РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В., за відсутності осіб, які беруть участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом та в обґрунтування заявлених вимог вказав, що йому на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії САА №442345 від 17.02.2005 р., належить житловий будинок розташований за адресою: Луганська область, Сватівський район, с.мт. Нижня Дуванка, вул. Зарічна, 15. В листопаді 2014 року до нього переїхала донька ОСОБА_4 зі своїм співмешканцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та попрохало його їх прописати у своєму будинку. В грудня 2014 року ОСОБА_2 з його донькою розлучилися, і наразі місце знаходження ОСОБА_2 невідоме. Наявність зареєстрованої особи у житловому будинку позбавляють позивача права отримати субсидію, вимушують сплачувати комунальні платежі, та порушують право власності.

Позивач ОСОБА_3 судовому засіданні участі не брав, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та на позові наполягає (а.с.25).

Відповідач ОСОБА_2 в в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечення на позов не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, про час та місце слухання справи повідомлений через оголошення в пресі відповідно до ст.. 74 ЦПК України (а.с.40).

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Луганська область, Сватівський район, с.мт. Нижня Дуванка, вул. Зарічна, 15, на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії САА №442345 від 17.02.2005 р. (а.с. 6), Згідно копії домової книги відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, с.мт. Нижня Дуванка, вул. Зарічна, 15, (а.с. 7-9). Відповідно до акту обстеження від 13.07.2017 складеного депутатами Нижньо Дуванської селищної ради ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, проживають за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, с.мт. Нижня Дуванка, вул. Зарічна, 15, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає (а.с. 11). Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до ЗУ від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житлом для власного проживання членів сім'ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до п. 34 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р., усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 р. № 207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач не є власниками житлового будинку за адресою: Луганська область, Сватівський район, с.мт. Нижня Дуванка, вул. Зарічна, 15, в будинку не проживає, не є членом родини власника, обов'язки щодо утримання житла не несе, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинить перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 130, 174, 209, 213-215, 296 ЦПК України, ст.150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим будинком розташованим за адресою: Луганська область, Сватівський район, с.мт. Нижня Дуванка, вул. Зарічна, 15.

Зобовязати Сватівську міську раду провести зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, у житловому будинку, розташованому за адресою: Луганська область, Сватівський район, с.мт. Нижня Дуванка, вул. Зарічна, 15.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений нею при зверненні до суду з даним позовом, в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя