справа № 361/5814/15-ц
провадження № 2/361/28/17
РІШЕННЯ

Іменем України

11 жовтня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретарів: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У серпні 2015 року ОСОБА_7 акціонерне товариство УкрСиббанк звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на його користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 08 липня 2008 року в розмірі 49753,48 доларів США та 25909,26 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що 08 липня 2008 року Акціонерний комерційний інноваційний банк УкрСиббанк (далі АКІБ УкрСиббанк або Банк), правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ОСОБА_7 акціонерне товариство УкрСиббанк (далі ПАТ УкрСиббанк або також Банк), та ОСОБА_5 (далі Позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі кредитний договір).

За умовами цього договору Банк надав Позичальникові для особистих потреб кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в розмірі 59000,00 доларів США, строком повернення не пізніше 10 липня 2028 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 14 % річних. Відповідач ОСОБА_5 зобовязувалася повернути Банку одержаний кредит у повному обсязі, сплатити нараховані проценти та інші платежі в порядку та строки, встановлені цим кредитним договором.

08 січня та 27 лютого 2009 року між Банком і ОСОБА_5 було укладено дві Додаткові угоди № 1 і № 2 до даного кредитного договору, відповідно до умов яких сторони домовились про встановлення у період з 01 січня по 19 січня 2009 року процентної ставки в розмірі, що діє для строкової суми основного боргу, та змінили кінцеву дату повернення кредиту у повному обсязі не пізніше 10 липня 2030 року.

Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, надав ОСОБА_5 кредит у вказаній вище сумі. Проте відповідач всупереч вимогам закону та умовам договору платежі в рахунок погашення кредиту і сплати процентів не вносить.

Внаслідок неналежного виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, станом на 06 серпня 2015 року ОСОБА_5 має перед ПАТ УкрСиббанк заборгованість за цим договором у розмірі 49753,48 доларів США та 25909,26 грн., з яких: 44715,04 доларів США заборгованість за кредитом, 5038,44 доларів США заборгованість по процентам, 11586,49 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 14322,77 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Також 08 липня 2008 року з метою забезпечення своєчасного та повного виконання Позичальником своїх зобовязань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_6 (далі Поручитель) укладено договір поруки № 215685, за умовами якого останній зобовязався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором.

Відповідно до умов п. 1.4 договору поруки відповідальність Позичальника і Поручителя є солідарною.

05 травня 2015 року у звязку із виникненням заборгованості Банком відповідачам направлялись вимоги про погашення сум заборгованості за кредитним договором. Проте ці вимоги ними залишені без задоволення.

Представник позивача ОСОБА_8 у суді позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечували.

Представники відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні позов теж не визнав, проти його задоволення заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

08 липня 2008 року між АКІБ УкрСиббанк, правонаступником усіх прав та обовязків якого є позивач ПАТ УкрСиббанк, і відповідачем ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов п. п. 1.1-1.5 цього кредитного договору Банк надав ОСОБА_5 кредитні кошти в іноземній валюті в розмірі 59000,00 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних, терміном повернення не пізніше 10 липня 2028 року. Кредит надавався Позичальникові для особистих потреб на покупку квартири.

Згідно із п. 3.4.1 цього договору Позичальник зобовязувалася використати кредит на зазначені у договорі цілі, повернути Банку суму кредиту, сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Кредит вважається поверненим в момент зарахування на рахунок Банку грошової суми в повному обсязі.

08 січня та 27 лютого 2009 року між Банком і ОСОБА_5 укладено відповідно Додаткову угоду № 1 і Додаткову угоду № 2 до кредитного договору, за умовами яких сторони домовилися, що в період з 01 січня по 19 січня 2009 року за використання кредитних коштів встановлюється процентна ставка в розмірі, що діє для строкової суми основного боргу, а також визначили кінцевий термін повернення кредиту за кредитним договором не пізніше 10 липня 2030 року.

Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором виконав повністю, надав Позичальникові кредит у зазначеному розмірі, що підтверджується копією меморіального ордера № НОМЕР_1 від 08 липня 2008 року.

У порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_5 своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує з 01 листопада 2014 року, з цього часу вона погашення кредиту не здійснює, проценти та інші платежі Банку не сплачує.

У п. 4.1 кредитного договору встановлено, що за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту, та/або термінів сплати процентів, та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу сума якої розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування, якщо сума пені виражена в іноземній валюті.

За змістом умов п. 6.1.2 кредитного договору Банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно із п. 1.2.2 цього договору, та вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Відповідно до положень п. 6.2 кредитного договору у разі застосування Банком права, передбаченого п. 6.1.2 договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме: Банк повідомляє Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої суми кредиту та сплати плати за користування кредитом шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою Позичальника.

Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і сплата за кредит обовязковими до повернення та сплати в повному обсязі починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту.

Із довідки-розрахунку видно, що станом на 06 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_9 має перед позивачем ПАТ УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором від 08 липня 2008 року на суму 49753,48 доларів США, з яких: 44715,04 доларів США заборгованість за кредитом і 5038,44 доларів США заборгованість по процентам, та 25909,26 грн., з яких: 11586,49 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту і 14322,77 пеня за несвоєчасне сплату процентів у межах позовної давності щодо стягнення пені за один рік перед звернення до суду.

Крім зазначеного кредитного договору, 08 липня 2008 року між АКІБ УкрСиббанк і відповідачем ОСОБА_6 був укладений договір поруки № 215685.

Згідно із п. п. 1.1-1.4 договору поруки Поручитель зобовязувався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_5 усіх її зобовязань за кредитним договором, зокрема: сплату кредиту в розмірі 59000,00 доларів США в строк до 10 липня 2028 року та процентів за його користування в розмірі 14 % річних. Поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник. Відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною.

27 лютого 2009 року Банк та ОСОБА_6 уклали Додаткову угоду № 1 до договору поруки, відповідно до умов якої Поручитель надав свою згоду на зміну терміну виконання основного зобовязання до 10 липня 2030 року.

05 травня 2015 року ПАТ УкрСиббанк направляло відповідачам вимоги про погашення 1697,72 доларів США простроченої заборгованості по кредиту і 2260,80 доларів США простроченої заборгованості по процентам та повідомляло, що у разі невиконання ними цих вимог протягом 31 календарного дня з дати отримання вимог Банк буде вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів.

Зазначені вимоги Банку відповідачі одержали 12 травня 2015 року, що підтверджується зворотними повідомлення про вручення їм рекомендованих поштових відправлень.

Будь яких дій на виконання цих вимог ні Позичальник, ні Поручитель не вчинили.

У ст. 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За змістом ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України законним платіжним засобом на всій території України є грошова одиниця України гривня. Грошове зобовязання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України гривні.

У ч. 2 ст. 524, ч. 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За змістом ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі вказав на те, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови № 5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин розяснив, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У ч. 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За змістом ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що своїх зобовязань за кредитним договором № 0 від 08 липня 2008 року ОСОБА_5 належним чином не виконує тривалий час, а також те, що ОСОБА_6 несе солідарну відповідальність за виконання зобовязань за цим договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ УкрСиббанк є обґрунтованими, тому із відповідачів солідарно на користь позивача достроково підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 08 липня 2008 року в розмірі 49753,48 доларів США та 25909,26 грн.

Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212 215, ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08 липня 2008 року в розмірі 49753 (сорок девять тисяч сімсот пятдесят три) долари США 48 центів та 25909 (двадцять пять тисяч девятсот девять) грн. 26 коп., з яких: 44715,04 доларів США заборгованість за кредитом, 5038,44 доларів США заборгованість по процентам та 25909 грн. 26 коп. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та сплату процентів.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк судовий збір у розмірі по 1827 (одній тисячі вісімсот двадцять сім) грн. із кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.