Справа № 171/2048/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"03" жовтня 2017 р. м.Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - Кодрян Л.І.

за участю секретаря судового засідання - Титаренко Л.Б.

за участю: позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивачів ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, зобовязання не чинити перешкод у користуванні майном, усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення та вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, зобовязання не чинити перешкод у користуванні майном, усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення та вселення.

Посилаються в позовній заяві на те, що перебувають у шлюбі з 13 травня 1978 року по даний час. Перебуваючи в шлюбі придбали за спільні кошти нерухоме майно, яке знаходиться по вул.Берегова, 1-а в с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області.

23.04.2016 року ОСОБА_2 видана довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, відповідно до якої він уповноважив відповідача ОСОБА_4 бути представником з питань розпорядження шляхом продажу нерухомості будівель і споруд птахоферми, розташованими за адресою Дніпропетровська області, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, буд.1-а по ціні та на відомих йому умовах виходячи з розумної доцільності.

Зазначають, що 23 вересня 2016 року ОСОБА_4, який діяв по довіреності, як представник продавця ОСОБА_2, в результаті зловмисної домовленості з ОСОБА_6, з якою спільно мешкає однією сімєю, продав останній нерухоме майно, вартість якого 440 000 гривень, за ціною в три рази нижче дійсної ринкової ціни на час продажу, кошти отримані від продажу не повернув, зазначеним майном сам володіє і користується.

Вважають, що вищевказаний правочин від 23 вересня 2016 року щодо купівлі-продажу нерухомого майна за адресою Дніпропетровська області, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, буд.1-а, слід визнати недійсним з підстав визначених ст.232 ЦК України, нормами якої передбачено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Крім того, вказали, що за адресою с. Михайлівка, вул. Берегова, 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області знаходиться рухоме майно на суму 2 107 890 грн., яке належить позивачам на праві спільної сумісної власності, а відповідач ОСОБА_4 захопив його, не допускає до користування майном, тим самим чинить перешкоди в користуванні ним. Вказують, що зазначене майно слід витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та повернути їм.

Зазначили, що оскільки відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди їм в користуванні майном, то для усунення перешкод в праві власності відповідача необхідно виселити з приміщення за вищезазначеною адресою та вселити їх.

Позивачі просять визнати недійсним договір купівлі-продажу обєкту нерухомості розташованого за адресою - Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Михайлівка, вул. Берегова 1-а, укладений 23 вересня 2016 року між ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_4, та ОСОБА_6 та повернути їм вказаний обєкт нерухомості, оформивши право власності на нього за ОСОБА_2; витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та повернути позивачам наступне майно: автокран на базі МАЗА-500 200000 грн.; трактор Т-40 - 2 шт. - 12000 грн.; причіпи ПТС-4 - 2 шт. - 60000 грн.; пів причеп - 1 шт. - 54000 грн.; причеп-тягач - 1шт. - 30000 грн.; алюмінієву бочку на самохідному шасі - 1 шт. 930 л. - 30000 грн.; ДКУ - 1 шт. - 15000 грн.; ДКУ для виготовлення травяної муки - 1 шт. - 20000 грн.; алюмінієву бочка на 900 літрів - 1 шт. - 20000 грн.; ліс дуба - 5 куб - 17000 грн.; шифер - 300 листів - 12000 грн.; діловий метал - 6 тон - 30000 грн.; пластик і профілі 100 м-2 - 20000 грн.; слюсарні верстати - 2 шт. - 15000 грн.; слюсарний верстат - 1 шт. - 5000 грн.; компресор - 1 шт. - 7000 грн.; бензопила - 1 шт. - 4000 грн.; електромотори - 2 шт. - 10000 грн.; електромотори - 2 шт. - 10000 грн.; мотори глибинні в колодязі - 2 шт. - 10000 грн.; обладнання в 2-х флюсарках - 35000 грн.; морозильна камера на 500 літрів - 1 шт. - 10000 грн.; морозильна камера на 300 літрів - 1 шт. - 5000 грн.; холодильники 2 шт. - 10000 грн.; тюнер-пульт - 1 шт. - 1000 грн.; сейфи - 2 шт. - 10000 грн.; пластмасові ящики - 100 шт. - 20000 грн.; спортивний інвентар - 30000 грн.; диван - 5000 грн.; матрац - 1000 грн.; гребки - 13000 грн.; шланг жовтий для проточної види - 100 м. - 20000 грн.; косарки - 2 шт. - 30000 грн.; насос в басейні 1 шт. - 1000 грн.; стіл полірований - 1000 грн.; музикальний центр - 1 шт. - 2000 грн.; кисневі балони - 5 шт. - 10000 грн.; газові балони - 2 шт. - 2000 грн.; різак з шлангами - 5000 грн.; причіп з метала саморобний - 25000 грн.; доїльний апарат - 6000 грн.; вентилятор - 10000 грн.; зерно ячмінь - 60 мішків по 40 кг - 2400 кг-7200 грн.; ваги на 500 кг. - 3000 грн.; ваги на 1000 кг. - 10000 грн.; бетономішалки - 2 шт. - 50000 грн.; брички - 3 шт. - 75000 грн.; бідка - 1 шт. - 25000 грн.; культиватор - 1 шт. - 30000 грн.; збруя в комплекті на 4 коня - 60000 грн.; продукти харчування - 3000 грн.; сіно лугове - 4 т. - 12000 грн.; кормушки для птиці на 1000 голів - 8000 грн.; поїлки для птиці на 1000 голів - 8000 грн.; капільне поїння на 3000 шт. птиці - 100000 грн.; собачі будки - 4 шт. - 4000 грн.; кормушки для свиней з металевими бачками - 20000 грн.; металеві бочки - 6 шт. - 12000 грн.; стадо свиней - 550 голів - 350000 грн.; кози - 112 шт. та 48 шт. - 110000 грн.; коні порода «Російська» - 4 шт.: кобили масті «Гнедая» і «Рижа» 2 шт., жеребець «Гнєдой» - 1 шт. і жеребець «Гнєдой» 1 шт. - 100000 грн.; стадо гусей - 1062 шт. - 212400 грн.; собака породи кавказький «Лорд» - 1 шт. - 1500 грн.; собака сука «Багіра» кавказької породи - 2 шт. - 1500 грн.; чани на 300 л. - 4 шт. - 10000 грн.; корита металеві - 20 шт. - 4000 грн.; пластмасові бочки - 2 шт. - 1000 грн.; пластикова бочка на 45 літрів - 2 шт. - 120 грн.; пластикова бочка на 20 літрів - 1 шт. - 100 грн.; пластикова бочка на 30 літрів - 1 шт. - 100 грн.; відра металеві - 6 шт.- 270 грн.; вила, лопати, граблі - 10 шт. - 1000 грн.; бичок - 5000 грн.; качки - 3 шт. - 450 грн.; ліс сосна 30 м. куб. - 45000 грн.; відра пластмасові 7 - шт. - 250 грн.; стіл і 2 лавки - 5000 грн.

Також позивачі просять зобовязати ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні майном і усунути перешкоди у володінні і користуванні нерухомим майном будівлями і спорудами, що розташовані в с.Михайлівка, вул. Берегова, 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області, шляхом вселення позивачів у вказаний обєкт нерухомості та виселення ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні, кожен окремо позовні вимоги підтримали, надали пояснення щодо обставин справи. ОСОБА_2 пояснив, що надав довіреність 23.04.2016 року відповідно до якої уповноважив відповідача ОСОБА_4 бути представником з питань розпорядження шляхом продажу нерухомості будівель і споруд птахоферми, розташованими за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, буд.1-а, оскільки ОСОБА_4 був товаришем його покійного сина ОСОБА_8, займався з ним фермерським господарством, таким чином ввійшов в його довіру. Пояснив, що він не передбачав, що ОСОБА_4 неправомірно розпорядиться вищезазначеним майном. ОСОБА_1 пояснила, що ОСОБА_4 неправомірно заволодів рухомим майном, що належить їй та її чоловікові на праві власності.

Представник позивачів ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на доведеність та обґрунтованість позовних вимог. Крім того, пояснив, що ОСОБА_2 видав довіреність щодо розпорядження своїм нерухомим майном, розташованим за адресою Дніпропетровська області, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, буд.1-а, оскільки на нього чинився психологічний тиск з боку відповідача ОСОБА_4 та інших осіб за нібито існуючі борги сина позивачів. Після смерті сина позивачів ОСОБА_4 розпорядився вищезазначеним нерухомим майном шляхом продажу його своїй співмешканці ОСОБА_6 Зазначив, що при цьому, обєкт нерухомості продано згідно договору купівлі-продажу за 140 000 грн., в той час, як реальна вартість майна складає 440 000 грн. і таким чином, за взаємною домовленістю сторони уклали правочин за нижчою ціною, що суперечить розумній доцільності. Вказав, що кошти за проданий обєкт нерухомості в сумі 140 000 грн. позивач ОСОБА_2 не отримав від відповідача ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_6 вказану суму за договором не сплачувала. Вважає, що оспорюваний договір купівлі-продажу слід визнати недійсним з підстав визначених ст.ст.215, 232 ЦК України, оскільки правочин вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони ОСОБА_4 з другою стороною ОСОБА_6 Зазначає, що в результаті вчинення вказаного правочину заподіяно шкоду продавцю.

Представник позивачів пояснив, що ОСОБА_4 також неправомірно заволодів рухомим майном, яке належить позивачам на праві спільної власності та знаходилось за місцем розташування вищевказаного обєкту нерухомості, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами. За даним фактом до поліції позивачами подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, арешт на майно в кримінальному провадженні не накладався. Вважає, що вказаним майном володіє відповідач ОСОБА_4, оскільки він був присутній при описі рухомого майна державним виконавцем та накладенні арешту на це майно відповідно до ухвали суду про забезпечення позову в даній справі.

Вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 позов не визнала та пояснила, що 04 березня 2015 року ОСОБА_2 надав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_4 бути його представником з питань розпорядження шляхом продажу належними йому на праві власності будівлями та спорудами птахоферми, розташованими в с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області. Така ж довіреність надана ОСОБА_2 23 квітня 2016 року. Зазначила, що довіреність позивачем надана в звязку з тим, що ще у 2015 році ОСОБА_4 сплатив кошти ОСОБА_2 та його сину в сумі 30 000 дол.США в еквіваленті гривні за будівлі та споруди птахоферми, які він хотів придбати у ОСОБА_2, однак на протязі року ОСОБА_4 не оформив з позивачами договір купівлі-продажу, оскільки не мав змоги і сподівався на добросовісність позивачів. Факт передачі коштів за вищезазначені будівлі та споруди підтверджується показаннями свідків.

Зазначає, що перед укладенням договору купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого в с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області відповідач ОСОБА_1 надала згоду, як дружина, на продаж вказаного нерухомого майна. Тому, оспорюваний позивачами договір купівлі-продажу вважає укладеним відповідно до вимог чинного законодавства.

Зазначила, що більша частина рухомого майна, яке позивачі просять витребувати у ОСОБА_4 відсутня, що підтверджується актом опису майна складеного державним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову в даній справі. Крім того, позивачі не надали документи, що підтверджують право власності на рухоме майно, яке вони просять витребувати у ОСОБА_4

Пояснила, що ОСОБА_4 з 2015 року вів господарство на птахофермі, закупляв худобу, свиней, гусей та інше майно.

Вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що в с.Михайлівка, вул. Берегова 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області є ферма. На території ферми він був неодноразово, оскільки співпрацював з позивачами та їх сином ОСОБА_8, який помер в 2016 році. Останній раз на території ферми був восени 2015 року. Свідок пояснив, що на території ферми особисто бачив: автокран на базі МАЗА-500; трактор Т-40 - 2 шт.; причепи ПТС-4 - 2 шт.; півпричеп - 1 шт.; причіп-тягач - 1 шт.; алюмінієву бочку на самохідному шасі 930 л. - 1 шт.; алюмінієву бочку на 900 літрів - 1 шт.; шифер - 300 листів; діловий метал - 6 тон; мотори глибинні в колодязі 2 шт.; сейф - 1 шт., гребки; косарки - 2 шт.; насос в басейні - 1 шт.; кисневі балони - 5 шт.; газові балони - 2 шт.; різак зі шлангами; причеп з метала саморобний; зерно ячмінь - 60 мішків по 40 кг; ваги на 500 кг; бетономішалка - 1 шт.; бричка - 1 шт.; бідка - 1 шт.; культиватор - 1 шт.; сіно лугове; собачі будки - 4 шт.; кормушки для свиней з металевими бачками; металеві бочки - 6 шт.; свиней; кіз; коней - порода «Російська» - 4 шт.; гуси; собака кавказької породи - 1 шт.; собака сука кавказької породи - 1 шт.; чани на 300 л. - 4 шт.; корита металеві - 20 шт.; бичка; качки.

Крім того, свідок ОСОБА_9 повідомив, що про купівлю-продаж вищезазначеної ферми йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що є братом ОСОБА_1, неодноразово знаходився на території ферми розташованої в с. Михайлівка, вул. Берегова 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області.

ОСОБА_11 повідомив, що бачив на території ферми таке майно: автокран на базі МАЗА-500; трактор Т-40 - 2 шт.; причепи ПТС-4 - 2 шт.; півпричеп - 1 шт.; причеп-тягач 1 шт.; алюмінієва бочка на самохідному шасі; ДКУ - 1 шт.; ДКУ для виготовлення травяної муки 1-шт.; алюмінієва бочка на 900 літрів - 1 шт.; ліс дуба -5 куб.; шифер - 300 листів; діловий метал; пластик і профілі; слюсарні верстати - 2 шт.; слюсарний верстат - 1 шт.; компресор - 1 шт.; бензопила - 1 шт.; електромотори - 2 шт.; мотори глибинні в колодязі - 1 шт.; обладнання в 2-х флюсарках; морозильна камера на 500 літрів - 1 шт.; морозильна камера на 300 літрів - 1 шт.; холодильники - 2 шт.; тюнер-пульт - 1 шт.; сейфи - 2 шт.; пластмасові ящики; спортивний інвентар; диван; матрац; гребки; шланг жовтий для проточної води; косарки - 2 шт.; насос в басейні - 1 шт.; стіл полірований; музикальний центр - 1 шт.; кисневі балони; газові балони; різак з шлангами; причіп з метала саморобний; доїльний апарат; вентилятор; зерно ячмінь - 60 мішків; ваги 1 шт.; бетономішалки - 2 шт.; брички - 2 шт.; бідка - 1 шт.; культиватор - 1 шт.; збруя в комплекті на 4 коня; сіно лугове; кормушки для птиці; поїлки для птиці; капільне поїння; собачі будки; кормушки для свиней з металевими бачками; металеві бочки; свині 550 шт.; кози 50 шт. та 48 шт.; коні порода «Російська» - 4 шт.; стадо гусей 1000 шт.; собака породи кавказький «Лорд» 1 - шт.; собака сука кавказької породи - 1 шт.; чани на 300 л. 2 шт.; корита металеві; пластмасові бочки; пластикова бочка на 45 літрів - 2 шт.; пластикова бочка на 20 літрів - 1 шт.; пластикова бочка на 30 літрів - 1 шт.; відра металеві; вила, лопати, граблі; бичок; качки; ліс сосна; відра пластмасові; стіл і 2 лавки.

Свідок пояснив, що востаннє на території ферми був восени 2016 року, хто зараз на території ферми хазяйнує йому не відомо. Позивачі господарювали на даній фермі більше десяти років чи продали її йому не відомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що працює адвокатом, у березні 2015 року до нього звернувся його клієнт ОСОБА_13 з проханням допомогти перевірити обєкт нерухомості в Апостолівському районі, який хотів придбати його товариш ОСОБА_4 В його офісі зустрілися ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та його син ОСОБА_8, яким він надавав правову допомогу щодо перевірки даних в реєстрі нерухомого майна, а саме по обєкту - фермі в Апостолівському районі, вивчав правовстановлюючі та інші документи по вказаному обєкту. ОСОБА_13 у офісі передав ОСОБА_4 30000 дол.США, а ОСОБА_4 передав ці гроші ОСОБА_2 та сину з метою придбання у ОСОБА_2 ферми у Апостолівському районі. Розписка про передачу коштів між вказаними особами не оформлялася. Зазначив, що йому відомо, що між ОСОБА_4 та сином ОСОБА_2 були взаємовідносини на основі довіри і неодноразово кошти передавалася ОСОБА_4 ОСОБА_2 без розписки. Після чого, ОСОБА_4 разом зі ОСОБА_2 та його сином покинули його офіс. Йому відомо, що згодом ОСОБА_4 повернув ОСОБА_13 30000 дол.США. Свідок повідомив, що у нього у офісі були розмови між вказаними особами і по іншим обєктам нерухомого майна, однак, вважає, що дані кошти передавалися саме за вищезазначену ферму.

Крім того, свідок пояснив, що у 2016 році, після смерті сина позивачів, ОСОБА_4, ОСОБА_13, позивачі та їх донька зустрічалися, вели розмову з приводу техніки та іншого рухомого майна, які залишилися на території ферми, позивачі вказували, що продавали ферму без рухомого майна, що знаходилося на її території, а ОСОБА_4 заперечував, оскільки вважав, що передавав гроші за ферму з майном, яке там було. Свідок був особисто присутній при вказаній зустрічі.

Свідок ОСОБА_12 повідомив, що син ОСОБА_2 неодноразово брав у борг гроші у ОСОБА_4, які не повернув, однак даних правовідносин вказані обставини не стосуються.

Саме на виконання конкретно якого правочину передавалися кошти ОСОБА_2 і хто відповідно до договору купівлі-продажу був покупцем ферми свідку не відомо, однак йому відомо, що кошти передавалися саме за ферму на якій була техніка, свині та інше рухоме майно, точно яке йому не відомо.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що його товариш ОСОБА_4 у 2015 році попросив у нього в позику кошти у сумі 30 000 дол. США, оскільки хотів придбати нерухоме майно ферму в Апостолівському районі. У березні 2015 року він, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та його син прибули до офісу знайомого адвоката для вивчення документів по нерухомому майну. У вказаному офісі він передав ОСОБА_4 кошти в сумі 30 000 дол.США, які ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 за придбання ферми, власниками якої були позивачі ОСОБА_2, а їх син ОСОБА_8 працював на даній фермі. ОСОБА_2 та його син перерахували гроші в офісі, розписка по передачі грошей не оформлялася. Свідок пояснив, що ферму бажав купити саме особисто ОСОБА_4 Вказав, що згодом ОСОБА_4 повернув йому гроші в сумі 30 000 дол.США, з ОСОБА_4 у нього взаємовідносини на основі довіри, неодноразово позичав йому кошти.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що ОСОБА_2 є її сватами, позивачі були власниками ферми у Апостолівському районі в с.Михайлівка, яку у них забрали, її чоловік охороняв ферму. Їй відомо, що на території ферми було таке майно: 550 свиней, більше 1000 гусей, 170 кіз, 4 коні, різна техніка та інше майно. Пояснила, що передавала кошти для придбання майна ферми.

Свідок ОСОБА_15 повідомила суду, що вона, як державний виконавець брала участь у здійсненні виконавчих дій при виконанні ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 листопада 2016 року про накладення арешту на майно за адресою Дніпропетровська області, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, буд.1-а. Для здійсненні виконавчих дій на місце за вказаною адресою прибули начальник органу ДВС, позивачі-стягувачі по виконавчому провадженню та їх представник, також на місце вчинення виконавчих прибув боржник ОСОБА_4 та ОСОБА_16, була присутня також представник ОСОБА_4 та інші люди, які не назвалися. До опису майна ОСОБА_4 та ОСОБА_16 не було допущено стягувачів та їх представника, про що складено відповідний акт. ОСОБА_16 заявила, що на вказаній території знаходяться її тварини, які вона придбала згідно договору купівлі-продажу у ОСОБА_4 Боржник ОСОБА_4 впустив державних виконавців та територію за вказаною адресою, розмовляв з державними виконавцями, показував, де знаходиться майно і водив по території. В деякі приміщення ОСОБА_4 державних виконавців не допустив. Пояснила, що виконавче провадження відкрите стосовно боржника ОСОБА_4, оскільки поступила заява про виконання ухвали відносно боржника ОСОБА_4, на виконання надійшов тільки один процесуальний документ ухвала суду та сплачено один авансовий внесок, стосовно ОСОБА_6 виконавче провадження не відкрито, опис та арешт нерухомого майна на зазначеній території не проводився. На території за вказаною адресою було описано рухоме майно, яке вказане в постанові про опис та арешт майна боржника, тварини описані не були, оскільки ОСОБА_16 заявила, що тварини є її власністю та надала копію договору, що купила тварин у ОСОБА_4, а також не описано сільськогосподарську техніку, причепи, оскільки на вказаній техніці не було номерних знаків, що унеможливило її опис без залучення спеціаліста. Залучення спеціаліста може фінансуватися як стягувачем, так і боржником. Описане майно було передано на зберігання боржнику.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що працює слідчим Апостолівського ВП. Кримінальне провадження за фактом зайняття ОСОБА_4 території зі спорудами, розташованими за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Михайлівка, вул.Берегова, 1-а внесене в ЄРДР у 2016 році. За ухвалою суду нею проводився зовнішній огляд території за вказаною адресою, оскільки володілець ОСОБА_4 на територію її не допустив. Телефоном повідомив її, що без нього оглядати територію не дозволяє, знаходиться на відпочинку в Карпатах, а також повідомив, що він знаходиться там з ОСОБА_18 Зазначила, що є відомості, про те, що ОСОБА_6 є співмешканкою ОСОБА_4, однак достовірно вона не знає чи ОСОБА_18 є дружиною ОСОБА_4

З письмових матеріалів справи судом встановлено наступне.

Відповідно до довіреності від 23 квітня 2016 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником у всіх державних установах України, а також у всіх інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування з питань: розпорядження шляхом продажу належними йому на праві власності будівлями та спорудами птахоферми, розташованими за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, буд.1-а, по ціні та на відомих йому умовах, виходячи з розумної доцільності; присвоєння, в разі необхідності, кадастрового номера на земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд птахоферми за вказаною вище адресою; укладення договору оренди землі за вказаною адресою, в разі необхідності з компетентними органами; укладення договорів щодо надання послуг електропостачання, надання води, а також сплати земельного податку за вказану вище земельну ділянку (а.с.15, т.1). Аналогічна довіреність видавалася ОСОБА_2 ОСОБА_4 04 березня 2015 року (а.с.222, т.1).

З витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 32293876 від 06 жовтня 2016 року дію довіреності від 23 квітня 2016 року припинено 06 жовтня 2016 року на підставі заяви про скасування (а.с.16, т.1).

Згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року ОСОБА_2, в особі ОСОБА_4, що діяв за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 23 квітня 2016 року за № 405, далі іменований продавець, та ОСОБА_6, далі іменована покупець, уклали договір за яким продавець передає нежитлові будівлі будівлі та споруди птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, по вул.Береговій, буд. 1-а, у власність покупця, а покупець приймає вказані вище нежитлові будівлі будівлі та споруди птахоферми (далі за договором «нежитлові будівлі») і сплачує за них обговорену грошову суму. Продаж нежитлових будівель за домовленістю сторін вчинено за 140 000 грн., які отримані продавцем від покупця до оформлення цього договору. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за продані нежитлові будівлі. Ринкова вартість нежитлових будівель, які є предметом цього договору становить 440 000 грн., відповідно до звіту про оцінку майна, виготовленого ПП Консалтингова фірма «Снейл» 22 вересня 2016 року (а.с.13-14, т.1).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 73544937 від 22.11.2016 року обєкт нерухомості за адресою Дніпропетровська область Апостолівський район с.Михайлівка вул.Берегова, 1-а належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року, серія та номер: НВА № 31, р. № 1134 (а.с.17, т.1).

Згідно договору оренди від 07.11.2007 року укладеного між орендодавцем - Апостолівською райдержадміністрацією та орендарем - ФОП ОСОБА_8 земельна ділянка, що знаходиться за межами населеного пункту с.Михайлівка по вул.Берегова, 1-а передана в строкове платне користування для іншого сільськогосподарського призначення обслуговування будівель та споруд птахоферми на підставі розпорядження голови Апостолівської райдержадміністрації від 06.11.2007 р. № 534-р-07 (а.с.25-27). Відповідно до свідоцтва про смерть від 29 вересня 2016 року ОСОБА_8 помер 18 вересня 2016 року, актовий запис № 346 (а.с.28, т.1).

З заяви ОСОБА_1 від 05 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на продаж набутих в зареєстрованому шлюбі будівель та споруд птахоферми, розташованих за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, б.1-а, по ціні та на відомих йому умовах (а.с.2, т.2).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості нерухомого майна комплексу будівель та споруд птахоферми загальною площею 14478,1 кв.м., розташованих за адресою: Дніпропетровська області, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул, Берегова, 1-а, здійсненого Консалтинговою фірмою «Снейл» 22 вересня 2016 року фактична вартість обєкту оцінки (без ПДВ) 440 000 грн. На момент оцінки власником майна є ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер НАЕ218098, р.№ 858 від 16.10.2014 р. Оцінка проводилась станом на 22.09.2016 року (а.с.6-53, т.2).

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2016 року на виконання ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області про забезпечення позову від 29 листопада 2016 року відкрито виконавче провадження (а.с.67-69, т.2).

Згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 01 грудня 2016 року головним державним виконавцем Апостолівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за адресою с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а Апостолівського району Дніпропетровської області, описано та накладено арешт на майно боржника: алюмінієва бочка на самохідному шасі 930 л. у задовільному стані 1 шт., шифер 8-листовий у кількості 28 шт., електромотор у неробочому стані з ознаками корозії 1 шт., мотори глибинні в колодязі 2 шт. у робочому стані; холодильник білого кольору з ознаками корозії, без мотора у неробочому стані 1 шт., сейф металевий синього кольору 1 шт., пластмасові ящики білого кольору 2 шт., чорного кольору 3 шт., диван сірого кольору в незадовільному стані 1 шт., матрац в незадовільному стані 1 шт., шланг жовтий для проточної води довжиною 20 м., косарка «Zakaz» у розібраному стані, газові балони 2 шт., ваги металеві на 500 кг у неробочому стані 1 шт., ваги металеві на 1000 кг в неробочому стані 1 шт., бетономішалка 1 шт., брички зеленого та синього кольору, вироблені з дерева 2 шт., собачі будки з дерева 4 шт., металеві бочки червоного кольору 5 шт., собака кавказької породи 1 шт., собака-сука кавказької породи 1 шт., корито металеве загальною довжиною 1,3 м 2 шт., відро металеве не придатне для використання 1 шт., відра пластмасові 3 шт., стіл та дві лавки у задовільному стані, вила 2 шт., лопати 3 шт., пластмасова бочка на 20 л 1 шт., пластмасова бочка на 45 л 1 шт. (а.с.73-79, т.2).

З акту державного виконавця від 01 грудня 2016 року вбачається, що при виконанні виконавчого документа ухвали суду про забезпечення позову від 29 листопада 2016 року за адресою с.Михайлівка, вул. Берегова, 1-а, стягувач ОСОБА_2 та його представники боржником ОСОБА_4 допущені до опису майна не були (а.с.80, т.2).

Відповідно до акту від 01 грудня 2016 року головного державного виконавця Апостолівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складеного у присутності боржника ОСОБА_4, за участю іншої особи, що була допущена до проведення виконавчих дій - ОСОБА_16 встановлено, що за адресою с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а виявлено: автокран на базі МАЗА-500; трактор Т-40 - 2 шт.; причепи ПТС-4.; півпричеп - 1 шт.; причеп-тягач 1 шт.; ліс дуба, вентилятор, ліс сосна без відповідних документів та маркування, що унеможливило проведення його опису без залучення відповідного спеціаліста. Також на території за вказаною адресою виявлено свійські тварини: гуси в кількості 50 шт., кози 120 шт., цапи 47 шт., свині 200 шт. Інше майно згідно переліку рухомого майна, зазначеного в ухвалі суду про забезпечення позову від 29.11.2016 року за вказаною адресою не виявлено (а.с.81-83, т.2).

Згідно акту від 01 грудня 2016 року головного державного виконавця Апостолівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області боржника ОСОБА_4 зобовязано в строк до 07.12.2016 року надати пояснення щодо місцезнаходження майна зазначеного в ухвалі Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2016 року, яке не було виявлено під час опису та арешту майна 01.12.2016 року в.с.Михайлівка, вул,Берегова, 1-а. Для опису і арешту майна, що потребує спеціаліста, в термін до 07.10.2016 року внести відповідну пропозицію щодо кандидатури спеціаліста (а.с.88-90, т.2).

Відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 07 грудня 2016 року наданих начальнику РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з приводу виконання ухвали про забезпечення позову у даній справі відповідач зазначає, що 550 свиней, 112 кіз, 48 цапів, 4 коня, 1062 гусей, які знаходилися за адресою вул.Берегова, 1-а в с.Михайлівка, Апостолівського району, він передав у власність за договором купівлі-продажу № 01/2016 р. від 07.11.2016 року (а.с.94-96, т.2). На підтвердження пояснень відповідачем надана фотокопія договору купівлі-продажу тварин (а.с.84-87, т.2). Вказує, що тварини не перебувають у його володінні. З приводу техніки, яка знаходиться за вказаною адресою вказує, що автокран на базі МАЗА-500, трактори Т-40, причеп бортовий Е є власністю інших осіб, а не стягувачів та додає підтверджуючі документи (а.с.94-100, т.2).

Відповідно до витягу з ЄРДР вбачається, що кримінальне провадження за фактом зайняття ОСОБА_4 території зі спорудами, розташованими за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Михайлівка, вул.Берегова, 1-а з технікою і худобою внесено до даного реєстру 19.11.2016 року за № 0001389. 13 січня 2017 року здійснено зовнішній огляд території за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Михайлівка, вул.Берегова, 1-а. (а.с.131-132, т.2).

Відповідно до паспорту коня серія АА № 014296, ідентифікаційний номер коня UA230000770, кличка коня «Гесперида», порода «російська рисиста», дата народження - 19.02.2000 р., власник філія «Запорізький кінний завод № 86» ДП «Конярство України» (а.с.213-215, т.1). Згідно свідоцтва племінного коня «Гесперида», дата народження -19.02.2000 року, народилася на «Запорізький кінний завод № 86», дані про зміну власника відсутні (а.с.199-200, т.1).

Відповідно до паспорту коня серія АА № 011412, ідентифікаційний номер коня UA230000472, кличка коня «Предлог», порода «російська рисиста», дата народження - 16.03.2009 р., власник ДП «Запорізький кінний завод № 86» (а.с.216-218, т.1). Згідно свідоцтва племінного коня «Предлог», дата народження -16.03.2009 року, народився на ДП «Запорізький кінний завод № 86», власник ДП «Запорізький кінний завод № 86» (а.с.201-202, т.1). На коня «Предлог», дата народження 2009 р., порода «російська рисиста», власник не зазначено, місце народження - «Запорізький кінний завод № 86» заведено картку обліку результатів випробувань коня на іподромі у 2011 році (а.с.210, т.1).

Згідно ветеринарного свідоцтва Й-14 № 096903 ОСОБА_1 вивезено з ФГ «Орбіта» в с.Камянка Дніпропетровської області тварин гусенята добові в кількості 3000 шт. (а.с.219, т.1).

Відповідно до відомості про переміщення тварин від 10.09.2015 року, реєстраційних свідоцтв свиней серія АВ 026296, АВ 026297, АВ 026298, сертифікатів племінних (генетичних) ресурсів на свиней серія АВ № 332188, серія АВ № 332772 ОСОБА_8 з ТОВ «Агропрайм Холдинг» вивезено свині порода «Ландрас» та йому видані свідоцтва на вказаних тварин (а.с.203-209, т.1).

Відповідно до накладної від 12 листопада 2014 року № 17 із Одеської області Іванівського району відпущено тварин кози в кількості 35 шт. на загальну суму 42 000 грн. в Дніпропетровську області, Апостолівський район через ОСОБА_1 Згідно накладної від 24 червня 2016 року із Одеської області Іванівського району відпущено тварин гусята в кількості 1150 шт. на загальну суму 63 250 грн. в Дніпропетровську області, Апостолівський район через ОСОБА_1 (а.с.194, т.1).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18.08.2005 року марки МАЗ500, рік випуску 1978, тип ТЗ АВТОКРАН-10-20Т-С, реєстраційний № НОМЕР_1 його власником є ОСОБА_19Є.(а.с.23, т.1).

Відповідно до свідоцтв про реєстрацію машини АС № 110727, АС № 110728, АС № 110730 від 23.11.2011 року ОСОБА_2 є власником трьох причіпів 2 ПТС-4, реєстраційні номери - 27938 АЕ, 27939 АЕ, 27941 АЕ (а.с.211-212, т.1).

Згідно накладної від 16.06.2016 року ОСОБА_2 відпущено шланг для полива «Метеор»100 м. 1 шт. за 895 грн., шланг для полива «Селікон економ» - 2 шт. за 1752 грн., компресор WERK BM-2т50 1 шт. за 2750 грн. (а.с.195, т.1).

Згідно накладної від 01.07.2017 року ОСОБА_2 відпущено відра оцинковані на 15 л. 6 шт. на суму 252 грн., відра пластикові на 20 л. 6 шт. на суму 192 грн., бочки на 30 л 6 шт. на суму 1063 грн. Відповідно до накладної від 17.05.2017 року ОСОБА_2 відпущено насос «Ручеек» - 2 шт. на суму 1180 грн., насос WERK 1 шт. за 1770 грн. (а.с.196, т.1).

Відповідно до товарного чеку 01.02.2013 року придбано газову плиту за 2800 грн., морозильну камеру за 4000 грн., покупець не зазначений (а.с.195, т.1).

Згідно видаткової накладної № 86, товарного чеку № 86 від 26 липня 2016 року ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_20 продав ОСОБА_1 ІДА «Білка-1 міні» за 5550 грн. (а.с.197-198, т.1).

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представника відповідача - ОСОБА_4, свідків, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, з'ясувавши фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Приписами ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів.

Згідно ст.238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Отже, основним правом представника є повноваження діяти від імені і за рахунок особи, яку він представляє. Повноваження не лише надає представникові можливість діяти від імені особи, яку він представляє, а й визначає зміст і межі таких дій, виступаючи як вид і міра можливої поведінки. У свою чергу особа, яку представляють, має право вимагати, щоб представник діяв відповідно до повноваження і в його межах. Представник зобов'язаний діяти в межах наданого йому повноваження і в інтересах того, кого представляє, а після виконання обов'язків - передати права і все отримане за укладеним ним правочином особі, яку він представляє. Особливістю правовідносин представництва є те, що вони виникають і реалізуються не в інтересах того, хто безпосередньо укладає правочин (представника), а з метою здійснення та захисту прав та інтересів того, кого представляють.

У відповідності до ч.3 ст.237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ч.ч.1,3 ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтею 232 ЦК передбачено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним.

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

Як роз'яснено у п.22 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, для визнання правочину недійсним на підставі ст.232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо припускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю.

За змістом вищезазначеної норми закону необхідними ознаками правочину, вчиненого у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою є: наявність умисної домовленості між представником потерпілої сторони правочину та іншою стороною з метою отримання власної або обопільної вигоди; виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками; дії представника здійснюються в межах наданих йому повноважень.

Аналізуючи положення ст.ст. 232, 237, 238 ЦК України можна зробити висновок, що представник, вчиняючи правочин, не виражає власну волю, його завдання полягає в тому, щоб донести до контрагента волю особи, яку він представляє. Однак, в силу зловмисної домовленості представника та контрагента воля довірителя не доводиться і підмінюється волею представника, що і є підставою для визнання таких правочинів недійсними. Форма такої зловмисної домовленості (усна чи письмова) правового значення не має, важливим є лише сам факт такої домовленості. Іншими словами, мова йде про зловмисне спотворення волі свого довірителя, засноване на змові з іншою стороною правочину.

Отже, необхідна наявність навмисної змови представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення внаслідок цього несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої змови яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи він був укладений з метою завдати збитків довірителю.

При визнанні правочину недійним за ст.232 ЦК України необхідно встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість із другою стороною і діє при цьому у власних інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє.

Судом встановлено, що на підставі довіреності від 23 квітня 2016 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником у всіх державних установах України, а також у всіх інших установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх форми власності та підпорядкування з питань: розпорядження шляхом продажу належними йому на праві власності будівлями та спорудами птахоферми, розташованими за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, буд.1-а, по ціні та на відомих йому умовах, виходячи з розумної доцільності; присвоєння, в разі необхідності, кадастрового номера на земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд птахоферми за вказаною вище адресою; укладення договору оренди землі за вказаною адресою, в разі необхідності з компетентними органами; укладення договорів щодо надання послуг електропостачання, надання води, а також сплати земельного податку за вказану вище земельну ділянку. Аналогічна довіреність видавалася ОСОБА_2 ОСОБА_4 від 04 березня 2015 року.

У судовому засіданні згідно пояснень представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 з'ясовано, що у 2015 році ОСОБА_4 мав намір придбати у ОСОБА_2 будівлі та споруди птахоферми, однак на протязі року не оформив з позивачами договір купівлі-продажу, оскільки не мав змоги. Такий договір оформлено у 2016 році на підставі повторно наданої ОСОБА_4 позивачем ОСОБА_2 довіреності.

З пояснень свідка ОСОБА_12 судом встановлено, що ОСОБА_4 мав намір придбати у 2015 році обєкт нерухомості в Апостолівському районі ферму, що належала позивачам в звязку з чим ним, як адвокатом вивчалися правовстановлюючі документи на вказаний обєкт нерухомості. На території ферми, яку хотів придбати відповідач ОСОБА_4 перебувало інше рухоме майно і з приводу якого у сторін в подальшому виник спір.

З показів свідка ОСОБА_13 зясовано, що ОСОБА_4 у 2015 році мав намір придбати нерухоме майно ферму в Апостолівському районі і з цією метою брав у свідка кошти в борг, які згодом повернув.

З матеріалів виконавчого провадження, відкритого на виконання ухвали про забезпечення позову від 29 листопада 2016 року в даній справі встановлено, що боржником у даному виконавчому провадженні виступає ОСОБА_4, який не заперечив, що володіє майном за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а, а навпаки підтвердив вказаний факт у своїх поясненнях від 07 грудня 2016 року, наданих начальнику РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з приводу виконання ухвали про забезпечення позову, вказавши, зокрема, що розпорядився рухомим майно тваринами. Крім того, з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_4 не допустив стягувачів та їх представників до опису майна.

Згідно договору купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року нежитлових будівель будівель та споруд птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, по вул.Береговій, буд. 1-а встановлено, що продаж нежитлових будівель за домовленістю сторін вчинено за 140 000 грн., які отримані продавцем від покупця до оформлення цього договору. Ринкова вартість нежитлових будівель, які є предметом цього договору становить 440 000 грн. відповідно до звіту про оцінку майна, виготовленого ПП Консалтингова фірма «Снейл» 22 вересня 2016 року. Отже, продаж нерухомого майна за вищевказаним договором відбувся за ціною, що є значно нижчою, ніж ринкова вартість вказаних нежитлових будівель, що суперечить розумній доцільності, якою повинен був керуватися представник ОСОБА_4 при реалізації нерухомого майна згідно довіреності від 23 квітня 2016 року.

Показання свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 про те, що за ферму в Апостолівському районі ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 та його сину кошти в сумі 30 000 дол.США є неналежними доказами, оскільки вказані свідки також пояснювали, що ОСОБА_4 неодноразово надавав сину позивачів - ОСОБА_5 кошти в борг, тому зазначені пояснення не підтверджують те, що кошти передавалися саме за нерухоме майно за адресою - с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, вул.Берегова, буд. 1-а, крім того вказані покази свідків є недопустимими доказами в розумінні ст.545 ЦК України.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року нежитлових будівель будівель та споруд птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області по вул.Береговій, буд. 1-а укладений від імені довірителя в особі ОСОБА_4, який діяв у власних інтересах, а не в інтересах свого довірителя ОСОБА_2, тобто при його укладенні ОСОБА_4 виражав власну волю, а не волю позивача та усвідомлював, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя, з метою отримання власної вигоди.

Виникнення негативних наслідків для довірителя та незгода його з такими наслідками підтверджується поясненнями позивачів про те, що кошти за продане майно їм передані не були та це не спростовано належними та допустимими доказами відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_6

Зі змісту ст.655 ЦК України, яка визначає поняття договору купівлі-продажу слідує , що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У звязку з чим, ОСОБА_4, у разі вчинення саме такого виду правочину, зобовязаний був виконувати покладенні на нього обовязки продавця (повіреного). Тобто отримати грошові кошти, які передати довірителю. Однак, відповідачами не надано суду, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, належних та допустимих доказів того, що позивачі отримали грошові кошти, або до або після, відчуження нерухомого майна від відповідачів і погодились з їх розміром.

Визначаючи наявність умисної домовленості (змови) між представником однієї сторони правочину з другою стороною слід зазначити наступне.

Представник позивача стверджує, що обєкт нерухомості за договором купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року продано від імені довірителя в особі ОСОБА_4 його співмешканці ОСОБА_6 На підтвердження вказаного факту суду ним надано фотознімки з мережі Інтернет, які судом визнаються недопустимими доказами, оскільки вказаними фотознімками не може бути доведено факт перебування у фактичних шлюбних стосунках відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_6 Крім того, судом не встановлено, що на поданих фотознімках відповідачі, оскілки вони жодного разу в судове засідання не зявилися, а також це не доведено іншими доказами.

Однак, як встановлено з матеріалів справи відповідачі повідомлялися про дату та час розгляду справи за адресою м.Апостолове, вул.Леніна (Центральна), 2/19, про що у матеріалах справи є повідомлення про вручення повісток з підписами як ОСОБА_4, так і ОСОБА_6 (а.с.72,73,91,92,128,129,136,137,254), тому, суд приходить до висновку про проживання вказаних осіб у квартирі за цією адресою. Крім того, з показань свідка слідчої ОСОБА_17 встановлено, що ОСОБА_6 перебувала на відпочинку з ОСОБА_4 взимку 2017 року, в той час, як слідчим проводився огляд території в с.Михайлівка, по вул.Береговій, 1-а,за ухвалою суду, тому у суду є підстави вважати, що між відповідачами існують близькі стосунки.

Крім того, з пояснень ОСОБА_4 та інших документів, що є у матеріалах виконавчого провадження встановлено, що ОСОБА_4 володіє і розпоряджається рухомим майном, що знаходиться за адресою в с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, по вул.Береговій, буд. 1-а, а відповідно до укладеного договору купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року нерухоме майно за вказаною адресою є власністю ОСОБА_6 Вказаний факт підтверджується також показаннями свідка державного виконавця Пожидаєвої-Чистик Н.В., яка суду пояснила, що ОСОБА_4, як боржник був присутній при проведенні виконавчих дій по опису і арешту майна на території с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області по вул.Береговій, буд. 1-а, впустив державних виконавців та територію за вказаною адресою, показував, де знаходиться майно і водив по території, не допускав державних виконавців в деякі приміщення, також повідомила, що до опису майна ОСОБА_4 не було допущено стягувачів та їх представника, про що складено відповідний акт. Вказала, що в своїх поясненнях до органу ДВС ОСОБА_4 зазначив, що тварин продав ОСОБА_16

Таким чином, вищенаведене свідчить про наявність умисної домовленості між представником однієї сторони правочину - ОСОБА_4 з другою стороною ОСОБА_18

Отже, сукупність зібраних у справі доказів підтверджує наявність зловмисної домовленості ОСОБА_4, який діяв за довіреністю від імені ОСОБА_2, з другою стороною ОСОБА_6 при укладенні договору купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року нежитлових будівель будівель та споруд птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, по вул.Береговій, буд. 1-а.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги заявлені позивачами про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23 вересня 2016 року недійсним та повернення позивачу ОСОБА_2 вказаного обєкту нерухомості є обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню .

Тому, вищезазначений договір купівлі-продажу слід визнати недійсним з підставпередбачених ст.232 ЦК України, оскільки в процесі розгляду справи належними та допустимими доказами доведено, що вказаний правочин вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною.

Згідно ч.ч.1,5 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Оскільки в результаті укладення договору купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року нежитлових будівель будівель та споруд птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, по вул.Береговій, буд.1-а, який суд визнає недійсним, право власності на вказане нерухоме майно перейшло від ОСОБА_2 до ОСОБА_6, та, відповідно, відбулася державна реєстрація цього переходу права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд вважає за можливе застосувати наслідки недійсності правочину - договору купівлі-продажу, повернути сторони договору купівлі-продажу від 23 вересня 2016 року у первісний стан, скасувавши державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно на ім'я ОСОБА_6 та відновивши державну реєстрацію права власності на вказані будівлі та споруди птахоферми на ім'я ОСОБА_2

Позивачі просять витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та повернути їм вищезазначене рухоме майно (транспортні засоби, тварин, предмети побуту, господарський інвентар, меблі тощо). В задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Відповідно до ст.387 ЦК України та ч. 3 ст. 10 ЦПК України особа, яка звернулась до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикація) - є речово-правовим засобом захисту прав лише власника індивідуально-визначеної речі.

Право на віндикацію належить власникові або титульному володільцеві, який втратив фактичне володіння річчю. Предметом віндикації є вимога про повернення майна з незаконного володіння. Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з незаконного чужого володіння. До умов пред'явлення віндикаційного позову належать: власник чи титульний володілець не повинен мати можливості здійснювати фактичне володіння над річчю; майно, яке хоче повернути власник чи титульний володілець, збереглося в натурі та перебуває в фактичному володінні іншої особи; майно, яке підлягає віндикації, має бути індивідуально-визначеним; віндикаційний позов має недоговірний характер та спрямований на захист речових прав.

Як встановлено судом згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_4 від 01 грудня 2016 року головним державним виконавцем Апостолівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за адресою с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а Апостолівського району, Дніпропетровської області, описано та накладено арешт на майно боржника: алюмінієва бочка на самохідному шасі 930 л. у задовільному стані 1 шт., шифер 8-листовий у кількості 28 шт., електромотор у неробочому стані з ознаками корозії 1 шт., мотори глибинні в колодязі 2 шт. у робочому стані; холодильник білого кольору з ознаками корозії, без мотора у неробочому стані 1 шт., сейф металевий синього кольору 1 шт., пластмасові ящики білого кольору 2 шт., чорного кольору 3 шт., диван сірого кольору в незадовільному стані 1 шт., матрац в незадовільному стані 1 шт., шланг жовтий для проточної води довжиною 20 м., косарка «Zakaz» у розібраному стані, газові балони 2 шт., ваги металеві на 500 кг у неробочому стані 1 шт., ваги металеві на 1000 кг в неробочому стані 1 шт., бетономішалка 1 шт., брички зеленого та синього кольору, вироблені з дерева 2 шт.. собачі будки з дерева 4 шт., металеві бочки червоного кольору 5 шт., собака кавказької породи 1 шт., собака-сука кавказької породи 1 шт., корито металеве загальною довжиною 1,3 м 2 шт., відро металеве не придатне для використання 1 шт., відра пластмасові 3 шт., стіл та дві лавки у задовільному стані, вила 2 шт., лопати 3 шт., пластмасова бочка на 20 л 1 шт., пластмасова бочка на 45 л 1 шт.

Відповідно до акту від 01 грудня 2016 року головного державного виконавця Апостолівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складеного у присутності боржника ОСОБА_4, за участю іншої особи, що була допущена до проведення виконавчих дій - ОСОБА_16 встановлено, що за адресою с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а виявлено: автокран на базі МАЗА-500; трактор Т-40 - 2 шт.; причепи ПТС-4.; півпричеп - 1 шт.; причеп-тягач 1 шт.; ліс дуба, вентилятор, ліс сосна без відповідних документів та маркування, що унеможливило проведення його опису баз залучення відповідного спеціаліста. Також на території за вказаною адресою виявлено свійські тварини: гуси в кількості 50 шт., кози 120 шт., цапи 47 шт., свині 200 шт. Інше майно згідно переліку рухомого майна, зазначеного в ухвалі суду про забезпечення позову від 29.11.2016 року за вказаною адресою не виявлено.

Таким чином позов, пред'явлений до ОСОБА_4 про витребування іншого майна, зазначеного у позові та не виявленого державним виконавцем у боржника, не може бути задоволений, оскільки на момент розгляду справи в суді у нього таке майно відсутнє.

Що стосується майна, виявленого органом ДВС в процесі виконання ухвали про забезпечення позову, то такі речі як: алюмінієва бочка на самохідному шасі 930 л., шифер 8-листовий, електромотор, мотори глибинні в колодязі, холодильник білого кольору, сейф металевий синього кольору пластмасові ящики білого кольору, чорного кольору, диван сірого кольору, матрац, шланг жовтий для проточної води довжиною 20 м., косарка «Zakaz» у розібраному стані, газові балони, ваги металеві на 500 кг, ваги металеві на 1000 кг, бетономішалка, брички зеленого та синього кольору, вироблені з дерева, собачі будки з дерева, металеві бочки червоного кольору, собака кавказької породи (без паспорта), собака-сука кавказької породи (без паспорта), корито металеве загальною довжиною 1,3 м, відро металеве, відра пластмасові, стіл та дві лавки, вила, лопати, пластмасова бочка на 20 л, пластмасова бочка на 45 л не є індивідуально-визначеними речами, а це речі визначені родовими ознаками. Тому, вказані речі не можуть бути витребувані шляхом задоволення віндикаційного позову.

Що стосується собак, то слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять ідентифікаційні ознаки вказаних тварин, зокрема, ветеринарні паспорти.

Стосовно такого майна, як автокран на базі МАЗА-500; трактор Т-40 - 2 шт.; причепи ПТС-4; півпричеп - 1 шт.; причеп-тягач 1 шт., то в матеріалах справи є докази, що ОСОБА_2 є власником трьох причепів 2 ПТС-4, реєстраційні номери - 27938 АЕ, 27939 АЕ, 27941 АЕ, а на інші транспортні засоби суду не надані документи, що підтверджують право власності на вказане майно.

Що стосується причепів ПТС-4, які виявлені на території за адресою с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а, то слід зазначити, що відсутність відповідних номерів на них унеможливило проведення їх опису, тому вказані транспортні засобі не ідентифіковані.

Ліс дуба, вентилятор, ліс сосна без відповідних документів та маркування також не є індивідуально-визначеними речами, а є речами визначеними родовими ознаками.

Також на території за вказаною адресою виявлено свійські тварини: гуси в кількості 50 шт., кози 120 шт. та 47 шт., свині 200 шт. Однак з пояснень позивачів встановлено, що вказані тварини не ідентифіковані, зокрема, що стосується свиней та кіз, ідентифікацію яких передбачено Положенням про ідентифікацію та реєстрацію свиней, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 31.12.2004 року №497, Положенням про ідентифікацію та реєстрацію овець та кіз, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 31.12.2004 року №498, бирка - вушний знак установленого зразка з нанесеним ідентифікаційним номером не прикріплявся на кожне вухо вказаних тварин.

Своє право власності на вищезазначене майно-тварин позивачі підтверджують показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_14, а також ветеринарним свідоцтвом на гусей, відомістю про переміщення тварин - свиней, реєстраційним свідоцтвом свиней, сертифікатом племінних (генетичних) ресурсів на свиней, виданих на імя ОСОБА_21, накладними на кіз та гусей, фотознімками тварин, які суд визнає недопустимими доказами, оскільки такі докази не підтверджують права власності ОСОБА_2. ОСОБА_1 на тварин.

За захистом порушеного права власності позивачі звернулися до органів поліції з заявою про самовільне захоплення належного їм майна. Згідно витягу з ЄРДР кримінальне провадження за фактом зайняття ОСОБА_4 території зі спорудами, розташованими за адресою Дніпропетровська область, Апостолівський район, с. Михайлівка, вул.Берегова, 1-а з технікою і худобою внесено до даного реєстру 19.11.2016 року за № 0001389.

Саме процесуальні слідчі дії відповідно до Кримінального процесуального кодексу України спрямовуються на виявлення спірного майна в особи, його ідентифікації та належності власнику, забезпечення заходів збереження та повернення власнику.

В межах розгляду цивільної справи всі ці обставини судом не встановлені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог позивачам слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про зобовязання ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні майном і усунути перешкоди у володінні і користуванні нерухомим майном будівлями і спорудами, що розташовані в с.Михайлівка, вул. Берегова, 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області, шляхом вселення позивачів у вказаний обєкт нерухомості та виселення ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовуються вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На час подачі позову в даній справі та розгляду справи в суді позивачі не є власниками нерухомого майна, що розташоване в с.Михайлівка, вул.Берегова, 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області, у звязку з цим судом не встановлено порушення прав позивачів, а тому позовні вимоги про зобовязання не чинити перешкод у користуванні вказаним майном є передчасними.

Крім того, щодо усунення перешкод у володінні і користуванні нерухомим майном будівлями і спорудами, що розташовані в с.Михайлівка, вул. Берегова, 1-а, Апостолівського району, Дніпропетровської області, шляхом вселення позивачів у вказаний обєкт нерухомості та виселення відповідача, то слід зазначити, що вказані позовні вимоги є безпідставними, оскільки, як встановлено з матеріалів справи нерухоме майно за вказаною адресою є будівлями та спорудами птахоферми - нежитловими будівлями, а не житловими приміщеннями.

За таких обставин та норм права у цій частині позовних вимог позивачам слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 232, 237, 238, 244,317,319, 387, 391, 545, 655 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 212,215,223,294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння, зобовязання не чинити перешкод у користуванні майном, усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення та вселення - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель будівель та споруд птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, по вул.Береговій, буд. 1 «а», укладений між ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_4, що діяв за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 23 квітня 2016 року за № 405, та ОСОБА_6, посвідчений 23 вересня 2016 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, серія НВА № 31, зареєстровано в реєстрі за № 1134.

Скасувати державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі будівлі та споруди птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, по вул.Береговій, буд. 1 «а» на імя ОСОБА_6, здійснену на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_2, в особі ОСОБА_4, що діяв за довіреністю, та ОСОБА_6, посвідченого 23 вересня 2016 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_7, серія НВА № 31, зареєстровано в реєстрі за № 1134.

Поновити державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі будівлі та споруди птахоферми, що розташовані в с.Михайлівка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, по вул.Береговій, буд. 1 «а» за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, зобовязання не чинити перешкод у користуванні майном, усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення та вселення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_3) в рівних частках з кожного на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5) кошти за сплачений судовий збір в сумі 7441 грн. 20 коп. (сім тисяч чотириста сорок одну гривню двадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_22