Справа № 127/9843/17 Провадження № 22-ц/772/2792/2017Головуючий в суді першої інстанції Вохмінова О. С.
Категорія 32Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 листопада 2017 рокум. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Рибчинський В.П., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 та його представника Козачука Михайла Васильовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

До Апеляційного суду Вінницької області надійшла апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 та його представника Козачука Михайла Васильовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Апеляційна скарга була подана 12 жовтня 2017 року, через 19 днів після ухвалення оскаржуваного судового рішення, тобто з порушенням процесуальних строків встановлених ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 жовтня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку апеляційного оскарження та не зазначення поважності причин для поновлення цього строку.

06 листопада 2017 року до апеляційного суду надійшла заява представника позививача - Козачука М.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження. Заява мотивована тим, що у зв'язку із погіршенням стану здоров'я, 22 вересня 2017 року він змушений був залишити зал судового засідання, тому не мав можливості отримати рішення суду. 08 жовтня 2017 року він звернувся до суду з клопотанням про отримання копії оскаржуваного рішення, однак йому було відмовлено. Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст рішення було надіслано до реєстру 09 жовтня 2017 року, а оприлюднено 12 жовтня 2017 року, тому вважає, що ним не було порушено строк на оскарження судового рішення.

Також, 06 листопада 2017 року до апеляційного суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження. Заява мотивована тим, що 12 жовтня 2017 року він разом із своїм представником подав апеляційну скаргу, вважає, що строк на оскарження судового рішення не було порушено, оскільки він не був присутній в судовому засіданні, копія оскаржуваного рішення судом першої інстанції не направлялась, а лише 10 жовтня 2017 року через представника ним було отримано копію рішення суду.

Суд вважає, що такі доводи зазначені в заявах позивача ОСОБА_2 та його представника Козачука М.В. не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року з огляду на наступне.

Право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин 1, 2 статті 55, пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Право на справедливий суд та доступ до правосуддя визначено також у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50).

Відповідно до ч. 1 статті 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Положення статті 294 ЦПК України не пов'язують початок перебігу строку на апеляційне оскарження у особи, яка була присутня в залі судового засідання, з моментом отримання повного тексту рішення.

Відповідно до ч. 9 ст. 6 ЦПК України рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд проводився у закритому судовому засіданні. Особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право на отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду відповідної справи. Особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень і ухвал.

Як вбачається з матеріалів справи , 22 вересня 2017 року представник позивача - ОСОБА_5 брав участь у розгляді справи та відповідно був присутній у судовому засіданні, до виходу суду до нарадчої кімнати, а в подальшому з невідомих причин залишили залу суду. Цього ж дня, о 11 год. 37 хв., судом першої інстанції було проголошено текст вступної та резолютивної частини рішення суду.

Вказані обставини дають підстави вважати, що Козачук М.В. достовірно знав про вихід суду до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, та усвідомлював, що судом буде проголошено судове рішення, оскільки положеннями ЦПК України закріплено принцип безперервності судового розгляду, який у даному випадку полягає у тому, що суд за правилами ст. 195 ЦПК України виходить до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, після виходу з якої суд має проголосити судове рішення, або поновити судовий розгляд.

З клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вбачається, що представник позивача Козачук М.В. мав можливість отримати копію оскаржуваного рішення починаючи з 22 вересня 2017 року та добросовісно використати своє процесуальне право на отримання копії рішення суду.

Однак, Козачук М.В. звернувся з заявою про видачу судового рішення лише 09 жовтня 2017 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи слідує, що інших заходів для отримання копії судового рішення Козачук М.В. не вживав та на власний розсуд вчасно не реалізував своє право на ознайомлення з матеріалами справи, та право робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень і ухвал.

Встановлення строків на апеляційне оскарження законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними певних дій, передбачених законами України не зловживаючи ними.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач пропустив строк апеляційного оскарження рішення суду внаслідок не добросовісного здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків.

Крім цього, відповідно до ч. 1 статті 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Європейський суд з прав людини зазначає, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року заява № 3236/03).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Крім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Поважними причинами пропуску строку вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення процесуальних дій в строк визначений ЦПК України.

Таких причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року представник позивача - Козачук М.В. не зазначив.

Таким чином, підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року, вказані Козачуком М.В. у заяві, є неповажними.

Посилання останнього на неможливість отримання копії рішення суду 22 вересня 2017 року у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, суд оцінює критично, оскільки будь-яких належних доказів в підтвердження зазначених обставин суду не надано.

Вирішуючи питання щодо поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, представником в суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у ст. 41 цього Кодексу.

Відповідно до ордеру серії ВН№026950 від 23 серпня 2016 року ОСОБА_2 уповноважив адвоката Козачука М.В. представляти його інтереси в суді.

Таким чином, позивач наділив Козачука М.В., правом вчиняти від його імені будь які дії. Право представника вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що має право вчиняти ця особа, передбачено також ч 1 ст. 44 ЦПК України.

Із аналізу зазначених норм, витікає, що представник, вчиняє всі процесуальні дії від імені сторони, яка його уповноважила, а тому суд приходить до висновку, представник позивача користується такими ж правами як і позивач, тому слід розцінювати, що саме позивачем було подано апеляційну скаргу з пропуском строку на оскарження судового рішення..

Враховуючи те, що ОСОБА_2 та його представник Козачук М.В. не вказали поважних підстав пропуску строку апеляційного оскарження, а тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись п.3 ст. 297 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2, ОСОБА_8 в задоволенні їхніх заяв про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 та його представника Козачука Михайла Васильовича на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бут оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області В.П. Рибчинський