Номер провадження: 22-ц/785/7167/17
Номер справи місцевого суду: 494/512/17
Головуючий у першій інстанції Римар І. А.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М., Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Березівського районного суду Одеської області від 21 липня 2017 року, -

встановила:

12 червня 2017 року ОСОБА_2 зврнлась до суду із позовом до ОСОБА_3, Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 31.6 кв.м., житлово.ю площею 16.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Посилаючись на те, що починаючи з 30 червня 2006 року та по теперішній час користується вищевказаним житловим будинком, зазначила, що між нею та ОСОБА_3 була досягнута усна домовленість щодо купівлі-продажу вказаного будинку. Пізніше стало відомо, що у відповідача правовстановлюючі документи на будинок відсутні. 24.05.2006 року позивач сплатила грошові кошти ОСОБА_3 за житловий будинок, про що складено розписку. Після сплати суми за купівлю-продаж будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали намір укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, але відповідач до нотаріуса не з'явився, у зв'язку з чим договір нотаріально посвідчено не було. ОСОБА_2 вказала, що з інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що відомості відносно власників вищевказаного майна відсутні, після чого на її ім'я виготовлено технічний паспорт на спірний житловий будинок. Позивач зазначила, що вчасно сплачує за комунальні послуги, заборгованості по оплаті не має.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 21 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Березівської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи й обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що згідно до ст. 344 ЦК України при набувальній давності тягар доказування покладається на позивача.

Доказуванню підлягають такі обставини:

Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї прав для набуття права власності;

Володіння є відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна вїї володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна.

Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 9, 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав», при вирішення спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальноюдавністю, суди повинні враховувати зокрема таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Районним судом встановлено, що позивачка не може бути визнана добросовісним володільцем, оскільки вона при заволодінні чужим майном достовірно знала про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Так звернувшись до відповідача з пропозицією придбати у нього спірний житловий будинок з надвірними будівлями, вона точно знала, що це нерухоме майно йому не належить і правовстановлюючих документів на нього відповідач не має.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що у червні 2006 року відповідач ОСОБА_3, отримав від позивачки гроші на підставі розписок за проданий їй будинок АДРЕСА_2

Договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчувався, оскільки у особи, що його продавала були відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а отже позивачка знала, що спірний будинок відповідачу ОСОБА_3 не належить і відчужувати його він не має права.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Посилання апеляційної скарги на те, що оскаржуваним рішенням порушене право позивачки на справедливий таефективний юридичний захист, гарантовані Міжнародною Конвенцією з прав людини та Конституцією України, не може бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи.

Так ст. 41 Конституції Українита ст. 321 ЦК України дійсно перпедбачають, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Однак у даному випадку не може йтись про захист права власності позивачки на спірне майно, оскільки такого права вона не набула.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: ст. 304; п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 21 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції України.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

Т.В. Цюра