Справа № 154/255/16 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/773/466/17 Категорія: 47 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року місто ОСОБА_1

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Шевчук Л. Я.,

секретар Черняк О. В.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 міської ради Волинської області ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 міської ради Волинської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та часткове скасування рішень щодо відведення та передачі земельної ділянки, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 міської ради Волинської області та апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_7 в січні 2016 року звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 міської ради Волинської області та ОСОБА_3 про визнання незаконним та часткове скасування рішення щодо відведення та передачі земельної ділянки. Позов, уточнений під час розгляду справи в суді першої інстанції, мотивовано тим, що позивач є власником квартири № 1 у житловому будинку № 7 по вул. Озерній в м. Володимир-Волинський Волинської області та двох земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та господарських споруд загальною площею 230 м. кв. На земельній ділянці площею 215 м. кв. знаходиться квартира зазначена вище квартира, а на земельній ділянці площею 15 м. кв. господарська будівля, вигрібна яма та вбиральня. Центральна каналізація відсутня, а тому доїзд спеціального транспорту до вигребу та вбиральні, а також будь-якого іншого транспорту до помешкання позивача, є можливий лише через спірну земельну ділянку. На момент придбання позивачем належної їй нерухомості, вказаної вище, спірна земельна ділянка перебувала в комунальній власності. 10 липня 2015 року ОСОБА_5 міська рада прийняла рішення № 45/10 про передачу у власність ОСОБА_3 спірної земельної ділянки. Позивач зазначає, що вказане рішення суперечить вимогам закону та не дозволяє позивачу виконувати обовязки та реалізовувати права землевласника, оскільки втрачено можливість будь-якого доїзду до належних їй земельних ділянок та розташованих на них житлового будинку та господарських споруд, їх санітарного та будь-якого іншого обслуговування, відчужити їх у звязку із відсутністю до них доїзду. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити та визнати незаконними і скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради № 39/11 від 29.10.2014 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» в частині підпункту 1.11 пункту 1 вказаного рішення щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_3 щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 222 кв. м. із земель комунальної власності земель житлової і громадської забудови у м. Володимир-Волинський по вул. Цинкаловського, 4А/1 з метою передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, при умові укладення договору на встановлення земельного сервітуту згідно Протоколу узгоджувальної комісії від 11.09.2014 року, та визнати незаконними і скасувати рішення ОСОБА_5 міської ради № 45/10 від 10.07.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і передачу в користування на умовах оренди, у власність, зміни цільового призначення» в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий номер ділянки: :01:004:7487 площею 222 кв. м., розташованої по вул. Цинкаловського, 4А/1 в м. Володимир-Волинський Радзіку ОСОБА_8.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2017 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_5 міська рада Волинської області, а також відповідач ОСОБА_3 подали окремі апеляційні скарги, в яких просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 міської ради Волинської області ОСОБА_6 апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, що в них наведені.

Представник позивача ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав та просив її відхилити.

Позивач ОСОБА_7 в судове засідання не зявилась.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційних скарг, пояснення сторін, їх представників, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги відповідачів слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сесія ОСОБА_5 міської ради не мала правових підстав для ухвалення рішення № 39/11 від 29.10.2014 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» у частині надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Цинкаловського, 4А/1 в м. Володимир-Волинський, а також рішення № 45/10 від 10.07.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і передачу в користування на умовах оренди, у власність, зміни цільового призначення» у частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_3, оскільки зазначена у Протоколі від 11.09.2014 року рекомендація для міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для будівництва та обслуговування житлового будинку ОСОБА_3 не може вважатися такою, що прийнята узгоджувальною комісією, так як насправді така рекомендація узгоджувальною комісією не надавалася та вона не може вважатися законною через те, що 11.09.2014 року узгоджувальна комісія не мала повноважень через відсутність кворуму, а тому вона не могла вирішити дане питання. Крім того, ОСОБА_5 міська рада затвердила Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 по вул. Цинкаловського, 4А/1 в м. Володимир-Волинський без належного оформлення погодження меж земельної ділянки з суміжними землевласниками та, відповідно, на тлі не вирішеного земельного спору.

Так, з наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, пояснень сторін судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2009 року позивач ОСОБА_7 стала власником земельної ділянки по вул. Озерній, 7/1 в м. Володимир-Волинський, цільове призначення обслуговування житлового будинку та господарських споруд, а також в цей же день придбала у власність на підставі договору купівлі-продажу квартиру за тією ж адресою. Дана обставина стверджується копіями договорів та не оспорюється сторонами (а.с. 7, 8, 9, 24,25 том 1).

Після придбання у власність вказаної квартири та земельної ділянки для її обслуговування позивач зверталась до органу місцевого самоврядування з проханнями передачі їй земельної ділянки по вул. Цинкаловського, 4А/1 (попередня адреса вул. Озерна, 5/2) та ставила питання про використання даної земельної ділянки саме для доїзду до власної ділянки і для забезпечення можливості відкачування з вигребу рідких побутових відходів, що підтверджується листом Держземінспекції № 62/04 від 27.10.2009 року, заявою представника ОСОБА_7 ОСОБА_9 щодо виділу земельної ділянки по вул. Цинкаловського, 4А/1 (попередня адреса вул. Озерна, 5/2) для доїзду до ділянки по вул. Озерній, 7/1 та листом виконкому ОСОБА_5 міської ради № К-54 від 19.07.2013 року.

Земельна ділянка по вул. Озерній, 5/2 перебувала в оренді ОСОБА_10 до 19.11.2013 року, що стверджується договором тимчасового користування землею наданої на умовах оренди від 19.11.2008 року та рішенням міської ради № 29/19 від 19.11.2008 з додатком.

На звернення представника ОСОБА_7 ОСОБА_9 міська рада відповідала листами про неможливість передачі ділянки, оскільки вона перебуває в користуванні. Однак, за зверненням директора ТОВ «Райдуга» ОСОБА_11 Узгоджувальна комісія почала розглядати це питання до закінчення договору оренди.

Судом першої інстанції встановлено відсутність іншої можливості доїзду до ділянки позивача, на якій розташована вигрібна яма, туалет, а також встановлено відсутність каналізації та технічної можливості викачування вигрібної ями без наявності доїзду до ділянки позивача.

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 звертався до міської ради з проханням вирішити спірне питання погодження меж земельної ділянки за адресою вул. Цинкаловського, 4А/1 в м. Володимир-Волинський, площею 458 кв. м., що підтверджується заявою від 26.03.2014 року, до якої ОСОБА_3 додав договір купівлі-продажу квартири з гаражем від 30.01.2014 року. У даному договорі зазначено, що набута ОСОБА_3 квартира з гаражем знаходиться за адресою: вул. Цинкаловського, 4А/1 в м. Володимир-Волинський (а.с. 63-64, 65 том 1), хоча з матеріалів справи, зокрема з Проекту землеустрою, вбачається, що спірна земельна ділянка з такою адресою є вільною від забудови. На ній лише розташований туалет.

З Інформаційної довідки № 74749393 від 03.12.2016 року вбачається, що належна ОСОБА_3 квартира розташована на земельній ділянці з кадастровим № :01:004:7457 і цільовим призначенням: для обслуговування магазину, квартири, гаража, що підтверджується доданою представником позивача роздруківкою. Згідно з даними Публічної кадастрової карти України ця ділянка належить до комунальної власності.

У заяві від 08.09.2015 року відповідач ОСОБА_3 просив міську раду укласти договір оренди на земельну ділянку з кадастровим № :01:004:7457 по вул. Цинкаловського, 4А/1 у зв'язку з придбанням квартири, хоча згідно з оскаржуваним рішенням ОСОБА_5 міської ради № 45/10 від 10.07.2015 земельна ділянка по вул. Цинкаловського, 4А/1 в м. Володимир-Волинський має кадастровий № :01:004:7487.

Рішенням ОСОБА_5 міської ради № 47/11 від 02.10.2015 року «Про передачу земельних ділянок в оренду, припинення дії договорів оренди землі» ОСОБА_3 була передана земельна ділянка за адресою: Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Цинкаловського, 4А, яка до цього перебувала в оренді ТОВ «Райдуга», що стверджується Інформаційною довідкою № 74749670 від 03.12.2016 року та договором оренди землі по вул. Цинкаловського, 4А від 05.10.2015 року (а.с. 138-141 том 1, 30-31 том 2).

Рішенням ОСОБА_5 міської ради № 39/11 від 29.10.2014 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», підпунктом 1.11 пункту 1 вказаного рішення надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_3 щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 222 кв. м. із земель комунальної власності, земель житлової і громадської забудови у ОСОБА_5 по вул. Цинкаловського, 4А/1 з метою передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, при умові укладення договору на встановлення земельного сервітуту згідно Протоколу узгоджувальної комісії від 11.09.2014 року (а.с. 69-70, том 1).

Рішенням ОСОБА_5 міської ради № 45/10 від 10.07.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок і передачу в користування на умовах оренди, у власність, зміни цільового призначення» затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, кадастровий № :01:004:7487, площею 222 кв. м., розташованої по вул. вул. Цинкаловського, 4А/1 у м. Володимир-Волинський ОСОБА_3 (а.с. 68 том 1).

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рекомендація, вказана в Протоколі узгоджувальної комісії від 11.09.2014 року (а.с. 62 том 1), не могла бути надана та не може вважатись законною, оскільки, як вбачається з копії рішення ОСОБА_5 міської ради № 400 від 10.12.2010 року (а.с. 149-150 том 1), Узгоджувальна комісія по розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування була створена у кількості 8 чоловік. Цим же рішенням було затверджено Положення про узгоджувальну комісію, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 151-153 том 1). З Протоколу засідання узгоджувальної комісії від 11.09.2014 року вбачається, що на засіданні були присутні лише три члени узгоджувальної комісії. Відповідно до пункту 3.7. Положення про узгоджувальну комісію висновок приймається простою більшістю голосів від складу комісії. З огляду на чисельний склад комісії, присутні 11.09.2014 року три члени комісії, об'єктивно не могли дати п'ять голосів і забезпечити кворум.

Враховуючи, що вперше питання щодо спірної земельної ділянки по вул. Цинкаловського, 4А/1 розглядалося на засіданні узгоджувальної комісії, яке відбулося 07.11.2013 року, що стверджується копією протоколу (а.с. 17 том 1), то відповідно 11.09.2014 року узгоджувальна комісія не мала правових підстав розглядати те ж саме питання щодо тієї ж самої земельної ділянки, оскільки від часу першого рішення комісії пройшло лише 10 місяців, а це суперечить п. 3.9. Положення про узгоджувальну комісію, яким визначено мінімальний інтервал між розглядами спору з одного й того ж питання, а саме що не підлягає повторному розгляду протягом року земельний спір, по якому є висновок узгоджувальної комісії.

Відповідно до ст. 198 ЗК України, при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконувані для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему № 376 від 18.05.2010 року.

Судом першої інстанції на підставі досліджених доказів встановлено, що наявний у Проекті землеустрою акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 30.04.2015 року у пункті 3 містить завідомо недостовірні дані про те, що власниками суміжних земельних ділянок претензій до існуючих меж не заявлено, що не відповідає дійсності, оскільки в тому ж Проекті землеустрою знаходиться кілька протоколів узгоджувальної комісії, з яких чітко вбачається, що спір щодо земельної ділянки по вул. Цинкаловського, 4А/1 в м. Володимир-Волинський існує і він не вирішений у встановленому законодавством порядку, а тому і не було підстав ні для надання дозволу на розробку Проекту землеустрою, ні для його погодження в подальшому (а.с.157-196).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки прийнятими з зазначеними порушеннями рішеннями щодо спірної земельної ділянки порушуються права та законні інтереси позивача.

Покликання в апеляційних скаргах на ту обставину, що позивачем не доведено факт порушення приватного права позивача, зокрема, не встановлено наявність вигрібної ями, доїзд до якої необхідно забезпечити, спростовуються матеріалами справи, зокрема, протоколами Узгоджувальної комісії від 07.11.2013 року, графічною частиною Проекту землеустрою, який був виготовлений на замовлення ОСОБА_3, планом інвентаризації земельної ділянки попереднього власника ОСОБА_1 (вул. Озерна, 7/1), проектом забудови земельної ділянки ОСОБА_7, листами ОСОБА_5 міської ради за №Н-54/1 від 19.07.2013 року та №Н-5864 від 19.09.2016 року. Крім того, сторони в судовому засіданні не заперечили факт наявності вигрібної ями та факт відсутності центральної каналізації на даній території. Та обставина, що забудовником ОСОБА_7 запроектовано влаштування автономного септика «Топас», експлуатація якого не потребує послуг асенізаторного автомобіля, не впливає на ситуацію, яка склалася на даний час, оскільки йдеться про обставини, які матимуть місце вмайбутньому. При цьому доказів того, що таке влаштування дійсно не потребує зазначених послуг, відповідачами не надано.

Покликання в апеляційних скаргах на порушення норм процесуального права щодо розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства є безпідставним, оскільки відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №6-2510цс15 від 16.12.2015 року рішення органу місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, вичерпує свою дію після його реалізації, а вимоги про визнання такого рішення незаконним повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства, про що зазначив суд першої інстанції у рішенні.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційних скарг, які зводяться до суб'єктивної оцінки обставин справи та власного тлумачення порядку застосування нормативних актів. Дані доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_5 міської ради Волинської області та апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 не вбачається, а тому колегія суддів дійшла висновку відхилити апеляційні скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін як таке, що є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 міської ради Волинської області відхилити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді