Справа № 500/5941/17
Провадження № 2-зз/500/41/17
У Х В А Л А

про скасування арешту

22 листопада 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з домоволодіння №64, по вул. Радянській в м. Ізмаїлі Одеської області,-

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування арешту, накладеного 15 січня 1993 року суддею Ізмаїльського міжрайонного (окружного) суду Одеської області ОСОБА_2 Заява обгрунтована тим, що у вересні 1993 року ОСОБА_3 звернувся до Ізмаїльського міського народного суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності і поділу домоволодіння, розташованого за адресою вул. Радянська, 64 в м. Ізмаїлі Одеської області. Суддею Ізмаїльського міжрайонного (окружного) суду Одеської області ОСОБА_2 15 січня 1993 року на адресу Ізмаїльської нотаріальної контори був направлений лист, в якому суд просить не вчиняти нотаріальних дій по відчуженню домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Радянська, 64 в м. Ізмаїлі Одеської області, що належить ОСОБА_4. Зазначає, що ОСОБА_4 /ОСОБА_5/ ОСОБА_6 є її матірю. Вказує на те, що 05 лютого 2005 року її мати - ОСОБА_5 померла і залишила після себе спадкове майно, а саме будинок, що розташований за адресою вул. Радянська, 64 в м. Ізмаїлі Одеської області. Під час реєстрації прав на вказане майно було встановлено, що 15 січня 1993 року був накладений арешт на будинок № 64 по вул. Радянській в м. Ізмаїлі, у звязку з чим заявниця просить його скасувати.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, просила справу розглянути за її відсутності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч.2. ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Частиною 3 ст.154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 5 ст.154 ЦПК України передбачено, що питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

За позицією Верховного Суду України, викладеною в п.10 постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за N9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Аналогічні положення містяться в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна».

Встановлено, що ОСОБА_4 /ОСОБА_5/ ОСОБА_6 є матірю заявниці, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 серії ІІ-ДК № 282078, виданого бюро ЗАГС Комсомольського району в м. Воркута.

Суддею Ізмаїльського міжрайонного (окружного) суду Одеської області ОСОБА_2 15 січня 1993 року на адресу Ізмаїльської нотаріальної контори був направлений лист, в якому суд просить не вчиняти нотаріальних дій по відчуженню домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Радянська, 64 в м. Ізмаїлі Одеської області, що належить ОСОБА_4.

17 червня 1999 року відділом РАГСу м. Ізмаїла Одеської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_8 і ОСОБА_7, дружині присвоєно прізвище «Шпаченко», даний факт підтверджується штампом в паспорті громадянина України, видане на імя ОСОБА_1 серії КК 306700.

05 лютого 2005 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 016531, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 14 червня 2005 року, актовий запис № 145.

Рішенням Ізмаїльського міськрайнного суду від 29.09.2010 року визнано право власності за ОСОБА_1 на ? частину незавершеного будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: м.Ізмаїл, вул.Радянська, 64.

В звязку з зазначеним, суд приходить до висновку, що підстави для накладення арешту на будинок №64 по вул. Радянській в м. Ізмаїлі Одеської області відпали, у звязку з чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 114,154, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту на домоволодіння, накладеного листом Ізмаїльського міжрайонного (окружного) суду Одеської області від 15 січня 1993 року - задовольнити.

Зняти арешт з домоволодіння, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул.Радянська (Єдності), 64, накладений листом Ізмаїльського міжрайонного (окружного) суду Одеської області від 15 січня 1993 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_9