АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2-4511/11 Головуючий суддя І інстанції Погасій О. Ф.
Провадження № 22-ц/790/2748/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду Харківської області від 17 серпня 2011 року по справі за позовом Кредитної спілки «Самопоміч» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

У червні 2009 року Кредитна спілка «Самопоміч» (КС «Самопоміч») звернулася до суду з позовом, мотивуючи який зазначила, що 23 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 59-8, відповідно до умов якого остання отримала 50000 гривень та зобов`язалась повернути вказану суму у строк до 23 жовтня 2008 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4% на місяць. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, того ж дня між КС «Самопоміч» та ОСОБА_4 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_1А.), а також ОСОБА_3, було укладено окремі договори поруки, згідно яких останні прийняли на себе зобов'язання у повному обсязі відповідати у разі порушення зобов'язань ОСОБА_2 Посилаючись на те, що взятих на себе за кредитним договором зобовязань ОСОБА_2 не виконала, КС «Самопоміч» просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість у розмірі 427 897 грн. 60 коп., яка станом на 31 травня 2011 року складається з 49 992 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом та 377 904 грн. 64 коп. нарахованих процентів.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2011 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь КС «Самопоміч» заборгованість за кредитним договором № 59-8 від 23 квітня 2008 року у сумі 427 897 грн. 60 коп. та 1820 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування скарги зазначив, що строк виконання зобовязань за кредитним договором настав 23 жовтня 2008 року, протягом шести місяців від вказаної дати позивач до суду з позовом до нього, як поручителя, не звернувся, а тому його порука є припиненою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що 23 квітня 2008 року між КС «Самопоміч» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 59-8, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 50000 гривень та зобов`язалась повернути вказану суму у строк до 23 жовтня 2008 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4% на місяць.

З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, того ж дня між КС «Самопоміч» та ОСОБА_1А.), а також ОСОБА_3, було укладено окремі договори поруки, згідно яких останні прийняли на себе зобов'язання у повному обсязі відповідати перед позивачем у разі порушення зобов'язань ОСОБА_2

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що взятих на себе за кредитним договором зобовязань ОСОБА_2 належним чином не виконала, правовими наслідками чого є стягнення в солідарному порядку з позичальника та поручителів заборгованості, яка станом на 31 травня 2011 року складається з 49 992 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом та 377 904 грн. 64 коп. нарахованих процентів.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав..

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

Припинення поруки повязане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Укладеним між позивачем та ОСОБА_1 договором строк дії поруки не встановлено.

Як убачається із матеріалів справи, боржник ОСОБА_2, а відтак і поручитель ОСОБА_1, узяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами у строк до 23 жовтня 2008 року, а з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором КС «Самопоміч» звернулась у червні 2011 року, тобто після спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про наявність встановлених законом підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_1

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Самопоміч» заборгованості за кредитним договором, а також судових витрат скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають перерозподілу судову витрати. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 серпня 2011 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитної спілки «Самопоміч» заборгованості за кредитним договором № 59-8 від 23 квітня 2008 року у розмірі 427 897 грн. 60 коп., а також судових витрат - скасувати, у задоволенні позову кредитної спілки «Самопоміч» в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з кредитної спілки «Самопоміч» в дохід держави судовий збір у розмірі 606 грн. 66 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_5