Справа № 185/5628/17
Провадження № 2/185/3195/17
16 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря Мерцалової Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
13 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики грошей з відповідачів у солідарному порядку в розмірі 4454 грн. 40 коп. та судових витрат з ОСОБА_2 у сумі 640 грн.
Представник позивача ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору.
Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що 20 липня 2016 року між позичальником ОСОБА_2 та позикодавцем ОСОБА_1 було укладено договір позики грошей (арк.с.4) за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 256 грн., а позичальник зобов'язався повністю повернути позику за цим договором до 02 серпня 2016 року, наведеного у пункті 4.1 договору позики грошей.
Пунктом 7.2 договору позики грошей - сторони підтвердили, що цей договір укладено ними добровільно, на них не було здійснено ніякого тиску, примусу чи насильства як морального так і фізичного. Позикодавець та Позичальник не знаходяться під впливом непереборних життєвих обставин, які б змушували їх погодитися на укладання та підписання цього договору.
20 липня 2016 року ОСОБА_2 написав розписку, якою він підтвердив отримання від ОСОБА_1 грошей у сумі 256 грн. (арк.с.5).
Зобовязання за вказаним договором забезпечено договором поруки, який було укладено 20 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (арк.с.10).
Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником.
Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обовязками; у разі невиконання боржником основного зобовязання, забезпеченого порукою, поручитель зобовязується виконати борг боржника замість останнього; обовязок поручителя полягає не лише у виконанні обовязку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обовязку боржником.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Однак на день звернення позивача з позовом до суду відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей.
Таким чином в частині стягнення боргу в сумі 256 грн. позов підлягає задоволенню.
Пунктом 4.2 Договору позики грошей передбачено, що в разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п.4.1) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 5 % процентів за кожен день користування позикою (1825 % річних або 1830 % річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.
Заборгованість по процентам за користування позикою за період з 03 серпня 2016 року по 26 червня 2017 року, нараховані позивачем відповідно до умов договору позики грошей, складає 4198 грн. 40 коп. і підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 640 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанцією (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57-61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 1046, 1047, 1050, 1052 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 борг за договором позики грошей від 20 липня 2016 року в розмірі 4454 (чотири тисячі чотириста пятдесят чотири) грн. 40 коп., з яких:
-заборгованість по позиці 256 грн.,
-заборгованість за відсотками 4198 грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В. О. Головін