Провадження № 2/734/1382/17 Справа № 734/3119/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 листопада 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради про визнання права власності на спадщину за заповітом,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно : житловий будинок з надвірними будівлями розташований в селі Блудше, вулиця Миру № 52, Козелецького району, Чернігівської області.

Позивачка в судове засідання не з`явилась. При цьому від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність,позовні вимоги визнає, заперечень проти позову не має.

Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Як установлено в судовому засіданні, 28 серпня 1998 року померла мати позивачки ОСОБА_2 в селі Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Блудше, вулиця Миру № 52, Козелецького району, Чернігівської області.

Ще за життя мати позивача ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном, 12 листопада 1992 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Стависької сільської ради, Козелецького району, Чернігівської області за реєстровим № 14, яким заповіла все своє майно позивачці та двом сестрам і брату.

Для оформлення даної спадщини необхідний правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підтверджуючий, що дане домоволодіння належить ОСОБА_2 , який не був виданий їй за життя. Тому позивачка не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі.

Житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в селі Блудше, вул. Миру № 52 Козелецького району, Чернігівської області, був збудований і введений в експлуатацію в 1964 році та зареєстрований в по господарській книзі Стависької сільської ради за № 7, що відповідало діючому на той час законодавству.

Дане домоволодіння було збудоване ОСОБА_2 і відноситься до категорії колгоспного двору.

До складу даного колгоспного двору станом на 15 квітня 1991 року входила ОСОБА_2 Тому тільки вона має право на дане домоволодіння .

Але видати ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на даний житловий будинок на даний час не можливо у звязку з її смертю і припиненням цивільної правоздатності.

Позивачка являється єдиним спадкоємцем за заповітом на спадщину після смерті ОСОБА_2, яка прийняла дану спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 так як ОСОБА_1, до півроку фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Козелецької селищної ради та звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом до приватного нотаріуса Козелецького нотаріального округу ОСОБА_3

Інші спадкоємці за заповітом : брат позивачки ОСОБА_4 та сестри позивачки ОСОБА_5 і ОСОБА_6 не прийняли дану спадщину за заповітом у шести місячний строк з дня відкриття спадщини, так як відмовились від її прийняття, що підтверджується їх заявами. Брат позивачки ОСОБА_4 помер 8 травня 2000 року.

Спадкоємців за законом, які мають право на обовязкову частку в даній спадщині не має.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради про визнання права власності на спадщину за заповітом, підлягає задоволенню із наступних підстав:

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України встановлює, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права громадян.

Суд не стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, враховуючи заяву останньої.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 25, 328, 331, 1216, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 6, 10, 60, 61, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Козелецької селищної ради про визнання права власності на спадщину за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями розташований в селі Блудше, вулиця Миру № 52, Козелецького району, Чернігівської області.

Судові витрати з відповідача на користь позивачки не стягувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: