АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 664/967/16-ц Головуючий в І інстанції: Бойко В.П.
Номер провадження: №22-ц/791/913/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 березня 2017 року у справі за позовом Фесика Антона Володимировича, діючого в інтересах Харківського національного університету внутрішніх справ, до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Харківського національного університету внутрішніх справ про дострокове розірвання договору,-

В С Т А Н О В И Л А:

15 квітня 2016 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов'язані з утриманням, в сумі 32549,68грн.

Позов обґрунтований наступним.

Відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2010 року по 13.11.2014 року. Наказом Херсонського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХЮІ ХНУВС) від 16.08.2010 року відповідача прийнято на службу, зараховано курсантом з 15.08.2010 року та присвоєно звання "рядовий міліції". Наказом ХНУВС від 25.08.2011 року №431 о/с відповідача згідно розпорядження КМУ від 27.07.2011р №727-р та наказу МВСУ від 28.07.2011р №490 переведено для подальшого навчання з 29.07.2011 року. Наказом ХНУВС від 28.02.2014р №34 о/с відповідач відрахований зі складу курсантів та відкомандирований до УМВС України в Херсонській області для подальшого проходження служби. Наказом УМВСУ в Херсонській області від 13.11.2014р №320 о/с відповідача звільнено в запас Збройних Сил України за ст.64 п."ж" (за власним бажанням), відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

При цьому, 15.08.2010р на виконання вимог Закону України "Про міліцію" та наказу МВС від 14.05.2007р №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України" між відповідачем, ХЮІ ХНУВС та УМВСУ в Херсонській області був укладений тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. 29.08.2011р на виконання вимог вказаних нормативних актів між вказаними трьома особами також укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Згідно ч.7 ст.18 Закону України "Про міліцію" особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби протягом 3 років після закінчення ВНЗ МВС України за власним бажанням, через службову недбалість або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС України витрати, пов'язані з їх утриманням у ВНЗ в порядку, встановленому КМУ.

Такий Порядок затверджений постановою КМУ від 01.03.2007р №313.

Крім того, спільним наказом МО, МФ, МВС, Мінтранспорту, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління Держохорони, СБУ від 16.07.2007р №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

За довідкою-розрахунком, складеною відповідно до вказаного Порядку, розмір витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, склав 32549,68грн.

Умови укладеного між сторонами Договору містять положення, за якими в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі (п.2.3.6.) або відмови від подальшого проходження служби протягом 3-х років після закінчення навчання (п.3.2.) відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з їх утриманням у ВНЗ. Згідно п.4.4. Договору передбачено судовий порядок відшкодування витрат в разі відмови відшкодувати їх у добровільному порядку.

01 вересня 2016 року ОСОБА_2 подав до суду зустрічний позов до ХНУВС, в якому просив достроково розірвати договір без відшкодування фактичних витрат на підготовку, укладений 29.08.2011 року між ним, ХНУВС та УМВС України в Херсонській області.

Позов обґрунтований тим, що положеннями нормативних актів та укладеного між сторонами Договору передбачено розірвання договору в разі невиконання Виконавцем або Замовником зобов'язань за Договором, без відшкодування фактичних витрат на підготовку. Зокрема, вказав, що в нього був зменшений термін навчання (замість 4 років провчився 3 роки й 6 місяців); в порушення п.2.1.5 відповідач здійснив його переведення на іншу спеціалізацію підготовки, змінив термін навчання без його згоди. Також відповідач не інформував його щороку про розмір фактичних витрат, пов'язаних з його утриманням, що передбачено п.2.1.6. Договору. Крім того, замість встановленого умовами договору призначення на посаду слідчого слідчого відділення його було призначено на посаду дільничного інспектора міліції, без письмової згоди.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 березня 2017 рокупервісний позов було задоволено. З відповідача на користь позивача було стягнуто витрати, пов'язані з утримання його в сумі 32549,68грн., а також судові витрати в сумі 1478грн., а всього стягнуто 33927,68грн. Також вказаним рішенням було відмовлено в задоволенні зустрічного позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить вказане рішення суду скасувати і постановити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, вказав, що суд порушив порядок розгляду справи в суді першої інстанції, після незаконної відмови в задоволенні його клопотань про витребування від позивача доказі суд одразу перейшов до судових дебатів. Його було позбавлено права задавати питання, не вівся журнал судових засідань, натомість наявні звіти про розгляд цивільної справи, що не передбачено ЦПК України. Також вказав, що суд не звернув увагу на те, що у справі позивач не є належний, оскільки з позовом повинна звертатися особа, яка перерахувала позивачу кошти за навчання. Зазначив, що поза увагою суду залишилась та обставина, що Договір про підготовку фахівця від 15.08.2010р не укладався, оскільки в ньому відсутній підпис ХЮІ ХНУВС та УМВС. Між сторонами був підписаний Договір від 29.08.2011р. Також вказав, що судом не враховані положення укладеного між сторонами Договору, Типового Договору та постанови КМУ №150, за якими звільнення за власним бажанням не є підставою для відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищих навчальних закладах, натомість у зазначених актах передбачено лише 2 підстави для відшкодування вказаних витрат, а саме дострокове розірвання договору про підготовку фахівця і відмові від подальшого проходження служби в о.в.с. протягом перших 3 років після закінчення навчання. Він же після закінчення навчання не відмовлявся від проходження служби, а підставою звільнення було "за власним бажанням", що не є тотожною такій підставі як відмова від подальшого проходження служби… Тільки 15.02.2012 року, тобто вже після підписання ним Договору між сторонами від 29.08.2011 року, були внесені зміни в постанову КМУ №313, яка була доповнена третім пунктом звільнення, а саме за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни. Після цього були внесені наказом МВСУ від 21.03.2012р №221 зміни в наказ від 14.05.2007р №150, якими Типовий договір був доповнений в частині підстав відшкодування відповідних витрат на підготовку, а саме п.3.3., яким передбачено звільнення особи начальницького складу зі служби протягом 3 років після закінчення ВНЗ МВС України за власним бажанням, через службову недбалість або за порушення дисципліни. Також зазначив, що поза увагою суду залишились положення укладеного між сторонами договору (п.п.5.5.1, 5.2.) про розірвання договору в разі невиконання Виконавцем або Замовником зобов'язань за Договором, без відшкодування фактичних витрат на підготовку. При цьому вказав, що позивач не виконав деякі умови Договору:

--- не інформував його щороку про розмір фактичних витрат, пов'язаних з його утриманням (п.2.1.6.);

--- виконавець зобов'язаний здійснювати переведення його на іншу спеціалізацію підготовки, змінювати термін чи форму навчання лише за його (тобто позивача) згодою та клопотанням замовника (УМВС) (п.2.1.5.); його ж було переведено з факультету з підготовки фахівців міліції громадської безпеки ХНУВС на факультет з підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та кримінальної міліції у справах дітей ХНУВС; тобто, в нього була суттєво змінена спеціалізація підготовки та форма навчання (додатково навчався на фахівця кримінальної міліції у справах дітей);

--- замовник зобов'язується призначити випускника, який прибув за направленням, на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про яку є письмова згода випускника (п.2.2.3.); відповідно до направлення на роботу №3/184 його було направлено для роботи на посаду слідчого слідчого відділення, а відповідно до запису з послужного списку №М-212054 його було призначено на посаду дільничного інспектора міліції.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2010 року по 13.11.2014 року.

Згідно договору про підготовку фахівця у ХЮІ ХНУВС від 15.08.2010 року, укладеному між ХЮІ ХНУВС (Виконавець), Головним управлінням МВС України в Херсонській області (Замовник) та рядовим міліції ОСОБА_2 (Особа) - вказаний договір укладений у відповідності до Закону України "Про міліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом та наказу МВС від 14.05.2007р №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України". Його предмет - підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за спеціальністю правознавство. В договорі визначені права та обов'язки сторін (а.с.9).

Серед умов вказаного договору були, зокрема: обов'язок відшкодувати фактичні витрати на утримання у випадку відмови від подальшого проходження служби протягом перших 3-х років після навчання (п.3.2); підставою для дострокового розірвання договору без відшкодування витрат на утримання є невиконання Виконавцем або Замовником зобов'язань за договором (п.5.2).

Наказом Херсонського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ (далі - ХЮІ ХНУВС) від 16.08.2010 року відповідача прийнято на службу, зараховано курсантом з 15.08.2010 року та присвоєно звання "рядовий міліції".

Наказом ХНУВС від 25.08.2011 року №431 о/с рядового міліції ОСОБА_2 згідно розпорядження КМУ від 27.07.2011р №727-р та наказу МВСУ від 28.07.2011р №490 переведено для подальшого навчання з 29.07.2011 року з 1-го курсу факультету підготовки фахівців міліції громадської безпеки за спеціальністю "правознавство" ХЮІ ХНУВС на 1-й курс факультету з підготовки фахівців міліції громадської безпеки за спеціальністю "правознавство" ХНУВС (а.с.6).

Згідно договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України від 29.08.2011 року, укладеному між ХНУВС (Виконавець), Головним управлінням МВС України в Херсонській області (Замовник) та рядовим міліції ОСОБА_2 (Особа) - вказаний договір укладений у відповідності до Закону України "Про вищу освіту", Закону України "Про міліцію", постанови КМУ від 01.03.2007р №313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС" та наказу МВС від 14.05.2007р №150 "Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України". Його предмет - підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за спеціальністю правознавство. В договорі визначені права та обов'язки сторін (а.с.10-11).

Серед умов вказаного договору були, зокрема: обов'язок відшкодувати фактичні витрати на утримання у випадку відмови від подальшого проходження служби протягом перших 3-х років після навчання (п.3.2); підставою для дострокового розірвання договору без відшкодування витрат на навчання є невиконання Виконавцем або Замовником зобов'язань за договором (п.5.2).

Наказом ХНУВС від 28.02.2014р №34 о/с лейтенант міліції ОСОБА_2 - випускник 4-го курсу факультету з підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки та кримінальної міліції у справах дітей за напрямком підготовки "правознавство" ХНУВС - відрахований зі складу курсантів та відкомандирований з 28.02.2014 року до УМВС України в Херсонській області; сума витрат, пов'язаних з його утриманням, складає 32549,68грн. (а.с.7).

Наказом УМВСУ в Херсонській області від 13.11.2014р №320 о/с лейтенанта міліції ОСОБА_2 - дільничного інспектора міліції, що утримувався за рахунок посади старшого дільничного інспектора міліції, сектору дільничних інспекторів міліції Цюрупинського районного відділу УМВС звільнено з 14.11.2014 року в запас Збройних Сил України за ст.64 п."ж" (за власним бажанням), згідно з Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України (а.с.8).

Згідно довідки-розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_2 у ХНУВС розмір витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі з 15.08.2010р по 28.02.2014р, склав 32549,68грн. (а.с.12).

Відповідно до листа від 13.08.2009 року №1216-1556 т.в.о. начальника Управління юридичного забезпечення МВС України кошти на навчання виділяються з державного бюджету МВС України, після чого перераховуються вищим навчальним закладам МВС України, а тому належними позивачами з даної категорії справ є вищі навчальні заклади МВС України (а.с.38).

За ч.7 ст.18 Закону України "Про міліцію" (в редакції закону від 02.06.2011р, яка діяла з 26.06.2011 року) особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Отже, за станом на 29.08.2011р, коли між ОСОБА_2, ХНУВС та УМВС було укладено тристоронній договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, вже діяла норма закону про відшкодування витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі, як наслідок звільнення із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України, зокрема, за власним бажанням.

Відповідний Порядок відшкодування був затверджений постановою КМУ від 01.03.2007р №313.

В первісній редакції діяв п.2 Постанови, за яким передбачається відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

У подальшому було внесено уточнення. Так, згідно п.3 вказаного Порядку передбачається відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення осіб начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Ця норма діє в редакції постанови від 08.02.2012 року, яка чинна з 25.02.2012 року.

Крім того, спільним наказом МО, МФ, МВС, Мінтранспорту, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління Держохорони, СБУ від 16.07.2007р №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.

Вказаний наказ набрав чинності з 10.08.2007року і діє без змін.

Як зазначено в даному Порядку він розроблений з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами … витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.

За довідкою-розрахунком, складеною відповідно до вказаного Порядку, розмір витрат, пов'язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, склав 32549,68грн.

Відповідно до Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України (затвердженого наказом МВС України від 14.05.2007 року та зареєстрований в МЮ за №547/13814), який набрав чинності з 09.06.2007 року, зі змінами від 21.03.2012р, що набрали чинності з 28.04.2012р (наказ втратив чинність на підставі наказу МВС України від 01.03.2017 року №173):

--- особа зобов'язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком (п.2.3.6.);

--- підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є (п.3):

- відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу (п.3.2.);

- звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (п.3.3.).

У первісній редакції вказаний Типовий договір містив такі положення:

--- у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі

згідно із затвердженим розрахунком (п.2.3.6.);

--- підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є (п.3):

-дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з небажанням особи продовжувати навчання або порушенням нею дисципліни (п.3.1.);

- відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.3.2.).

Отже, при укладенні договорів від 2010 та 2011 рр Типовий договір містив положення про відшкодування зазначених витрат у випадку звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі (п.2.3.6. відповідної редакції), зокрема у випадку відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання (п.3.2. відповідної редакції), а при звільненні ОСОБА_2 зі служби - містив уточнені положення про відшкодувати зазначених витрат у випадку звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни (п.3.3. відповідної редакції).

Тобто, п.2.3.6. у первісній редакції містив положення про відшкодувати зазначених витрат у випадку звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, а в 3.2. була конкретизована така підстава, а саме як відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що і на момент укладення договорів законодавство передбачало відшкодувати зазначених витрат у випадку звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі, зокрема, за власним бажанням.

Умови укладеного між сторонами Договору від 29.08.2011 року містять положення, за якими в разі звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого 3-річного терміну перебування на службі (п.2.3.6.) або відмови від подальшого проходження служби протягом 3-х років після закінчення навчання (п.3.2.) відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати, пов'язані з їх утриманням у ВНЗ. Згідно п.4.4. Договору передбачено судовий порядок відшкодування витрат в разі відмови відшкодувати їх у добровільному порядку.

Аналогічні умови були передбачені і в першому договорі від 15.08.2010 року (п.3.2.).

Суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини справи та дав належну оцінку зібраним доказам по справі, а тому на підставі зазначених нормативних актів та ст..ст.526, 610, 611 ЦК України прийшов до вірного висновку про те, що відповідач, якого було звільнено в запас Збройних Сил України за ст.64 п."ж" (за власним бажанням) до спливу трьох років після закінчення навчання, та який добровільно відмовився відшкодувати витрати, пов'язані з навчанням у ХНУВС, відповідно до вимог зазначених нормативних актів повинен відшкодувати зазначені витрати в розмірі.

Крім того, суд обґрунтовано, на підставі ст.651 ЦК України, відмовив у задоволенні зустрічного позову, оскільки правомірно встановив відсутність підстав для розірвання договору, без відшкодування фактичних витрат на підготовку, через невиконання Виконавцем або Замовником зобов'язань за ним.

При цьому суд обґрунтовано встановив відсутність переведення на іншу спеціальність без згоди Особи, оскільки первісна спеціальність "правознавство" тотожна такій після переведення. Щодо зміни терміну навчання, призначення на посаду дільничного інспектора міліції замість слідчого без письмової згоди ОСОБА_2 та неінформування щорічне про розмір фактичних витрат, пов'язаних з утриманням Особи, то на думку колегії суддів, і про це частково зазначив суд першої інстанції, вказане не є істотним порушенням умов договору. Тим більше, що в наказі про відрахування зі складу курсантів зазначено відомості про витрачені кошти, а ОСОБА_2 закінчив навчання та отримав відповідну освіту, що підтверджує належне виконання ХНУВС умов договору про підготовку фахівця. При цьому ОСОБА_2 не довів належними доказами порушення його прав вказаними незначними порушеннями умов договору, не довів, зокрема, в чому полягають ці порушення, наслідки цих порушень, його звернення до Замовника чи Виконавця з приводу вказаних порушень чи з вимогами про їх усунення. Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 фактично погоджувався з таким положенням, не заперечував проти цього, а став заявляти про порушення умов договору лише після пред'явлення до нього позову про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що при таких обставинах з відповідача, який відмовився від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, звільнившись за власним бажанням, та відмовився від добровільного відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням у вищому військовому навчальному закладі, на підставі вказаних норм законодавства необхідно стягнути зазначені витрати в розмірі 32549,68грн.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами і висновки суду не спростовують. Зокрема, не можуть бути взяті до уваги посилання ОСОБА_2 на порушення судом процесуальних норм при розгляді справи, оскільки вони не містять підстав для скасування рішення. Також слід залишити поза увагою й посилання на те, що позивач за первісним позовом є неналежним, оскільки це спростовується зазначеним вище листом від 13.08.2009 року №1216-1556 №1216-1556 т.в.о. начальника Управління юридичного забезпечення МВС України. При цьому слід зазначити, що ніщо не заважало заявникові заявити клопотання про залучення належного позивача, на його думку, до участі у справі. Також слід відхилити посилання заявника на неукладеність Договору від 15.08.2010 року через відсутність на ньому підпису ХЮІ ХНУВС та УМВС, оскільки це спростовується наявним відповідним Договором. Крім того, через неправильне тлумачення діючих на час виникнення спірних правовідносин норм зазначених Закону України "Про міліцію", Порядку відшкодування витрат.., Типового Договору… не є обгрунтовними й посилання на відсутність такої підстави для відшкодування вказаних витрат звільнення за власним бажанням. Адже, звільнившись від проходження служби за власним бажанням, що рівнозначно відмові від подальшого проходження служби протягом 3-х років на виконання укладеного договору, ОСОБА_2, таким чином, порушив умови договору та відповідних нормативних актів. Більш того, з 28.04.2012 року, ще в період навчання, було змінено, як вказувалось вище, законодавство, зокрема уточнено положення про відшкодування витрат на утримання при звільненні за власним бажанням протягом 3-х років після навчання. Про ці зміни ОСОБА_2 повинен був знати. Крім того, не можуть бути прийняті до уваги й посилання заявника на невиконання Виконавцем або Замовником зобов'язань за Договором (неінформування щороку про розмір фактичних витрат, пов'язаних з його утриманням, переведення на іншу спеціалізацію без його згоди, непризначення його, який прибув за направленням, на посаду, визначену державною комісією (слідчим), а призначення без його письмової згоди дільничним інспектором міліції), оскільки, як вже зазначалось, у справі встановлено відсутність переведення на іншу спеціальність без згоди Особи, оскільки первісна спеціальність "правознавство" тотожна такій після переведення, а неінформування щорічно про розмір фактичних витрат, пов'язаних з утриманням Особи, не є істотним порушенням умов договору, що тягне за собою його розірвання. Щодо призначення дільничним інспектором міліції замість слідчого, то матеріалами справи не встановлено, що ОСОБА_2 заперечував проти цього, а відсутність письмової згоди на це також не є істотним порушенням договору, що тягне за собою його розірвання.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України це є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська