АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/624/16-ц Головуючий в суді 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 22-ц/791/892/17 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі :

головуючого Склярської І.В.

суддів: Базіль Л.В.

ОСОБА_2В

секретар Рябченко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна, за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1997 року, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області ОСОБА_3, ОСОБА_5І, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 12.01.2016 року припинено право власності ОСОБА_4 на ? частку зазначеної квартири та визнано за ОСОБА_5 право власності на 2/4 частки та залишено у власності ОСОБА_6 та у власності ОСОБА_3 по ? частини спірної квартири.

08.02.2016 року на підставі укладеного договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованому в реєстрі за № 145, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подарували ОСОБА_3 ? частини вищезазначеної квартири, внаслідок чого позивач стала власником всієї квартири АДРЕСА_2.

18.02.2016 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 47980860, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України складено акт опису та арешту майна боржника ОСОБА_4, яким описано та накладено арешт на ? частини квартири АДРЕСА_2.

Враховуючи те, що вищезазначена квартира належить позивачу на праві приватної власності, позивач не є стороною виконавчого провадження, а тому накладення арешту є незаконним та порушує її права власника, просила:

1) зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 загальною площею 60,7 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м. та виключити її з акту опису й арешту.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційних скаргах Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» та відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивачки її доводи не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю доповідача, сторін, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України. Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3Ю, на підставі договору дарування частини квартири від 08.02.2016 року (а.с.6) та свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1997 року (а.с.12) є власницею всієї квартири АДРЕСА_2.

Також, з матеріалів справи вбачається, що до набуття права власності позивачкою на всю квартиру, ОСОБА_4 належала ? частина в спірній квартирі, право на частку в якій припинено рішенням суду першої інстанції (а.с.25-27), залишеному в цій частині без змін рішенням суду апеляційної інстанції (а.с.133-134).

Недійсність договору дарування була предметом спору за позовом ПАТ «Альфа-Банк», в задоволенні якого рішенням суду першої інстанції, переглянутим судом апеляційної та касаційної інстанцій було відмовлено (а.с.140-141,150-154).

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На думку судової колегії, суд першої інстанції, задовольняючи позов обґрунтовано виходив з норм ст.41 Конституції України щодо непорушності права власності, ст.ст.15,391 ЦПК України щодо захисту свого права власності, ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», розяснень, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», правильно визначився з колом учасників процесу в спірних правовідносинах.

Доводи апеляційних скарг про винесення постанови державним виконавцем про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_6, недійсності, на думку ПАТ «Альфа-Банк», реєстрації права власності за рішенням суду про припинення права власності на частку в квартирі та договору дарування, підвідомчості розгляду даної справи в адміністративному судочинстві, неправильно обраному способу захисту колегія суддів не приймає до уваги, оскільки набуття права власності позивачкою не визнано в установленому законом порядку незаконним, вона не є учасником виконавчого провадження, а тому правильно обрала спосіб захисту порушеного права, внаслідок чого заявлений позов вірно розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Також, колегія суддів не може погодитися з доводами скарги виконавчої служби, що наявність постанови про арешт майна боржника ( а.с.71) та реєстрація предмета обтяження: всього нерухомого майна ( а.с.73-74) унеможливлює його зняття, оскільки власником квартири є не боржник ОСОБА_4, а позивач ОСОБА_3Ю, право власності якої набуто у законному порядку, що підтверджується судовими рішеннями.

Неповідомлення боржником виконавчу службу про наявність у нього на праві власності ? частини квартири, як довід апеляційної скарги, колегія суддів також відхиляє, оскільки обовязок зясувати майновий стан боржника покладений на виконавчу службу та крім того на права позивача, як законного власника квартири це не впливає.

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_4, у минулому, права власності в квартирі лише на частку - ?, в той час як арешт знятий з усієї квартири, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про зняття арешту з квартири, а тому підлягають відхиленню.

Таким чином, рішення суду ухвально з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Базіль

ОСОБА_2