Справа № 463/1838/17 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/5359/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивача ОСОБА_3 і його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа Личаківський відділ департаменту Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, у якому просив суд стягнути зі згаданого відповідача 988 395 грн. 21 коп. заборгованості за договором позики, з яких: 542 400 грн. основний борг, 239 958 грн. 29 коп. інфляційні втрати, 22 860 грн. 3 % річних та 183 176 грн. 92 коп. пеня.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2014 року по цивільній справі №2/463/1318/14 ухвалено стягнути з ОСОБА_5 кошти в сумі 342 605 грн. 49 коп., з яких: 261400 грн. основна сума боргу з розрахунку 20 000 доларів США х 13 грн. 07 коп. офіційний курс долара станом на 18.04.2014 року; 24 973 грн. 32 коп. інфляційні, а 55 282 грн. 17 коп. 3 % річних.

Згадане рішення суду станом на 29.03.2017 року не виконане і заборгованість відповідачем не повернута.

Оскільки відповідач зобовязався повернути позивачу кошти у розмірі еквівалентному 20 000 доларам США, а курс долара до гривні станом на 29.03.2017 року становить 27 грн. 12 коп., тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню основна суму боргу в розмірі 542 400 грн. (20 000 доларів США х 27,12 грн.), а також(у відповідності до ст. 625 ЦК України) втрати від інфляції за період з березня 2009 року по березень 2017 року згідно з представленим розрахунком у розмірі 239 958 грн. 29 коп. та 3 % річних за період з 24.03.2009 року по 29.03.2017 року у розмірі 22 860 грн.

Крім цього, вважає, що на підставі ч.1 ст.1050 ЦК України відповідач у зв'язку з невиконанням свого зобовязання зобовязаний також сплатити позивачу і пеню за період з 24.03.2009 року по 29.03.2009 року в сумі 18 317 грн. 92 коп. (а.с. 2-4).

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 79 686 грн. 27 коп. інфляційних втрат та 7 800 грн. 41 коп. 3 % річних за порушення строку виконання грошового зобов'язання за договором позики від 24.03.2008 року за період з 26.09.2014 року по 20.06.2017 року.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 31-32).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.09.2014 року вже стягнуто з відповідача на користь позивача основну суму боргу, а тому відсутні підстави для повторного ухвалення рішення про стягнення з відповідача основного боргу.

Також вважає помилковим висновок суду про те, що договором позики не передбачено виконання зобовязання відповідно до ст. 1050 ЦК України, оскільки „в Договорі позики зазначено, що зміст ст.ст. 1046, 1049 та 1050 ЦК України відповідачу нотаріусом розяснено (а.с. 39-42).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта і його представників на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з доводів, як позовної заяви, так і апеляційної скарги, позовні вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем наявного вже рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2014 року по цивільній справі №2/463/1318/14, яке набрало законної сили, яким ухвалено (на твердження позивача/апелянта) стягнути з ОСОБА_5 на його користь кошти в сумі 342 605 грн. 49 коп., з яких: 261 400 грн. основна сума боргу; 24 973 грн. 32 коп. інфляційні, а 55 282 грн. 17 коп. 3 % річних.

В той же час, в матеріалах справи відсутні будь-які докази про існування вище згаданого судового рішення, а також докази про предявлення позивачем цього рішення до виконання і про його невиконання відповідачем.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

В той же час, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви про стягнення з відповідача 542 400 грн. основного боргу за договором позики, ця позовна вимога обґрунтовується тим, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2014 року по цивільній справі №2/463/1318/14 з відповідача ОСОБА_5 було стягнуто 261 400 грн. основної суми боргу - з розрахунку, що офіційний курс долара станом на 18.04.2014 року становив 13 грн. 07 коп., а станом на 29.03.2017 року курс долара до гривні становить вже 27 грн. 12 коп.

В той же час, позовна заява не містить посилання на норми матеріального права, які б фактично дозволяли переглядати рішення суду про стягнення суми боргу за договором позики, яке набрало законної сили, у звязку зі зміною курсу валют, оскільки таких норм матеріального права і не існує.

Крім цього, як вбачається зі змісту позовної заяви, даний спір виник (на твердження самого позивача) у звязку з тривалим невиконанням відповідачем вище згаданого рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25.09.2014 року по цивільній справі №2/463/1318/14 про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу за договором позики.

В той же час, правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання.

Вище наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 і така в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваного рішення, а тому підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 червня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: