ/9117215, він укладений між ОСОБА_2 та ПрАТ «Київський страховий дім» у письмовій формі.

Як додаток до полісу, страхувальнику було видано спеціальний знак, якій містить відомості про номер та серію страхового полісу, дату укладання договору страхування.

Відповідно до п.1 «Порядку заповнення і використання спеціального знака» він видається страхувальнику при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для візуального контролю посадовими особами органів Державтоінспекції МВС за наявністю у водія наземного транспортного засобу чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Спірний поліс № АЕ/9117215 містить усі істотні умови договору страхування; у полісі зазначені відомості про ОСОБА_2, про забезпечений транспортний засіб. Дані відомості співпадають із даними паспорта ОСОБА_2, посвідчення водія на ім'я ОСОБА_2, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Фольксваген Т4» номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Як зазначалось вище, 02.06.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» та ОСОБА_2 укладено договір страхування у формі поліса №АЕ/9117215 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з печаткою Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» для договорів № 77, підписами ОСОБА_2 та страхового агента.

Отже, позивач, відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини того, що поліс №АЕ/9117215 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є недійсним, проте, таких доказів позивач не надав суду.

Крім того, позивачем не наводяться доводи про те, що вказаний відтиск печатки Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» є підробленим, а навпаки, представник позивача, в судовому засіданні підтвердила, що відтиск печатки, який наявний на полісі №АЕ/9117215 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, належить Приватному акціонерному товариству «Київський страховий дім».

В обґрунтування позовних вимог позивачем надано копію витягу з кримінального провадження №0001366, відповідно до якого 04.07.2017 року до ЧЧ Чечелівського ВП надійшло повідомлення ПрАТ «Київський страховий дім» про те, що 18.06.2016 року невстановлена особа вчинила підробку полісу з метою уникнути цивільно-правової відповідальності.

Проте, вказаний витяг з кримінального провадження №0001366, суд не приймає до уваги як належний доказ, по-перше, відповідно до даного звернення відсутня конкретизація подій, яка дає змогу ідентифікувати даний випадок з підробленням договору страхування у формі поліса саме за № АЕ/9117215, а не будь-якого іншого; по-друге, не надано відповідного рішення, яке було винесено уповноваженою особою Чечелівського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області стосовно суті звернення; та по третє, позивач, майже через рік, лише 04.07.2017 року звертається до ЧЧ Чечелівського ВП із повідомленням про те, що 18.06.2016 року невстановлена особа вчинила підробку полісу з метою уникнути цивільно-правової відповідальності, в той час, як про зазначені події позивачу було відомо ще з 22.06.2016 року, про що зазначено останнім в позовній заяві, та майже через місяць, коли позовна заява була подана до суду.

За викладених обставин у справі, відсутні будь-які докази, які б спростовували б той факт, що при укладенні спірного правочину волевиявлення сторін не було вільним та не відповідало внутрішній волі сторін, у зв'язку з чим, відсутні правові підстави для визнання оспорюваного страхового полісу недійсним на підставі положень ч.3 ст.203 ЦК України.

З урахуванням заявлених позовних вимог про визнання недійсним договору страхування з підстав недотримання вимог закону стосовно того, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, інші, викладені в позовній заяві твердження, в тому числі щодо не сплати страхового платежу за оспорюваним полісом, не мають правового значення для вирішення даного спору, тобто, оплата або її відсутність впливають на момент набрання чинності полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не має значення для правильного вирішення заявлених вимог, тому посилання представника позивача на те, що за вказаним страховим полісом не було проведено оплату, також не є підставою для визнання його недійсним.

Враховуючи положення ст. ст. 10, 60 ЦПК України, згідно яких, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст.ст. 203, 215, 998 ЦК України, для визнання недійсним полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії №АЕ/9117215 позивачем не надано.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.203,207, 215, 982, 983, 998 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, Законом України «Про страхування», -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_2 про визнання полісу №АЕ/9117215 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Токар