Справа №591/2993/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1914/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк»

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») просило суд стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року у розмірі 13101,98 грн. та судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 29.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № б/н за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, що може бути змінений банком, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП 2010 256 від 06.03.2010 року та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач взяті на себе кредитні зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 30.04.2017 року, виникла заборгованість 13101,98 грн., яка складається з: 289,81 грн. - заборгованість за кредитом; 8712,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 600,09 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань, що і стало підставою звернення до суду.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30.10.2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 289,81 грн. заборгованості за кредитним договором та 32,00 грн. судових витрат. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне зясування судом обставин справи, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні відсотків, комісії, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю, а в іншій частині рішення залишити без змін, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення вимог банку щодо стягнення відсотків, комісії, пені та штрафів, оскільки заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта складає між відповідачем та банком кредитний договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві, та в яких визначені розмір та підстави стягнення заявлених у позові розміру відсотків, пені та штрафів. Крім того, відсутність кредитної заборгованості відповідачем спростовано не було. Вказує, що суд неправильно застосував правову позицію Верховного суду України до даних правовідносин, оскільки в ній викладені інші фактичні обставини справи.

До суду сторони не зявився, але про місце та час його проведення був повідомлений належним чином.

Від банку надійшло клопотання про долучення до справи альтернативного розрахунку кредитної заборгованості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку щодо стягнення відсотків за користування кредитом, пені та комісії, штрафів, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, але у встановленій законом формі ними не було досягнуто домовленості щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами та відповідальності у разі неналежного виконання умов кредитного договору. Крім того, у даному випадку, позикодавець має право на отримання відсотків за користування кредитними коштами на рівні облікової ставки НБУ, проте таких вимог банком заявлено не було та не надано суду розрахунок відсотків відповідно до ст. 1048 ЦК України.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Проте повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що 29.10.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. У розділі визначення бажаного кредитного ліміту по платіжній картці кредитка «Універсальна» розмір кредитного ліміту не зазначено (а.с. 7).

Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне «Я согласен(-на) с тем, что данное заявление вместе с Памяткой клиента, Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами составляют между мной и банком договор о предоставлении банковских услуг. Я ознакомился(-ась) и согласен(-на) с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами банка, которые были предоставлены для озакомления в письменном виде. Условиями и Правилами предоставления банковских услуг размещены на официальном сайте ПриватБанк www.privatbank.ua. Я обвязуюсь исполнять требования Условий и Правил предоставления банковских услуг, а также регулярно ознакомляться с их изменениями на сайте Приватбанка www.privatbank.ua».

Номер виданої кредитної картки, термін її дії та з якими саме затвердженими Умовами і Правилами, тарифами ознайомлений ОСОБА_3 та дав згоду у анкеті-заяви не зазначено.

Додані банком до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ОСОБА_3 не підписані.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Памятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку предявлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обовязковість укладання договору у письмовій форми шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме: заяви, памятки, довідки про умови кредитування.

Як встановлено, 29.06.2010 року ОСОБА_3 підписав анкету-заяву, а також в цей день ним було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», якою визначено, зокрема, розмір відсотків за користування кредитом, пені та штрафу за неналежне виконання умов кредитного договору.

Йому була видана кредитна картка №414950 з лімітом кредиту 300грн., дія якої закінчилася в липні 2017 року.

Таким чином, між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини на підставі укладеного кредитного договору, який складається із заяви та Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

ОСОБА_3 взяті на себе кредитні зобовязання належним чином не виконав внаслідок чого виникла заборгованість.

Представлений банком при подачі позовної заяви розрахунок кредитної заборгованості станом на 30.04.2017 року складає 13101,98 грн., з яких: 289,81 грн. - заборгованість за кредитом; 8712,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина), 600,09 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до положень ст.ст. 1048, 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до статей 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобовязання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобовязань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Проте банком не було надано доказів про погодження з позичальником ОСОБА_3 у письмовій формі умов кредитного договору щодо розміру відсотків за користування кредитними коштами та збільшення у разі несвоєчасне погашення кредитної заборгованості.

Тому, позовні вимоги по стягненню кредитної заборгованості за відсотками у заявленому в позові розмірі є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 599 цього Кодексу зобовязання припиняється виконанням належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки.

Як вбачається з Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 29.06.2010 року, підписаної відповідачем, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується наступним чином: пеня (1)=(базова відсоткова ставка по договору)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; + пеня(2)=1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується один раз в місяць при наявності при наявності прострочення по кредиту чи відсоткам 5 і більше днів при наявності прострочення на суму більше 50,00 грн.

Крім того, даною довідкою передбачений штраф за порушення строків платежів більш ніж на 30 днів у розмірі 500 грн.+5 % від суми заборгованості.

Дані умови відповідачем не підписані.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Ураховуючи умови застосування штрафу та пені визначені в кредитному договорі, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків невиконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а отже і позовні вимоги банку в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню.

Відповідно до нового розрахунку заборгованості, зробленого банком відповідно до умов кредитного договору, що були погоджені його сторонами у письмові формі, розмір заборгованості станом на 30.04.2017 року складає: 289,81 грн. заборгованість за наданим кредитом; 199,52 грн. заборгованість за відсотками; 900,00 грн. заборгованість за пенею, а всього 1389,33 грн.

На підставі викладеного колегія суддів визнає, що станом на 30.04.2017 року заборгованості по кредиту складає 1389,33 грн., у тому числі: 289,81 грн. - заборгованість за наданим кредитом; 199,52 грн. заборгованість за відсотками, оскільки 900,00 грн. пеня.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь банку підлягає стягненню на відшкодування фактично понесених судових витрат за подання позову 169,66 грн. та за подання апеляційної скарги 186,63 грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 309 ЦПК України через порушення судом норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру заборгованості за кредитним договором та судових витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в і р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 30 жовтня 2017 року змінити і викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банка «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року в сумі 1389,33 грн., яка складається з: 289,81 грн. - заборгованість за кредитом; 199,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 900,00 грн. пеня, та у відшкодування фактично понесених судових витрат 169,66 грн. за подання позову і 186,63 грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: