Справа № 547/334/17
Провадження № 2/527/495/17
19 липня 2017 року м. Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Олефір А.О.,
при секретарі - Волик Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,-
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.
В своїй заяві позивач зазначила, що вироком Хорольського районного суду від 30.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено їй покарання у виді 8 років позбавлення волі. Їй (позивачу), як матері померлого сина внаслідок злочинних дій ОСОБА_2, завдана матеріальна шкода, яка полягає у витратах на поховання, встановлення пам'ятника та проведення поминального обіду та моральна шкода, яка полягає у втраті близької людини, моральних та фізичних стражданнях з цього приводу.
У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, письмового заперечення на позов, заяви про відкладення розгляду справи, інші заяви до суду не надходили.
Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 30.01.2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_3. ОСОБА_1 є матір'ю померлого ОСОБА_3 та потерпілою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 (а.с. 4-6).

Копіями накладної №117 від 24.04.2015 року, товарного чеку №36 від 22.03.2015 року, товарного чеку №78 від 23.04.2015 року, накладної №20 від 23.04.2015 року, квитанції №5 від 23.04.2015 року підтверджені витрати ОСОБА_1 на поховання сина, встановлення пам'ятника, відбування поминального обіду на загальну суму 6435, 00 грн. ( а.с. 7-12).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п.п.8,9 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Частиною 3 статті 10, частинами 1 та 3 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вироком суду, який набрав законної сили, встановлена і не підлягає доказуванню вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, яким позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду.

Вирішуючи питання стосовно стягнення матеріальної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними у п.24 постанови Пленуму ВС «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 №6, у випадку смерті потерпілого організація або громадянин, відповідальні за заподіяння шкоди, зобов'язані відшкодувати витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) тій особі, яка понесла ці витрати, тому вимога про їх стягнення може пред'являтись як особами, які мають право на відшкодування шкоди у зв'язку зі смертю годувальника, так і сторонніми потерпілому громадянами й організаціями, що фактично понесли ці витрати.

Як вбачається з копій документів наданих позивачем, її витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) згідно наданих суду документів складають 6435, 00 грн., а позивачем заявлено позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 7435 грн., тому позов в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 6435, 00 грн.

Вирішуючи питання стосовно стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 3 ст.23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибин фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно вимог ч. 2 ст. 1168 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 Постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди " за № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з встановлених обставин справи, враховуючи похилий вік позивача, майновий стан, глибину її душевних страждань по втраті сина та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає доведеною та законною вимогу про відшкодування моральної шкоди в заявленому розмірі.

Вирішення питання щодо стягнення судового збору.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було заявлено дві позовні вимоги: майнового характеру, а також про відшкодування моральної шкоди, які судом задоволено. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру позивачем підлягав до сплати судовий збір в розмірі 640 грн., а за подання заяви про відшкодування моральної шкоди 1600,00 грн.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що при подачі позову до суду позивача було звільнено від сплати судового збору, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2240,00 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 1166,1168 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 169, 209,212-215,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Костянтинівка Донецької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1:

- 6435,00 грн. - матеріальної шкоди;

- 20000,00 грн. - моральної шкоди,

а всього - 26435,00 грн. (двадцять шість тисяч чотириста тридцять п'ять гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 2240,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення .

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя А.О. Олефір