Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/343/16-ц
Провадження №2/650/162/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Коваля В.О.

за участі секретаря Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. В.Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до ОСОБА_3 про визнання права на ? частину квартири

в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визнання права на ? частину квартири в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивовано тим, що 20.04.2012 року померла бабуся позивача ОСОБА_4, яка за життя склала заповіт та заповіла все своє майно позивачеві. Померла мала у власності квартиру, розташовану по вул. Свободи (Леніна), 192 кв. 4 в смт Велика Олександрівка Херсонської області, але документ на підтвердження права власності у позивача відсутній. Можливо документи залишилися у відповідача, який проживає в цій квартирі. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачеві було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, та рекомендовано звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову підтримав в межах і з підстав, викладених у ньому.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав і суду пояснив, що померла ОСОБА_4 була його матірю і він проживає в цій квартирі з 1975 року. В 1994 році вони вдвох з матірю приватизували цю квартиру, а 22.10.2005 року мати склала заповіт на все своє майно на користь позивача, яка доводиться йому племінницею. Свідоцтво про право власності на квартиру втрачено. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки це квартира ще його батька.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в 2012 році, коли померла ОСОБА_4, їй стало відомо, що остання склала заповіт на свою онуку позивача по справі. Померла дійсно мала у власності ? частину спірної квартири, але оригінал свідоцтва про право власності втрачено.

Заслухавши представника позивача, відповідача, свідка, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КГ № 142937 ОСОБА_4 померла 20 квітня 2012 року.

В судовому засіданні було оглянуто Свідоцтво про право власності на житло, що знаходиться в інвентарній справі № 2198, на домоволодіння № 192 по вул. Леніна в смт Велика Олександрівка, згідно якого квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 20 квітня 2012 року, мала у власності ? частину квартири, розташованої по вул. Свободи (Леніна)АДРЕСА_2 в смт Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області.

Згідно копії Заповіту від 22.10.2005 року, посвідченого державним нотаріусом, ОСОБА_4 все своє майно заповіла ОСОБА_6.

Факт зміни прізвища позивачем підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КГ № 082069.

З відповіді державного нотаріуса Великоолександрівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, що мається в матеріалах справи, вбачається, що 13.06.2012 року Великоолександрівською ДНК була завелена спадкова справа № 110/2012 після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_6, онуки спадкодавці, яка є спадкоємцем за заповітом. Відповідач не відноситься до категорії осіб, що мають право на обовязкову частку в спадщині, а тому по спливу 6-місячного строку після смерті ОСОБА_4 держнотконторою будуть видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири та грошові заощадження на імя спадкоємця за заповітом.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу на квартиру.

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За умовами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

На звернення ОСОБА_2 до нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві повідомлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно слід надати документ, який підтверджує право власності спадкодавця на квартиру у відповідності до вимог чинного законодавства України. Оскільки оригінал Свідоцтва про право власності на житло втрачено, рекомендовано звернутися до суду.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 384, 392, 1220-1223 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 215, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину квартири, розташованої по вул. Свободи (Леніна)АДРЕСА_2 в смт Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області та належної ОСОБА_4, яка померла 20 квітня 2012 року, в порядку спадкування за заповітом.

На рішення суду протягом 10 днів через райсуд до Апеляційного суду Херсонської області може бути подана апеляція.

СУДДЯ В.О. КОВАЛЬ