З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 242/5086/16-ц
Провадження № 2/242/189/17
24 січня 2017 року м. Селидове
Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Козаковій Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку заочного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Залізничної районної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2. про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_2, є рідним батьком малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2012 року відносини між позивачем та відповідачем були припинені. З 2012 року відповідач перестав підтримувати відносини із донькою, жодних коштів на її утримання не надавав, не цікавився її життям, здоров'ям та потребами. У вересні 2014 року позивач з донькою була вимушена переїхати з м. Донецька до м. Львова. Відповідач від виховання своєї дитини самоусунувся, ухиляється та не виконує батьківських обов'язків щодо матеріального утримання дитини, її оздоровлення, розвитку, байдужий до її подальшої долі. Позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій підтримала позов, не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення та просить суд слухати справу у її відсутність.
В судове засідання відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Залізничної районної адміністрації належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.
Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина проживає разом з матір'ю.
Згідно до висновку Служби у справах дітей Залізничної районної адміністрації від 24.10.2016 року, визнано доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батько не просто не виконує свої обов'язки по вихованню дитини, а й ухиляється від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов'язків, передбачених ст.150 СК України.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19.12.2008р.) визначено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справ, зокрема ставлення батьків до дітей.
З огляду на вищезазначене, враховуючи вимоги ст.60 ЦПК України, суд вважає, що позивач не довела у судовому засіданні винну поведінку відповідача в ухиленні від виконання батьківських обов'язків. Крім того, суд звертає увагу, що відповідач на даний час зареєстрований та мешкає в зоні АТО, поштовий зв'язок з даною територією відсутній, тому враховуючи вищезазначені об'єктивні обставини, суд позбавлений можливості беззаперечно прийти до висновку, що відповідач не виявляє інтересу до дитини без поважних причин.
Прийняти до уваги лише висновок Органу опіки та піклування без підтвердження викладених в ньому обставин іншими належними та допустимими доказами, суд не може. Характеристики, які надані позивачем, характеризують лише дитину та її матір і не містять інформації щодо умисного ухилення батька від виконання батьківських обов'язків. Пояснення свідків, оформлені у якості характеристик, не відповідають вимогам, які застосовуються до письмових доказів та не приймаються судом до уваги з урахуванням ч.1 ст.159 ЦПК України. Посилання позивача на самоусунення відповідача від матеріального забезпечення дитини належним чином не підтверджено.
З огляду на вищезазначене та те, що позивач до органу опіки та піклування, поліції тощо з приводу невиконання або неналежного виконання батьківських прав для реагування, притягнення до адміністративної відповідальності за це не зверталась; сам орган опіки та піклування не контролював це питання, не вживав заходів реагування, попередження, профілактики до відповідача з метою корегування його ставлення до виконання обов'язку по вихованню та розвитку дитини; відповідач до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків не притягувався; суд вважає що достатніх підстав для задоволення позову на даний час не убачається.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співвідношенні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків , виходячи із інтересів дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні належними і допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223, 224-225 ЦПК України, ст.ст. 19, 141, 150, 157, 160, 161, 164, 166, 182 Сімейного Кодексу України, суд, -
В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Залізничної районної адміністрації, про позбавлення батьківських прав - відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя