Провадження № 2/734/1536/17 Справа № 734/3639/17
У Х В А Л А

07 листопада 2017 рокусмт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Анохін А.М., розглянувши заяву про самовідвід судді від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2017 року судді Козелецького районного суду Чернігівської області в порядку визначеному ст. 11-1 ЦПК України було передано цивільну справу № 734/3639/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

До вирішення питання про відкриття провадження у справі суддею Анохіним А.М. заявлений самовідвід для забезпечення повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи, оскільки суддя Анохін А.М. 25.05.2017р., як головуючий суддя розглядав цивільну справу № 734/2092/15-ц за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя та визнання недійсним договору дарування, з винесенням кінцевого судового рішення, яким було частково задоволено позивачу та відповідачу їх позовні вимоги.

Із метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами .

У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-72/0/4-13 від 16.01.13, вказано на обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначений частиною першою статті 23 ЦПК України. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених статтями 20, 21 ЦПК України.

Отже, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі, як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

Беручи до уваги викладене та враховуючи зазначений вище лист-роз'яснення, вбачається обов'язок судді заявити самовідвід та з метою економії терміну розгляду справи, питання про самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження та призначення справи до розгляду.

Підстави для відводу судді визначено ст.ст. 20, 21 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання у подальшому сумнівів у необ'єктивності та упередженості головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 210, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву про самовідвід судді Анохіна А.М., задовольнити.

Передати справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя для повторного розподілу між суддями Козелецького районного суду Чернігівської області в порядку передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_6