Номер провадження: 22-ц/785/6426/17
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 21.06.2017 року,

встановила:

21.10.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним будинком та зняти їх з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2, в якому позивач вказував, що він є власником зазначеного житлового будинку та у належному йому будинку зареєстровані, але з 1982 року не проживають, дружина брата - ОСОБА_5 та його племінник - ОСОБА_2, які проживають у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1, а позивач, будучи інвалідом першої групи, змушений нести за них комунальні послуги. Реєстрація відповідачів у належному позивачу будинку не дозволяє позивачу розпорядитися ним на власний розсуд та значно обмежує його законні права.

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив на підставі ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_2 та зняти його з реєстрації за вказаною адресою.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 21.06.2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заявлених ним позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні його позову дійшов невірно висновку що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки він є власником спірного житлового будинку, на період звернення з позовом до суду у належному йому житловому будинку зареєстрований протягом 23 років племінник ОСОБА_2, що підтверджується письмовими доказами та не спростовувалося відповідачем. Однак відповідач зареєстрований у будинку, в якому не проживає та яким не користується та, заперечуючи проти задоволення позову, відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу, яким би була обґрунтована його позиція. ОСОБА_2 зазначає, що реєстрація відповідача у належному йому будинку порушує його права як власника майна та змушує нести додаткові витрати на комунальні послуги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не є членом сім'ї позивача, спільно з власником спірного житлового будинку не проживав, спільним побутом не був пов'язаний, спільного господарства вони не вели, а відтак ч.2 ст.405 ЦК України, на яку посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, в даному випадку застосуванню не підлягає. Крім того, позивач є власником спірного будинку з 24.09.2016 року, а вже 21.10.2016 року, тобто майже через місяць після оформлення свого права власності на будинок №15-Б по вул. Радіальній в м.Одесі, він звернувся до суду із вказаним позовом, що протирічить положенням вказаної статті.

Про те повністю з таким висновком погодитись не можна.

Так, районний суд дійшов вірного висновку, що ч.2 ст.405 ЦК України при вирішенні зазначеного позову застосуванню не підлягає, разом з тим суд першої інстанції лишив поза увагою та не надав належної правової оцінки тому, що позивач у своєму позові, як на підставу для його задоволення, також посилався на ст. 391 ЦК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом вірно встановлено, що згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 24.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 на підставі технічного паспорта, виданого 12.06.2014 року, рішення, серія та номер: б/н, який виданий 26.09.1990 року Іллічівською районною радою народних депутатів, домової книги, серій та номер: б/н, виданої 17.04.1992 року ОСНКМ «Сахарний» та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:31550635 від 24.09.2016 року, ОСОБА_4, Одеська філія державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень», Одеська обл., є власником житлового будинку загальною площею 45,7кв.м., житловою площею 30,1кв.м. та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_2. Право власності позивача а також вищевказаний заповіт оскаржені не були.

Таким чином судом встановлено, що з 24.09.2016 року позивач став власником вказаного будинку.

При цьому судом встановлено, що відповідач у будинку за адресою: АДРЕСА_2, не проживав та не проживає.

Врахувавши вказані обставини колегія суддів, вважає, що права позивача підлягають захисту, передбаченому ст. 391 ЦК України, а тому вимоги про визнання ОСОБА_3 такими, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_2, підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що вимога про зняти відповідача з реєстрації не підглядає задоволенню, оскільки заявлена передчасно.

Так, позивач не надав доказів, що він звертався до органу, до компетенції якого входить вирішення питань щодо зняття фізичних осіб з реєстраційного обліку, та йому було відмовлено.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, зроблені з порушення норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуваннюз ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 21.06.2017 року- скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева