Справа № 150/218/16-ц
Провадження №:2-п/138/13/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2017 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Київської Т.Б.,

за участю: секретаря Цибульської Т.І.,

представника заявника ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Могилів-Подільському заяву представника Шендерівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та заяву про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Шендерівської сільської ради Чернівецького району про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу і затримки виплати заробітної плати та розрахунку і зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходилась вказана вище цивільна справа і відповідно до рішення суду від 26.10.2016, яке було ухвалено заочно, позов було задоволено повністю.

04.07.2017 до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області повторно звернулась представник відповідача із заявою про перегляд заочного рішення суду та заявою про поновлення строку для подання такої заяви. Заява мотивована тим, що 26.10.2016 представник відповідача не була присутня в судовому засіданні, оскільки тривалий час перебувала на лікуванні. В подальшому ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 11.01.2017 заяву про перегляд заочного рішення від 26.10.2016 було відхилено. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 27.02.2017 апеляційну скаргу на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду від 01.01.2017 було залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20.06.2017 було повернуто апеляційну скаргу на заочне рішення від 26.10.2016 до Шендерівської сільської ради. Зважаючи на викладене, представник заявника просить суд поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016.

Крім того, представник заявника вказує, що заочне рішення суду від 26.10.2016 слід скасувати, оскільки суд не дослідив усіх обставин у справі та прийшов до невірних висновків про необхідність задоволення позову. Крім того відповідач бажає реалізувати своє право на заявлення експертизи для вирішення питання щодо правильності обрахунку стягнутих сум.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала заяву.

Позивач в судовому засіданні просила в задоволенні заяви про поновлення строку для подання заяви про скасування заочного рішення відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду.

Суд, дослідивши подані заяви та матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників процесу прийшов до такого висновку.

Статтею 228 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Так, заочне рішення суду було отримано відповідачем 12.11.2016, тобто останнім днем подання заяви про перегляд заочного рішення суду було 22.11.2016.

Як слідує з довідки закладу охорони здоровя №287 від 16.12.2016, саме з 22.11.2016 по 13.12.2016 представник відповідача, з якою було укладено договір про надання юридичної допомоги ще 10.05.2016, перебувала на лікуванні. Зі змісту вказаного договору слідує, що саме в межах цієї справи адвокат діє, як представник відповідача. Граничний термін дії договору не встановлений.

З аналізу змісту Глави 8 ЦПК України слідує, що встановивши специфічну процедуру для перегляду та оскарження заочного рішення суду для відповідача законодавець встановив єдину можливість реалізації такого права шляхом перегляду рішення судом який його ухвалив, або в разі відмовив в такому перегляді судом апеляційної інстанції. Тобто, реалізація права відповідача на доступ до правосуддя та вільного розпорядження своїми правами та доведення перед судом своєї позиції, що гарантує особі також реалізацію права передбаченого ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є дещо звуженою.

При вирішенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суд зважає на вказані вище обставини його пропуску, а також те, що поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у законі, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обовязок суду прийняти та розглянути подану заяву.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 рп/2012 ).

Таким чином, зважаючи на викладене суд вважає за необхідне з метою забезпечення права відповідача на доступ до правосуддя поновити пропущений ним процесуальний строк.

Враховуючи той факт, що заява про поновлення такого строку подана разом із заявою про перегляд заочного рішення, при вирішенні її вимог по суті суд зважає на таке.

З аналізу змісту п.3 та 4 ч.2 ст. 229 ЦПК України слідує, що при перегляді заочного рішення саме відповідач має довести обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, а також свої заперечення проти вимог позивача по суті спору.

Тобто, єдиною умовою для перегляду та скасування такого рішення судом, що його ухвали є сукупність вказаних вище двох обставин.

Щодо першої обставини то зважаючи на те, що в день ухвалення заочного судового рішення представник відповідача адвокат ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні, а саме з 20.10.2016 по 28.10.2016, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого (Т.1, а.с. 234) суд вважає причини неявки відповідача, який є юридичною особою, поважними.

Разом з тим, щодо другої обставини то суд вважає її не доведеною та необґрунтованою, оскільки факт того, що відповідач не згоден з розрахунками стягнутих в рішенні сум та має намір на зявлення клопотання про призначення експертизи то суд вважає, що такі доводи самі по собі не можуть стати підставою для перегляду рішення, оскільки спір що виник між сторонами є трудовим і порядок розрахунку сум середнього заробітку чітко регулюється Законами України та нормативно правовими актами про які вказано в судовому рішенні. Крім того, в порушення вимог вказаної вище норми відповідачем не надано доказів неправильності вказаних у рішенні розрахунків.

Щодо обставини про відсутність підстав для задоволення позову по суті то такі доводи відповідача також не були доведені при вирішенні заяви, оскільки 25.07.2012 на 24 сесії 6 скликання Шендерівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області було скасовано рішення цієї ж сільської ради від 08.11.2011 про дострокове припинення повноважень позивача, як сільського голови. Тобто, сесія не відновила повноваження сільського голови з певної дати, як то день винесення рішення, а скасувала своє попереднє рішення, а відтак воно не може породжувати жодних наслідків, зокрема не може бути підставою для відмови у захисті прав позивача за яким вона і звернулась до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене та керуючись ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 73, 209, 210, 228, 229, 231 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Поновити строк Шендерівській сільській раді для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016 у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Шендерівської сільської ради Чернівецького району про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу і затримки виплати заробітної плати та розрахунку і зобовязання вчинити дії.

Заяву Шендерівської сільської ради Чернівецького району про перегляд заочного рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.10.2016, ухваленого у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Шендерівської сільської ради Чернівецького району про стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу і затримки виплати заробітної плати та розрахунку і зобовязання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала про поновлення пропущеного процесуального строку може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення остаточна та оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Т.Б.Київська