Справа № 152/1462/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Соколовської Т.О.

у складі:

головуючого судді Соколовської Т.О.

при секретарі Одудовському С.В.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника

заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді в залі суду справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу.

У обґрунтування заяви зазначила, що 13 січня 2001 року помер ОСОБА_4, який проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. На час відкриття спадщини спільно з ним проживала та була зареєстрована співмешканка ОСОБА_5, з якою вони проживання однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яку ОСОБА_5 прийняла, але не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки 31 січня 2005 року померла. ОСОБА_1 претендує на спадщину як спадкоємець по заповіту після смерті ОСОБА_5, у звязку з чим вимушена звернутися до суду, оскільки встановлення факту проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім'єю має для неї юридичне значення.

Просить встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з померлим 13 січня 2001 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 1971 року по 13 січня 2001 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в заяві.

Представник заінтересованої особи - Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1971 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 13 січня 2001 року, разом вони проживали до дня смерті останнього однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були повязані спільним побутом, мали взаємні права і обовязки як чоловік і жінка, піклувались один про одного, що є юридичними ознаками сім'ї у розумінні сімейного та спадкового права України.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) із земель КСП «Прогрес» с. Лозова Шаргородського району Вінницької області (а.с.10).

Факт проживання однією сім'єю ОСОБА_5 з ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтверджений наступними доказами:

- поясненнями заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії ЯЦ № 519208, виданим Шаргородським райбюро ЗАГС (а.с.9);

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії І-АМ № 120470, виданого Лозівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області 15.01.2001 року (а.с. 7);

- довідкою виконкому Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 901 від 28.08.2017 року, із якої вбачається, що ОСОБА_4, який помер 13.01.2001 року на день смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно запису в погосподарській книзі № 03 особового рахунку 422 на час відкриття спадщини з ним проживала та була зареєстрована співмешканка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.8);

- витягами з погосподарських книг Лозівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за 1974 - 2001 роки, із яких вбачається, що у вказаний період часу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали на одному погосподарському номері як чоловік і жінка (а.с.11-17; 34-35).

На підтвердження обґрунтованості заяви заявник посилалася на показання свідків. З цього приводу суд допитав свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які суду пояснили, що проживали по сусідству з ОСОБА_4, добре знають його сім'ю і їм відомо, що ОСОБА_4 з 1971 року по день його смерті спільно проживав однією сімєю як чоловік і жінка без шлюбу з ОСОБА_5, вони вели спільне господарство, мали спільний побут, турбувались один про одного, дітей не мали.

Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що їх покази відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом.

Відповідно до ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку може бути встановлений юридичний факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу ( п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України).

За правилами ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008року №7 Про судову практику у справах про спадкування ВСУ розяснив, що до спадкоємців четвертої черги належать … жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю з спадкодавцем без шлюбу не менш як пять років до часу відкриття спадщини".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Таким чином, юридичний факт проживання ОСОБА_5 понад пять років (з 1971 року по 13 січня 2001 року) однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_4, померлим 13 січня 2001 року, підтверджений вище зазначеними показаннями свідків та письмовими доказами, дослідженими, перевіреними судом і має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_5, як спадкоємця по заповіту і іншого порядку його встановлення немає.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "Салман проти Туреччини")".

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10 ,60, 213-215, п.5 ч.2 ст.234 ЦПК п.5 ч.1 ст.256, 259 ЦПК України, ст.3 СК України, п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008року №7 "Про судову практику у справах про спадкування ", суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, 15грудня ІНФОРМАЦІЯ_7, який помер 13 січня 2001 року проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без шлюбу не менш як пять років до часу відкриття спадщини - з 1971 року по 13 січня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.О. Соколовська