Справа № 148/1981/16-ц
Провадження №2/148/89/17
УХВАЛА

17 травня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.,

секретаря Лавренюк А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Тульчинської міської ради Вінницької області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Відділ Держгеокадастру у Тульчинському районі Вінницької області про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представники позивача-відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4 заявили клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення касаційного розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 30.03.2015 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2017 року, ухвалених у справі за позовом ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради Вінницької області про скасування рішення сесії. Вважають, що питання про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю ІІ-ВН № 018669, виданого 13.02.2003 року, не може бути вирішене до вирішення касаційним судом питанням того, чи законними є рішення суду апеляційної інстанції щодо скасування в частині рішення Тульчинської міської ради 5 сесії 4 скликання від 19.09.2002 року, на підставі якого видано держаний акт.

Вислухавши думку представників відповідача-позивача ОСОБА_2 щодо заявленого клопотання, які заперечили проти нього з посиланням на те, що касаційне оскарження попередніх судових рішень не може бути підставою для зупинення провадження у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представників позивача-відповідача з огляду на наступне.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Вказана підстава для зупинення провадження у справі може бути застосована тоді, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Крім того, рішення Апеляційного суду Вінницької області від 27.01.2017 року, набрало законної сили з моменту його проголошення і перегляд його в суді касаційної інстанції не може бути підставою для зупинення провадження, про що розяснено у п. 33 постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання, судом також враховується правовий висновок ВСУ у справі № 6-319ці15 від 01.07.2015 року про те, що у спорах, повязаних із правом власності недійсними можуть визнаватися як рішення, на підставі яких видано державні акти, так і самі державні акти. Визнання недійсним державного акта на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представників позивача-відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Штифурко