Єдиний унікальний номер 227/1362/17 Номер провадження 22-ц/775/1897/2017
Головуючий у 1 інстанції: Тимофєєва Г.Л. Єдиний унікальний номер 227/1362/17
Доповідач: Новікова Г.В. Номер провадження 22-ц/775/1897/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря: Глушка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на заочне рішення Добропільського міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року Орган опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації звернулось до суду в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з вказаним позовом, в якому посилалось на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками цих малолітніх дітей. Діти мешкають разом з батьками. Батьки зловживають спиртними напоями, офіційно не працюють, не приділяють уваги вихованню дітей. Також не створили належних умов для їхнього проживання, виховання та морального розвитку, негативно впливають на стан їхнього здоров'я. Без поважних причин залишають дітей без нагляду.

Батьків неодноразово було попереджено про те, що у разі невиконання батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дітей, їх буде вилучено.

Наказом начальника служби у справах дітей від 23.10.2012 р. №48 малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_1, взяті на облік як такі, що проживають в сім'ї, батьки яких ухиляються від виконання батьківських обов'язків.

Родина ОСОБА_4 з 2011 р. перебуває на обліку в Добропільському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, у 2011, з 2014 по 2017 р. родина була під соціальним обслуговуванням, а в 2012 та 2013 р. під соціальним супроводом.

Протягом всього періоду перебування дітей на обліку у Добропільському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з родиною постійно працювали спеціалісти центру та служби у справах дітей з метою покращення житлово-побутових умов та надання допомоги у подоланні складних житлових обставин. Але батьки не йдуть на контакт та співпрацю з працівниками соціальних служб, не впускають до хати, не відчиняють двері, під дією алкоголю не контролюють свої дії, погрожують, агресивно ставляться до дітей.

За актами матеріально-побутових умов, будинок, у якому мешкає сім'я ОСОБА_4, в занедбаному стані, відсутні санітарно - гігієнічні умови для проживання дітей, діти не мають окремих спальних місць, куточка для проведення дозвілля та вивчення уроків, діти недоглянуті, в брудній одежі. Згідно інформації сімейного лікаря діти мають відхилення по здоров'ю, виявлено порушення осанки та зору. Батьки зловживають спиртними напоями, конфліктують з сусідами, працівниками сільської ради та вчителями школи. Порушують правила користування електроенергією, шляхом самовільного підключення до електромережі, через що створюється загроза життю дітей. Діти часто, без поважних причин , не відвідують школу залишаються без нагляду дорослих.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не виконують батьківських обов'язків щодо виховання дітей, їх утримання, розвитку, охорони їх здоров'я.

Комісією з захисту прав дитини Добропільської райдержадміністрації неодноразово розглядались питання невиконання батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своїх батьківських обов'язків.

За невиконання батьківських обов'язків мати дітей ОСОБА_3 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності.

Невиконання батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських обов'язків загрожує здоров'ю та життю дітей.

В зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 батьківських обов'язків щодо виховання дітей позивач просив відібрати без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) у їхніх батьків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4; передати дітей для вирішення питання про їх влаштування Органу опіки та піклування Добропільської районної державної адміністрації.

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, поклавши на орган опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації Донецької області контроль за виконанням ними своїх батьківських обов'язків.

В апеляційній скарзі голова Добропільської райдержадміністрації просить скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року та прийняти нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Зазначено, що рішення є необ'єктивним, необґрунтованим та ухваленим з порушенням матеріального та процесуального законодавства. Суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Судом не враховані докази та пояснення, надані свідками, які безпосередньо мають значення для справи.

Вважає, що надано достатньо доказів для підтвердження крайньої необхідності відібрання дітей від батьків.

Зазначено, що під час судових засідань відповідачі поводили себе в залі суду агресивно до всіх учасників засідання, погрожували представнику позивача та свідкам, перебували в стані з наявними ознаками алкогольного сп'яніння.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою, отриманою представником Органу опіки та піклування - Бібля В.В. (а.с. 98) та рекомендованим повідомленням про вручення повістки Костянтинівській місцевій прокуратурі (а.с. 100).

Відповідно до ч. 2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з'явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

До апеляційної скарги було надано клопотання про виклик свідків, однак апелянт в судове засідання не з'явився та не підтримав і не обгрунтував заявлене клопотання.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції повно та всебічно встановлено обставини справи, дана їм належна правова оцінка та прийнято обгрунтоване рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог про відібрання від батьків їх малолітніх дітей. Висновок суду узгоджується з положеннями ст.170 СК України, Закону України "Про охорону дитинства", позицією Європейського Суду з прав людини, зокрема в справі «Савіни проти України».

Відповідно до положень статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків ( справа "К. А. проти Фінляндії"). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням

( справа "Мозер проти Австрії").

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з ними за адресою: АДРЕСА_1.

Сім'я повна, малозабезпечена, функціонально - неспроможна, знаходиться на обліку в службі у справах сім'ї і дітей, матеріально - побутовий стан сім'ї незадовільний. Батьки не мають постійного місця роботи, періодично працюють на складі по переробці сміття.

Відповідно до акту обстеження умов проживання родини ОСОБА_4 від 19.04.2017р., комісією в складі начальником ССД Добропільської райдержадміністрації діти були оглянуті, наслідків тілесних ушкоджень не виявлено, комісією встановлено, що стосунки між матір'ю та дітьми доброзичливі, добрі (т.1, а.с.6).

У матеріалах справи маються фотографії на яких зображено помешкання родини ОСОБА_4, також спальне місце для дітей, одяг та іграшки. З фото вбачається, що у дітей є відведене для навчання місце та шкільні приладдя (т.1, а.с. 52-59).

Судом правильно не прийнято до уваги,як доказ ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення Добропільського міськрайонного суду від 29 березня 2017 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки зазначеним рішенням встановлено,що дитина перебувала в соціальних службах. Доказів того, що залишення дітей у них є небезпечним для життя, здоров'я і морального виховання дітей рішенням не встановлено.

Судом були вислухані діти,відносно яких вирішувалося питання про відібрання їх від батьків, відповідно до положень статті 171 СК України, і які виявили бажання залишитися з батьками.

При розгляді справи ретельно були перевірені всі доводи позивача щодо того, що батьки схильні до вживання алкогольних напоїв, вихованням дітей не займаються, ведуть аморальний спосіб життя,діти пропускають школу, постійно залишаються дома без догляду,не мають одягу, іграшок та місця для виконання уроків і суд дійшов обгрунтованого висновку про те, позивачем не надано достатніх доказів,які б підтверджували,що залишення дітей у відповідачів є небезпечним для життя, здоров'я і морального виховання дітей, що має місце жорстоке поводження з дітьми, діти жебракують. Якщо позов мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує.

Матеріально-побутові умови відповідачів дуже примітивні. Однак не доведено,що зазначені умови настільки погані, щоб вони становили небезпеку для життя і здоров'я дітей та вимагали відібрання дітей з батьківського дому. Зокрема, не було жодних свідчень того, що діти мали якісь хвороби, пов'язані з недоїданням або неохайністю.

Посилання на те,що відповідачі конфліктують з учителями ,сусідами правильно не прийнято до уваги, оскільки зазначена поведінка не підтверджує наявність достатніх підстав для відібрання дітей від батьків.

За встановлених обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що дітям для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Судом враховані всі надані позивачем докази та пояснення свідків та надана їм належна правова оцінка.

Постановлене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи,приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації в інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відхилити.

Заочне рішення Добропільського міськрайонного суду від 28 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: