Справа № 487/4880/16-ц
Провадження № 2/487/244/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.04.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого судді Агєєвої Л.І.,

при секретарі Ткаченко І.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

29.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки у розмірі 6 347,30 грн., моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн., витрат повязаних з проведенням експертного дослідження в сумі 1 500,00 грн., витрат повязаних з наданням юридичних послуг у сумі 4 000,00 грн., витрат за простій транспортного засобу в розмірі 12 000 грн. та судового збору в розмірі 551,20 грн., мотивуючи тим, що 12 січня 2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю т/з Volkswagen LT28, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та т/з Mitsubishi Lancer, д.н.з. BE3590ВО під керуванням ОСОБА_3 27 січня 2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Оскільки, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №414273 від 26.07.2016 року ОСОБА_1 є власником автомобіля т/з Mitsubishi Lancer д.н.з. BE3590ВО, шкода не відшкодована, тому він був змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та уточнив, остаточно просив стягнути з відповідача франшизу у розмірі 1 000,00 грн., компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн., витрати повязані з проведенням експертного дослідження в сумі 1 500,00 грн., витрати повязані з наданням юридичних послуг у сумі 4 000,00 грн. та судовий збір в розмірі 551,20 грн. Не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Третя особа також в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що 12 січня 2016 року о 14.30 год. в м. Миколаєві по вул. Потьомкінській на перехресті з вул. Обсерваторною мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю т/з Volkswagen LT28, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та т/з Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер BE 3590 ВО під керуванням ОСОБА_3

Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

27 січня 2016 року Заводським районним судом м. Миколаєва ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО 414273 від 26.07.2016 р. позивач є власником автомобіля та Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер BE 3590 ВО.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, у відповідності до якого вартість матеріального збитку, завданого позивачу як власникові автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер BE3590ВО, в результаті його пошкодження в дорожньо-транспортній пригоді складає 6 347,30 грн.

Страховик ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відшкодувала позивачу 5 347,30 грн. Однак відповідачем не сплачено розмір франшизи, який становить 1 000,00 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З положення ч. 1 ст. 1187 ЦК України випливає, що діяльність повязана з використанням транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_2 встановлена та визнана ним особисто, тобто, вказане вище є преюдиційним доказом, а саме обставиною яка не підлягає доказуванню.

Тому, відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Також, як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

А за такого, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, щодо стягнення 1 000,00 грн. франшизи, 1 500,00 грн. витрат на експертне дослідження, а також 1 000,00 грн. моральної шкоди з урахуванням доведеності.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат повязаних з наданням юридичних послуг у сумі 4 000,00 грн., то їх належить залишити без задоволення, оскільки позивач не надав суду оригіналів доказів оплати послуг на правову допомогу.

Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 77, 88, 209, 212 216, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизи в розмірі 1 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати повязані з проведенням експертного дослідження в сумі 1 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,20 грн.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення набуває законної сили протягом 10 днів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд в порядку ст. 294 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.І. Агєєва