Справа № 524/8806/17
Провадження № 2-з/524/123/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді Андрієць Д.Д.

за участю секретаря Воблікової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль.

Також позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що за час перебування у шлюбі нею спільно з ОСОБА_2 за спільні кошти придбано автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2005 року випуску. На даний час відповідач намагається реалізувати автомобіль, про що свідчить обява про продаж авто та наявність генеральної довіреності на третіх осіб.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, номер кузова(шасі, рама) WV1ZZZ2KZ5X008607 та оголосити у розшук вказаний автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали заяви, справи № 524/8806/17 встановив наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав № 5 від 07.02.2014 року, з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Викладені в заяві ОСОБА_1 обставини свідчать про те, що незабезпечення позову може викликати невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки майно, що є предметом спору під час розгляду справи по суті може бути відчужене відповідачем.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Однак, оскільки заявником не було доведено те, що не оголошення транспортного засобу у розшуку в подальшому зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому в цій частині вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки Volkswagen Caddy, 2005 року випуску, номер кузова(шасі, рама) WV1ZZZ2KZ5X008607, що належить на праві власності ОСОБА_2, 06.01.1979р.н., рнокпп НОМЕР_1.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д.Андрієць