Справа № 654/2021/17
Провадження № 2/654/881/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2017 м. Гола Пристань Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1,
за участю секретаряОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Голопристанського районного суду цивільну справу за позовами ОСОБА_3 до ВАТ «ім. Покришева» в особі голови правління ОСОБА_4, про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ВАТ «ім. Покришева» в особі голови правління ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку ХС №030424 від 23 липня 2003 року, він є власником земельної ділянки загальною площею 5,87 га, кадастровий номер :06:040:0002, яка розташована на території Таврійської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до договору оренди від 11.10.2004, зареєстрованого у Голопристанському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, земельна ділянка була передана власником в оренду Відповідачу, про що у державному реєстрі земель зроблено запис від 25 лютого 2008 року №4АА72100019. Посилаючись на порушення Відповідачем умов Договору оренди, позивач ОСОБА_3 просить розірвати вказаний договір оренди.

В судовому засіданні позивач та представник позивача адвокат ОСОБА_5 підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених в позові, просили їх задовольнити розірвати договори оренди земельної ділянки, укладений між позивачем та відповідачем.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення посилаючись на те, що позовні вимоги незаконні та необґрунтовані, а тому в їх задоволенні просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши думки сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини другої цієї ж статті земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України, відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладанні договору оренди сторони дотримались форми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типового договору оренди землі» від 03 березня 2004 року №220 і відповідав за своїм змістом нормам Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі» та іншим нормативним актам України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», Орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

З досліджених в судовому засідання доказів встановлено, що 11 жовтня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Імені Покришева» (яке пізніше було змінено на Приватне акціонерне товариство «Імені Покришева») та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,87 га, що є власністю Орендодавця, а Орендар приймає вищевказану земельну ділянку в користування для вирощування сільськогосподарських культур та вирощування багаторічних насаджень, які є власністю Орендаря (п.1.1 Договору), строком на двадцять пять років (п.6.1 Договору) з моменту його підписання та державної реєстрації.

Зазначений Договір оренди був зареєстрований у Голопристанському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 лютого 2008 року за №4АА72100019.

Пунктом 3.1 Договору, сторони погодили, що передана в оренду земельна ділянка може використовуватись Орендарем для сільськогосподарського виробництва та вирощування багаторічних насаджень, що є власністю Орендаря.

Відповідно до пункту 3.3 Договору в період дії договору оренди Орендар зобовязаний підтримувати якісний стан орендованої земельної ділянки і повернути її у вигляді, придатному для використання за призначенням протягом місяця з моменту закінчення договору оренди. У випадку зауважень Орендодавця щодо якості повернутого обєкта оренди складається двосторонній акт в присутності представника органу місцевого самоврядування.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що на період дії договору оренди Орендар має право здійснювати відновлення багаторічних насаджень, що є його власністю, здійснювати розкорчування насаджень, термін використання яких закінчився, та здійснювати нові насадження на розкорчованих територіях. Здійснені Орендарем нові насадження багаторічних культур є його власністю.

Відповідно до умов пункту 4.2 Договору, Орендар має право, зокрема, самостійно визначати напрями своєї діяльності відповідно до умов цього договору.

Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Твердження позивача, про використання відповідачем земельної ділянки не за її цільовим призначенням, не знайшло свого підтвердження, оскільки відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Договору, передана в оренду земельна ділянка може використовуватись Орендарем для сільськогосподарського виробництва та вирощування багаторічних насаджень.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на імя ОСОБА_3, вбачається, що надана в оренду земельна ділянка площею 5,87 га, має цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства;

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ЗК України, земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

Тобто, норми діючого законодавства дають визначення земель сільськогосподарського призначення та порядок їх використання, яким не передбачено, що земельна ділянка з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, повинна використовуватися виключно під садівництво (багаторічні насадження) та навпаки.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Стаття 651 ЦК України встановлює підстави для зміни або розірвання договору. Відповідно до частин першої і другої цієї статті зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На даний час, спірна земельна ділянка використовується ПрАТ «Ім. Покришева» за її цільовим призначенням, що підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні, відповідач сплачує усі необхідні платежі, податки, збори та відповідно до пояснень представника відповідача, має і в подальшому намір використовувати зазначену земельну ділянку в своїй підприємницькій діяльності відповідно до умов укладеного між сторонами Договору, норм чинного законодавства та звичаїв ділового обороту.

За таких обставин підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні, а тому суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки від 11.10.2004.

Керуючись, ст. ст. 626, 628, 629, 651 ЦК України, ст. ст. 22, 35, 93 ЗК України, ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 10, 60, 179, 209, 212, 213, 215, 217 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ВАТ «ім. Покришева», в особі голови правління ОСОБА_4, про розірвання договору оренди землі відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Херсонської області через Голопристанський районний суд Херсонської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений та підписаний 11 грудня 2017 року.

Суддя: ОСОБА_1