Справа № 496/812/17
Провадження № 2/496/925/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого Драніков С.М.

при секретарі Камочкіній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати за ним у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок загальною площею 58,00 кв.м. та житловою 41,30 кв.м. разом із надвірними спорудами: льохом, колодязем та огорожею, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Гагаріна, 19.

Позивач в судове засідання не зявився, але на адресу суду надіслав заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити, та розглянути справу без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, але звернувся до суду з відповідною заявою, в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено що, 05 квітня 2016 року померла ОСОБА_3 мати позивача, згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №441233 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Біляївського міськрайнного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 354.

21.12.1992 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на що вона по закону буде мати право, що посвідчений секретарем Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 238.

Таким чином, відповідно до заповіту від 21.12.1992 року, який не змінений і не відмінений, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна ОСОБА_3, згідно ст. 1223 ЦК України.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивач звернувся до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідчений секретарем Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за № 238, однак листом від 03.02.2017 року №418/02-14 нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва на житловий будинок, через те що, ОСОБА_3 не оформила на нього право власності та не зареєструвала його у визначений законом спосіб.

З технічного паспорту на житловий будинок станом на 15 грудня 2016 року вбачається, що житловий будинок, що розташований в с. Дачне по вул. Гагаріна, 19, Біляївського району Одеської області побудований у 1972 році та складається з: літ. А житловий будинок, літ. Б- льох, літ. І колодязь, 1-2 огорожа.

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради Біляївського району Одеської області від 11.10.2016 року №02-25/640 домоволодіння, розташоване за адресою: с. Дачне по вул. Гагаріна, 19, Біляївського району Одеської області, числиться за ОСОБА_3, померлою 5.04.2016 року, на підставі записів в погосподарській книзі №21 (стор. №50, особовий рахунок №1931-1).

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 р. № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачем право власності на житловий будинок загальною площею 58,00 кв.м. та житловою 41,30 кв.м. разом із надвірними спорудами: льохом, колодязем та огорожею, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Гагаріна, 19, у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 05 квітня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1218, 1221, 1222, 1223, 1268, 1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок загальною площею 58,00 кв.м. та житловою 41,30 кв.м. разом із надвірними спорудами: льохом, колодязем та огорожею, розташований за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Дачне, вул. Гагаріна, 19.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4