АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/6442/17 Головуючий 1 інстанції Подус Г.С.
Провадження № 22ц/790/6329/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення аліментів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 21 листопада 2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова 30 жовтня 2014 року. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, тоді як ОСОБА_1 понад сім місяців не бачив доньку, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Вказувала, що відповідач має мінливий дохід, інколи працює у службі таксі, вважає за доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з урахуванням встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 1 777 грн.

У звязку з цим, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти для утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по 1777 грн. щомісяця з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судове засідання не зявився.

Представник відповідача позов визнав частково у сумі 500 грн., вказав, що наразі відповідач постійного місця роботи не має, аліменти у заявленій позивачкою сумі сплачувати невзмозі.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 вересня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 777 грн. щомісяця з урахуванням індексу інфляції починаючи з 25 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції, зменшити суму стягнення з нього на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 777 грн. до 550 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що наразі він не має змоги надавати матеріальну допомогу доньці у розмірі 1 777 грн., оскільки він ніде не працює, має лише «тіньовий» дохід; за можливістю передає гроші на утримання дитини; визнає суму аліментів у розмірі 550 грн.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що з 21 листопада 2008 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова 30 жовтня 2014 року. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом із позивачкою.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є працездатною особою, проте ніде не працює.

Відповідно до ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину.

Однак, що стосується розміру аліментів, то колегія суддів вважає за можливе змінити рішення суду.

У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Враховуючи, що відповідач надавав добровільно матеріальну допомогу позивачці, на даний час не має постійного місця роботи, а також враховуючи потреби дитини, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір стягнутих аліментів з 1777 грн. до 1 500 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.4; 313; ч.2 314; 316, 317, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2017 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 1777 грн. до 1 500 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді