Справа № 212/6083/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Колочко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Деменко А.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Язвенко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до відповідача виконкому Покровської районної в м. Кривому Розі ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, яка за життя мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Позивач у справі являється племінницею померлої, з якою вона з 1986 року мешкала разом однією сім'єю за вищезазначеною адресою. Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина у вигляді 1/5 частини квартири, про прийняття якої позивач звернулася до нотаріуса. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутнє документально підтвердження родинного зв'язку між матір'ю позивача та померлою ОСОБА_5, яка за життя втратила своє свідоцтво про народження.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити, суду пояснила, що її померла мати ОСОБА_6 є рідною сестрою померлої ОСОБА_5. З ОСОБА_5 вони проживала разом приблизно з 1974 року. В 2008 році позивач, її чоловік, двоє дітей, та тітка ОСОБА_5 приватизували квартиру за адресою АДРЕСА_1, і і кожному належить по 1/5 частині. Після смерті ОСОБА_5, яка не мала дітей, вона вирішила прийняти спадщину на 1/5 квартири, однак в зв'язку з втратою свідоцтва про народження спадкодавця, їй було в цьому відмовлено. В подальшому надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, кожна окремо, суду показали, що знали ОСОБА_5, яка була рідною сестрою матері позивачки і постійно мешкала з останньою разом, починаючи з 1986 року, дітей не мала, її сім'єю була сім'я позивачки.

Суд, заслухавши позивача, представників позивача та відповідача, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області від ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 306 (а.с. 22).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/5 частина квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка знаходилася у приватній власності померлої згідно Свідоцтву на право власності № НОМЕР_1 від 02.04.2008 (а.с. 9-10).

19 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої тітки ОСОБА_5

Постановою «Про відмову у вчиненні нотаріальних дій» № 886/2017 від 19.09.2017 державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Бикановим Р.І. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що спадкоємець не підтверджує родинні стосунки між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тим самим не підтверджує свої родинні стосунки зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 25 грудня 1941 року ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5, її батьками записані батько ОСОБА_11 та мати ОСОБА_12, місце народження - с. Брянцево Макарьївський район Костромської області РСФСР (а.с. 16).

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Брянцево Макарівського району Костромської області (а.с. 19).

30 жовтня 1954 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_13, після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_1, матір'ю якої є ОСОБА_6 (а.с. 12).

Позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 після укладення шлюбу в 1981 році (а.с. 13).

В 1997 році померла мати позивачки - ОСОБА_6 (а.с. 18).

В судовому засіданні свідки підтвердили факт того, що ОСОБА_6 і ОСОБА_5 були рідними сестрами, і відповідно ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_5.

Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав громадян.

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що допустимим є встановлення факту, що має юридичне значення у позовному провадженні, зокрема, встановлення факту родинних відносин для подальшого задоволення позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки іншого правового механізму довести факт родинних відносин у позивача з померлою ОСОБА_5 немає, а встановлення даного факту має для позивача юридичні наслідки, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За приписами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Стаття 1264 ЦК України передбачає, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ч. 3 ст. 1266 ЦК України передбачає, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_5, ОСОБА_1, а також з копії відомостей наданих відділом реєстрації місця проживання громадян від 01.08.2017 за № НОМЕР_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 були зареєстровані з 1986 року за адресою: АДРЕСА_1, і на час смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, яка була знята з реєстрації в зв'язку зі смертю 02.03.2012 (а.с. 8, 14 зворотній бік, 19 зворотній бік).

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є рідною племінницею ОСОБА_5, після смерті якої відсутні інші спадкоємці, і яка була власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, решта якої належить позивачу та членам її родини в рівних частках, у якій позивач проживає з 1986 року, суд вважає можливим визнати за позивачемв порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5 право власності на 1/5 частини зазначеної квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Покровської районної в місті Кривому Розі ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною племінницею померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування на 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 08 грудня 2017 року.

Суддя: О. В. Колочко