Єдиний унікальний номер 233/5905/16-ц Номер провадження 22-ц/775/749/2017
Єдиний унікальний номер 233/5905/16-ц Головуючий у 1 інстанції Каліуш О.В.
Номер провадження 22-ц/775/749/2017 Доповідач Дундар І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів: Кішкіної І.В., Груіцької Л.О.,

за участю секретаря Яворського О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропіллі Донецької області до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості Міністерства охорони здоров'я України», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», ОСОБА_2 про скасування експертного медичного висновку

за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропіллі Донецької області

на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2017 року ,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2017 року у задоволені позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Добропіллі до ДП «Науково-дослідницький інститут медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України», треті особи: ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське», ОСОБА_2 про скасування експертного медичного висновку № 55 від 05 вересня 2016 року відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просив рішення скасувати, постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, оскільки судове рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду ґрунтуються на недоведених та неповно з'ясованих обставинах, які суд безпідставно визнав встановленими: вважає, що наявні у ОСОБА_2 симптоми викликані виключно супутньою хронічною патологією хребта та вродженими вадами судин головного мозку, віддалені наслідки ВЗЧМТ, тим більше гострого теплового удару у потерпілого відсутні, всі дні тимчасової непрацездатності після визнання одужання потерпілого від наслідків нещасного випадку на виробництві вважають такими, що настали внаслідок супутньої патології; суд першої інстанції не взяв до уваги положення ч.18 (3.9) «Теплові ураження» «Принципів та критеріїв» діагностики професійних захворювань» під редакцією Валуціної В.М., а саме: «обов'язковими заходами дослідження при тепловому ударі є загальний аналіз крові з розрахунком гематокриту, в'язкості, терморезистентності, еритроцитів, визначення електролітів, електрокардіографія, термометрів, реографія, оцінка вегетативного статусу та інші». Такі обстеження потерпілому взагалі не проводилось ні в якому лікувальному закладі. Також суд не дав належної оцінки, що згідно наказу відповідача № 1/1 від 29 січня 2016 року «Про роботу комісії інституту по встановленню причинного зв'язку раптового погіршення здоров'я працівника або його смерті унаслідок гострої серцево-судинної недостатності з умовами праці», затверджено комісію у складі голови, секретаря та 6 членів комісії, а в даному випадку експертний медичний висновок № 55 від 05 вересня 2016 року підписаний лише головою комісії та 2 членами комісії, що є неправомірним.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля Донецької області Бабійчук Т.В. підтримав апеляційну скаргу, просили задовольнити.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення скарги.

Представники відповідача ДП «Науково-дослідний інститут медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості Міністерства охорони здоров'я України» та третьої особи ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» до суду не з'явились, надали суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що 21 червня 2016 року о 09 годині 50 хвилин з працівником шахти «Алмазна» ВСП «Шахтоуправління «Добропільське» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» ОСОБА_2 під час виконання ним трудових обов'язків стався нещасний випадок, внаслідок якого його травмовано; актом огляду місця нещасного випадку зафіксовані на місці нещасного випадку температура повітря 32 градуси та вміст кисню 20,8%; експертним медичним висновком № 55 від 05 вересня 2016 року ДП «НДІ МЕП Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України» встановлено, що у прохідника ОСОБА_2 стався гострий тепловий удар середнього ступеню, за актом № 16 нещасний випадок, що стався з ОСОБА_2 21 червня 2016 року о 09 годині 50 хвилин визнаний таким, що пов'язаний з виробництвом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту відсутності причинного зв'язку між умовами виробництва та нещасним випадком на виробництві та спростування спірного висновку, регламентними документами відповідача не передбачено обов'язку щодо проведення експертизи, складання та підписання експертного висновку всіма членами комісії.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 173 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пп. 1-1.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV), Закону від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (у редакції Закону від 21 листопада 2002 року № 229-IV, КЗпП України, а також законодавчих та інших нормативно-правових актів. Спори про відшкодування шкоди повинні вирішуватися за законодавством, яке було чинним на момент виникнення у потерпілого права на відшкодування шкоди. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Саме до цього зводиться правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові №6-26цс12 від 18 квітня 2012 року.

На підставі ч.2 ст.4 Закону України „Про охорону праці" від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII "Про охорону праці"державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно з ч.1 ст.9 цього Закону відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі смерті працівника здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі Закон).

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Згідно із ст.22 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII "Про охорону праці" роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

На підставі п.18 ч.15 Постанови Кабінету Міністрів України №1232 від 30 листопада 2011 року "Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві", якою затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.

Відповідно до пункту 64 Порядку віднесення захворювання до професійного здійснюється відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 14 та переліку професійних захворювань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. N 1662. Перелік установ і закладів, які мають право встановлювати остаточний діагноз професійних захворювань, переглядається кожні п'ять років та затверджується МОЗ.

Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 травня 2002 року № 166/32 "Щодо закріплення за науково-дослідними інститутами гігієнічного профілю галузей економіки та адміністративних територій з питань гігієни праці та профпатології" затверджено перелік адміністративних територій України, що закріплюються за науково-дослідними установами гігієнічного профілю МОЗ України та АМН України для діагностики професійних захворювань, надання консультативно-методичної допомоги при проведенні санітарно-гігієнічного контролю за умовами праці та медико-санітарної допомоги працюючим, що додається, за яким на території Донецької області з цією метою діє Донецькій науково-дослідний інститут медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості м. Донецька.

05 вересня 2016 року ДП «НДІ МЕП Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України» надало експертний медичний висновок №55, за яким нещасний випадок раптового погіршення стану здоров'я ОСОБА_2 пов'язаний з умовами праці (арк..спр.6-10).

Отже, дії відповідачів та третьої особи в частині проведення розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2, відповідають вимогам закону.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що Акт огляду місця події, в якому зафіксовані температура повітря, що перевищує нормативи та дані динамічного спостереження не відповідає вимогам законодавства є необгрунтованими.

За змістом п.17 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, матеріалами розслідування нещасного випадку є акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), наказ про утворення комісії, картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пояснення потерпілого, осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб (у разі їх наявності), копії документів про кваліфікацію працівника, проведення відповідних інструктажів та медичних оглядів, а також отримання завдання на виконання роботи, під час якої стався нещасний випадок (за наявності), а також у разі потреби витяги з експлуатаційної документації, схеми, фотографії, інші документи, що характеризують стан робочого місця (устаткування, апаратури, матеріалів тощо), висновок лікувально-профілактичного закладу про стан сп'яніння, наявність в організмі потерпілого алкоголю, наркотичних чи отруйних речовин, тобто Розділом «Розслідування та облік нещасних випадків» Порядку не передбачено складання протоколу огляду місця, де стався нещасний випадок.

Даний документ є обов'язковим при проведенні спеціального розслідування на підставі п. 50 Порядку - до матеріалів спеціального розслідування, крім випадків, зазначених у пункті 51 цього Порядку, належать: протокол огляду місця, де стався нещасний випадок, згідно з додатком 11.

Крім того, характеристика місця нещасного випадку, а саме кількість та температура повітря, вміст кисню зафіксовані в акті проведення розслідування нещасного випадку, що стався 21 червня 2016 року з ОСОБА_2 (арк..спр.182-185) та саме актом встановлено незадовільний стан виробничого середовища в частині розрахункової кількості повітря, швидкості руху рудникового повітря, температури повітря.

В комісію по розслідуванню даного нещасного випадку входив представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропілля Донецької області (арк..спр.180), який підписав даний акт без зауважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявні у потерпілого симптоми після виписки з лікарні викликані виключно супутньою хронічною патологією хребта та вродженими вадами судин головного мозку не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки не стосуються предмету спору, яким є законність експертного медичного висновку щодо зв'язку нещасного випадку раптового погіршення стану здоров'я ОСОБА_2 з умовами праці.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що експертний медичний висновок є неправомірним, оскільки підписаний лише головою та двома членами комісії не є підставами для скасування рішення за таких підстав.

Дійсно, наказом №1/1 від 29 січня 2016 року, п.1 - затверджено комісію з розслідування і встановлення причинного зв'язку раптового погіршення стану здоров'я працівника з умовами праці в складі 8 осіб (арк..спр.104-106), п.1.5 затверджено Положення про роботу комісії.

Експертний медичний висновок №55 від 05 вересня 2016 року (арк..спр.6-10) складено та підписано експертною комісією у складі трьох осіб.

Як виходить з п.5 Положення експертний висновок підписується головою і членами комісії, що брали участь в експертизі даного випадку (арк..спр.107-109).

Отже участь всіх членів комісії в розслідуванні кожного нещасного випадку не є обов'язковим.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційний суд на підставі ст.308 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропіллі Донецької області відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: