Справа 688/2293/17
№ 2/688/978/17
Рішення

Іменем України

08 грудня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Огородніка І.В.,

при секретарі Гошовської О.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, вказуючи, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 30 червня 2009 року. Від цього шлюбу мають двоє дітей, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на її утриманні. Спільне подальше життя з відповідачем не склалось. За час проживання в шлюбі сторони вели домашнє господарство і в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти придбали наступне майно: телевізор плазма марки «Samsyng» вартістю 3 500 грн; телевізор маленький, вартістю 600 грн; телевізор, вартістю 1 500 грн; морозильна камера марки «Атлант», вартістю 3 500 грн; пральна машина автомат марки «LG» вартістю 3 500 грн; стінка у вітальню молель «Лінда» вартістю 3 500 грн; стінка у спальню модель «Антоніа», вартістю 3 550 грн; стіл кухонний, вартістю 400 грн; кухонний куточок, вартістю 1 200 грн; стінка у прихожу, вартістю 1 200 грн; диван м'який, вартістю 1 500 грн; унітаз, вартістю 500 грн; вмивальник, вартістю 700 грн; душова кабіна, вартістю 1 200 грн; насосна станція, вартістю 2 000 грн; кіно косилка, вартістю 4500 грн; вікна в кількості чотири штуки, вартістю 8 000 грн; ноутбук. вартістю 3 000 грн; пилосос, вартістю 350 грн; музичний центр, вартістю 800 грн; мікрохвильова піч, вартістю 400 грн; холодильник марки «Норд», вартістю 1 500 грн; стінка кухонна, вартістю 1 300 грн., всього на загальну суму 50200 грн.

Просить суд оскільки майно було придбане за час шлюбу поділити спільне з відповідачем майно, що належить на праві спільної сумісної власності, виділивши їй: телевізор плазма марки «Samsyng» вартістю 3 500 грн; морозильну камеру марки «Атлант», вартістю 3 500 грн; пральну машину автомат марки «LG» вартістю 3 500 грн; стінка у вітальню молель «Лінда» вартістю 3 500 грн; стінка у спальню модель «Антоніа», вартістю 3 550 грн; стінка у прихожу, вартістю 1 200 грн; ноутбук вартістю 3 000 грн; диван м'який, вартістю 1 500 грн.

Крім того, 09 жовтня 2017 року представник позивачки ОСОБА_2, звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, до заявлених вимог просить поділити спільне майно подружжя визнавши за ОСОБА_1, право власності на одну корову, одного коня, одну тільну корову, та дві свині, що ? частини спільного майна подружжя.

Позивачка та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині виділення позивачці пральної машини автомат марки «LG», стінки у спальню модель «Антоніа», стінка у прихожу, дивану мякого, а врешті заперечував.

Вислухавши пояснення сторін по справі та їх представників, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 30 червня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БВ за № 062627 від 30 червня 2009 року..

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ст. 60 ч. 1 CK України, майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Передбачено ст.69 ч.1 СК України, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Стаття 70 СК України, встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України, передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власністю подружжя ділиться між ними в натурі.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 368 ч. 3 Цивільного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 372 ч. 2 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до положень ст.ст.57, 58, 59, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині поділу спільного майна подружжя задовольнити частково та здійснити розподіл спільного майна подружжя, визнав за ОСОБА_1, право власності на пральну машину марки «LG» вартістю 3500 грн., стінку у спальню «Антоніна» вартістю 3550 грн., стінку у приходжу вартістю 1200грн., диван мякий вартістю 1500 грн., а в іншій частині позовних вимог щодо поділу майна слід відмовити, оскільки позивачем не надано в цій частині суду будь - яких належних та допустимих доказів.

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 5, 10, 11, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. 60, 69,70, 71, 72, 110, 112 Сімейного Кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя задовольнити частково.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати право власності за ОСОБА_1 на пральну машину марки «LG» вартістю 3500 грн., стінку у спальню «Антоніна» вартістю 3550 грн., стінку у приходжу вартістю 1200грн., диван мякий вартістю 1500 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя: І.В. Огороднік