УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, треті особи: фермерське господарство «Перлина Нова», комісія Ради об'єднання ЦМК ТзОВ «Стоянів», про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, за касаційною скаргою Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати незаконними і скасувати рішення сесії від 28 березня 2016 року «Про передачу в строкове платне користування нежитлового приміщення Стоянівської сільської ради» та рішення виконавчого комітету від 20 квітня 2016 року № 17 «Про скасування незаконно виданого ордеру для вселення в житлове приміщення».

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що вона працювала спеціалістом із земельних питань Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, у зв'язкуз чим їй, як молодому спеціалісту, рішенням виконавчого комітету № 18 від 14 травня 2013 року було надано службове житло, яке розташоване АДРЕСА_1, а 14 травня 2013 року видано спеціальний ордер № 1 про вселення у квартиру.

Позивачка зазначала, що рішенням сесії сільської ради від 28 березня 2016 року відповідач передав квартиру АДРЕСА_2 у вигляді нежитлового приміщення у строкове платне користування (оренду) фермерському господарству «Перлина Нова» (далі - ФГ «Перлина Нова») терміном на 35 місяців, для розміщення офісу із подальшим укладенням відповідного договору оренди, а 20 квітня 2016 року своїм рішенням виконавчого комітету скасував виданий їй ордер на квартиру.

Посилаючись на те, що відповідач, надаючи в оренду ФГ «Перлина Нова» зазначену нерухомість повинен був скасувати наданий їй ордер та перевести квартиру у статус нежитлового приміщення, проте цього не зробив, а тому оскаржувані рішення суперечать вимогам діючого законодавства і порушують її права та інтереси, ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 3, 74 Конституції України, ст. ст. 58, 59 ЖК України просила задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області

від 15 листопада 2016 року позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано рішення VI (шостої) сесії VII (сьомого) демократичного скликання Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 28 березня 2016 року «Про передачу в строкове платне користування нежитлового приміщення Стоянівської сільської ради» та рішення виконавчого комітету Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 20 квітня 2016 року №17 «Про скасування незаконно виданого ордеру для вселення в житлове приміщення».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 лютого 2017 року апеляційну скаргу Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області відхилено, рішення Радехівського районного суду Львівської області

від 15 листопада 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Стоянівська сільська рада Радехівського району Львівської області, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що скасування ордера про вселення у житлове приміщення в іншому порядку, окрім судового, не передбачено, у зв'язку з чим дійшли обґрунтованого висновку про те, що прийняте відповідачем рішення виконавчого комітету № 17 від 20 квітня 2016 року «Про скасування незаконно виданого ордера для вселення у житлове приміщення» є незаконним та підлягає скасуванню з підстав перевищення органом місцевого самоврядування наданих йому повноважень; при цьому судами правильно зазначено, що скасування зазначеного рішення повністю виключає можливість укладення з ФГ «Перлина Нова» договору оренди вказаного житлового приміщення, що є підставою також і для скасування рішення сесії від 28 березня 2016 року «Про передачу в строкове платне користування нежитлового приміщення Стоянівської сільської ради».

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 15 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 лютого

2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М.Завгородня

М.Є.Червинська