Справа № 395/553/17 Провадження № 6/395/13/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю представника Новомиргородського РВ ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді справу за поданням начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з поданням звернувся начальник Новомиргородського РВ ДВС ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України ОСОБА_2, вказавши, що на виконанні у вказаному відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 6-757 від 11.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 39831,26 гривень. Рішення на сьогоднішній день не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено. 14.05.2015 року боржнику під особистий підпис вручено постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 27.04.2017 р. рішення суду боржником добровільно не виконано. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.

Посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України, до виконання ним своїх зобовязань, тобто сплати боргу в сумі 39831,26 гривень.

Представник Новомиргородського РВ ДВС в судовому засіданні просив суд задовольнити подання.

Заслухавши представника Новомиргородського РВ ДВС та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Слід також зазначити, що у поданні не наведено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон.

За встановлених обставин, суд приходить до переконання про відсутність достатніх правових підстав для обмеження боржнику ОСОБА_2 на час розгляду судом подання у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 2, 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія Справа № 395/553/17 Провадження № 6/395/13/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Забуранного Р.А.

при секретарі Таран С.М.

за участю представника Новомиргородського РВ ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді справу за поданням начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з поданням звернувся начальник Новомиргородського РВ ДВС ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України ОСОБА_2, вказавши, що на виконанні у вказаному відділі ДВС перебуває виконавчий лист № 6-757 від 11.10.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 39831,26 гривень. Рішення на сьогоднішній день не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено. 14.05.2015 року боржнику під особистий підпис вручено постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 27.04.2017 р. рішення суду боржником добровільно не виконано. Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.

Посилаючись на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України, без вилучення паспорта громадянина України, до виконання ним своїх зобовязань, тобто сплати боргу в сумі 39831,26 гривень.

Представник Новомиргородського РВ ДВС в судовому засіданні просив суд задовольнити подання.

Заслухавши представника Новомиргородського РВ ДВС та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобовязань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження зобовязаний у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо). Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання».

Слід також зазначити, що у поданні не наведено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон, суб'єкт подання не надав доказів того, що боржник має паспорт для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за кордон.

За встановлених обставин, суд приходить до переконання про відсутність достатніх правових підстав для обмеження боржнику ОСОБА_2 на час розгляду судом подання у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 208-210, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 2, 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Новомиргородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний