Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря Євтушенко М.В.

за участі представника стягувача ОСОБА_1

державного виконавця Тімофєєва В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_2 на постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, як стягувач за виконавчим листом виданим 15.01.2016 на підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/11256/14-ц, 28.11.2017 року звернувся до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу.

При цьому посилався на те, що 20 січня 2016 року Придніпровським ВДВС було відкрито виконавче провадження №49884381 на підставі виконавчого листа №711/11256/14-ц, виданого 15 січня 2016 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 711 842,65 грн. 27 жовтня 2017 року головний державний виконавець Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для повернення виконавчого документа став факт відмови іпотекодержателя у наданні дозволу на реалізацію належної боржнику - ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, що виключає можливість виконання рішення суду.

ОСОБА_2 вважав, що висновок державного виконавця про неможливість виконання рішення суду є помилковим, з огляду на те, що ОСОБА_4 є власником квартир № 80 і № 84 по вул. Котовського, 73 у м. Черкаси, які перебували в іпотеці до 20 листопада 2017 року. Отже, з 21 листопада 2017 року за рахунок реалізації цього майна є можливим виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 711 842,65 грн. Крім цього, іпотекодержатель відмовив державному виконавцю у наданні дозволу на реалізацію лише квартири АДРЕСА_2. У наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_3 іпотекодержатель не відмовляв.

Як наслідок після прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, для повторного звернення з виконавчим листом до ДВС є необхідність здійснення ОСОБА_2 додаткових витрат зі сплати авансового внеску у розмірі 14236,85 грн. (711 842,65 х 2%).

Скаржник зазначав, що у боржника ОСОБА_4 наявне майно, на яке можна звернути стягнення - квартира АДРЕСА_4. На його думку державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 вересня 2015 року в частині звернення стягнення на належну боржнику ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_4.

Висновок державного виконавця про неможливість реалізації належної боржнику-Стріховській Ю.С. квартири АДРЕСА_4 - є передчасним, а тому і постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу винесена за відсутності підстав, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак є неправомірною і підлягає скасуванню.

Просив визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 від 27 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні №49884381 про повернення стягувачу виконавчого листа № 711/11256/14-ц, виданого 15 січня 2016 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) боргу у сумі 711 842,65 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1, як представник стягувача ОСОБА_2, підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні.

Державний виконавець Тімофєєв В.С. заперечував проти задоволення скарги, вважаючи, що постанова про повернення виконавчого листа ОСОБА_2 є законною. При цьому просив врахувати, що згідно Інформаційної довідки від 11.12.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_5 з 09.09.2015 взагалі не належить на праві власності ОСОБА_4, а отже і звернення стягнення на неї неможливо.

Суд вислухавши представника скаржника та державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження №49884381, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

15.01.2016 року Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_4 на користь стягувача ОСОБА_2 боргу в сумі 711842,65 гривень.

Вказаний виконавчий лист пред`явлений стягувачем до виконання.

20.01.2016 року головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49884381.

27.10.2017 року головним державним виконавцем Придніпровського ВДВС м. Черкаси ОСОБА_3 у виконавчому провадженні №49884381 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Свою постанову державний виконавець мотивував тим, що на адресу ВДВС надійшла відповідь іпотекодержателя про відмову у наданні дозволу на реалізацію майна боржника, - квартири АДРЕСА_5.

Разом з тим, суд не може погодитися із правовою підставою для повернення виконавчого документа стягувачу зазначеною державним виконавцем в оскаржуваній постанові.

Пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилався державний виконавець у постанові від 27.10.2017, передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачеві якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Однак відповідно до Інформаційної довідки №106940227 від 11.12.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 24) квартира АДРЕСА_6 з 09.09.2015 належить не боржнику за виконавчим листом ОСОБА_4, а іншій особі та не перебуває в іпотеці.

Таким чином посилання державного виконавця при поверненні виконавчого документу на п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим.

Крім того в матеріалах виконавчого провадження №49884381 наявні довідки Пенсійного фонду та Державної податкової служби про те, що боржник ОСОБА_4 у 2015 році була працевлаштована та отримувала дохід.

Вказана інформація потребує актуалізації та зясування чи можливо на даний час звернути стягнення на доходи боржника для виконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 27.10.2017 у виконавчому провадженні №49884381 про повернення виконавчого документа стягувачу підлягає скасуванню, як така, що винесена передчасно та із застосуванням норм Закону України «Про виконавче провадження», які не підлягали застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18, 37, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383, 386-387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 від 27 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні №49884381 про повернення стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчого листа №711/11256/14-ц, виданого 15 січня 2016 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 711 842,65 гривень.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в пяти денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6