Справа № 211/7477/13-ц
Провадження № 2/211/8/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.М.

представника позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Бродько А.І.

представників відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

у відсутність відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за первісним позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про розірвання договору б/н від 19.01.2007 року, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» ( далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_4 кредитного договору № б/н від 19.01.2007 року, ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов Договору станом на 31.08.2013 року відповідач ОСОБА_4 має заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.01.2007 року у загальному розмірі 20202,00 грн., яка складається із:15403,90 грн. - заборгованість за кредитом; 3114,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 244,94 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 938,19 грн. - штраф (процентна складова). До теперішнього часу відповідач ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.01.2007 року у добровільному порядку не погасила, тому позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Просять стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 20202,00 грв., та судові витрати.

До початку розгляду справи по суті відповідачем ОСОБА_4 було подано зустрічний позов до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про розірвання договору б/н від 19.01.2007 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між нею та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був укладений договір б/н від 19.01.2007 року, згідно якого їй була видана пластикова банківська картка «Приватбанку» НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вона ніколи не мала простроченої заборгованості за даним кредитом. 04.12.2012 року вона дізналась про зникнення картки а також проте, що після внесення на рахунок коштів, баланс за карткою склав -12500,00 грн. Вона відразу зателефонувала в службу клієнтської підтримки банку з вимогою негайно заблокувати картку. Після цього одразу ж звернулась з заявою про викрадення картки у міліцію (Оболонське районне УМВС м.Києва). 07.07.2014 року Оболонським районним судом м.Києва був ухвалений вирок за кримінальним провадженням №1-кп/756/232/14 відносно ОСОБА_6, яким встановлено, що з 24.11.2012 року по 07.12.2012 року (до моменту блокування картки) ОСОБА_6 використовував вказану кредитну карту торгових точках продажу товарів, чим завдав їй матеріальної шкоди на загальну суму 14884,42 грн. Зазначеним вироком було доказано та встановлено факт злочину гр.. ОСОБА_6 О,В., що є доказом того, що даними коштами вона не користувалась, а стала жертвою грабіжника, а також неналежного захисту платіжного інструменту з боку банківських установ. Крім того, ст.. 652 ЦК України передбачено її право на односторонню вимогу про розірвання договору в разі істотної зміни обставин. Щодо істотної зміни обставин пояснює наступне: на даний час вона хворіє. 01.10.2014 року їй було видано пенсійне посвідчення. Вона має першу групу інвалідності, ніяких доходів крім пенсії за інвалідністю у сумі 3547,44 грн. вона не отримує. На даний час в неї не має можливості сплачувати суми передбачені договором, що (у разі не розірвання договору) призведе до подальших порушень договору. У відповідача в такому випадку буде можливість продовжувати нараховувати штрафні санкції. Крім незаконних та безпідставних дій ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подав кредитний звіт УБКІ, який негативно впливає на її кредитну історію. Кредитний рейтинг може впливати: на працевлаштування у фінансову компанію, банк; отримання пільг під час оформлення кредити; рішення про відстрочення платежу в торгово - сервісній мережі; репутацію позичальника. Просить розірвати договір б/н від 19.01.2007 року; зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» скасувати всі штрафні санкції, заборгованість за процентами, несплачені проценти, нараховану комісію, прострочену комісію, заборгованість по судовим штрафам, які на час винесення рішення по даній справі будуть останнім нараховані; зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» скасувати основну суму заборгованості за договором б/н від 19.01.2007 року; зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» внести зміни до кредитного рейтингу УБКІ, а саме очистити її кредитну історію.

В судовому засіданні 27.09.2016 року представник позивача за первісним позовом Бродько А.І., позовні вимоги банку підтримав у повному обсязі, обгрунтувавши позов обставинами викладеними у позовній заяві, зустрічний позов не визнав, надав заперечення, в якому просив відмовити в зустрічному позові, так як вироком встановлено, що гроші є кредитні і що вони є власністю відповідача (кредитна картка + задоволений цивільний позов). Також вироком встановлено, що відповідач втратив карту. Вина банку відсутня. Здоров'я не є істотною обставиною, зміна якої може бути підставою розірвання договору. Закон не забороняє укладати договори особам, які мають проблеми зі здоров'ям. Відповідач в зустрічному позові не надав докази існування одночасно всіх чотирьох умов (ст..652 ЦК України). Надалі надав заяву про закінчення розгляду справи у його відсутність.

В судовому засіданні 27.09.2016 року представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 первісний позов не визнала, позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала у повному обсязі, обгрунтувавши зустрічний позов обставинами викладеними у зустрічній позовній заяві.

Представником відповідача за первісним позовом ОСОБА_3 надана суду заява, про розгляд справи за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення боргу без їх участі. Первісний позов не визнають, просять відмовити в позові, а зустрічну позовну заяву підтримують і просять її задовольнити.

Розгляд справи 09 10 2017 року здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги за первісним позовом, а також позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.01.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4, укладено кредитний договір (а.с. 11- 15) який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання та складається з Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та самих Правил та Умов.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором, відповідач перед банком станом на 31.08.2013 рік має заборгованість у сумі 20202 гривень 00 копійок, із них: 15403,90 грн. - заборгованість за кредитом; 3114,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 244,94 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 938,19 грн. - штраф (процентна складова).

04.12.2012 року ОСОБА_4 дізналась про зникнення кредитної картки та зняття з неї грошей, про що вона повідомила відповідача, зателефонував в службу клієнтської підтримки, з вимогою негайно заблокувати картку.

04.12.2012 року ОСОБА_4 була подана заява до відділу Оболонського РУ ГУМВС України в м.Києві про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 34 копія повідомлення про початок досудового розслідування від 05.12.2012 року).

07 липня 2014 року Оболонським Районним судом м.Києва ухвалений вирок, яким встановлено, що 24.11.2012 року близько 23.00 год. в приміщені гіпермаркету «Ашан», що знаходиться за адресою: м.Київ, пр.-т Московський, буд. 15-А, ОСОБА_6 працюючи прибиральником торгівельних залів, знайшов біля кас банківську кредитну картку «ПриватБанк» НОМЕР_1, видану на ім'я ОСОБА_4. Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів наявних на картковому розрахунковому рахунку, грабовий О.В. в період часу з 24.11.2012 року по 07.12.2012 року використав вказану кредитну картку у торгових точках продажу товарів. В наслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 14884 грн. 42 коп. (а.с. 203-204). Даним вироком стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 14 884 грн. 42 коп. у рахунок відшкодування шкоди.

Постановою державного виконавця Норкою Є.В. органу державної виконавчої служби управління юстиції від 28.09.2015 року, виконавчий лист №1-rg/756/413/14 виданий 11.08.2014 року Оболонським судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суми 14884,42 грн., був повернутий стягувачу через відсутність у боржника майна (а.с. 209 копія постанови, а.с. 210-211 копія виконавчого листа).

Відповідно до п. 14.12. ст. 14 Закону України від 05.04.2001, № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі Закон) користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання

електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Відповідно до пункта 6.8 Положення «Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» (надалі - Положення), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року №223, які втратили чинність на підставі Постанови Національного банку N 705 від 05.11.2014, які діяли на час події (втрати картки), користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Не встановивши обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, касаційний суд дійшов помилкового висновку про вину користувача як підставу цивільно-правової відповідальності.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у даній справі № 6-71цс15, та він має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно п. 6.10 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» - клієнт зобов'язаний вживати заходів по запобіганню втрати (крадіжки) Карт, ПІНу (персонального ідентифікаційного номера) або інформації, нанесеної на магнітну полосу, або їх незаконного використання.

Пунктом 6.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов'язаний інформувати Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання відомостей про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних подій необхідно звернутися у відділення Банку або зателефонувати за вказаними номерами.

За змістом ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідачка вжила необхідних заходів, передбачених у випадку крадіжки картки Умовами і правилами надання банківських послуг, вона проінформувала Банк, а також правоохоронні органи про факт крадіжки її банківської карти, а тому її вини, як підстави цивільної-правової відповідальності не вбачається, що виключає можливість стягнення з неї заборгованості, яка виникла не з її вини.

Обставин, які б свідчили, що відповідач за первісним позовом ОСОБА_4 своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, під час розгляду справи судом не встановлено. Беззаперечних і достатніх доказів із цього приводу Банком суду не надано.

Враховуючи зазначені обставини у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 20202,00 гривень за кредитним договором б/н від 19.01.2007 року, слід відмовити за безпідставністю.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про розірвання договору суд зазначає наступне.

В зустрічній позовній заяві позивач посилається на ч. 1 ст. 652 ЦК України, згідно якої у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Під час судового розгляду представник відповідача за зустрічним позовом заперечував проти розірвання договору. Отже, сторони не домовилися стосовно розірвання укладеного 19 січня 2007 р. Договору.

Відповідно до частини другої статті 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 15 постанови від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини, суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК України і виходити з того, що закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявності істотної зміни обставин, а з наявності одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

Позивач ОСОБА_4 зазначає, що вона має першу групу інвалідності, ніяких доходів за інвалідністю у сумі 3547,44 вона не отримує, у зв'язку з чим не має можливості надалі виконувати свої зобов'язання за спірним договором, а тому вважає, ці обставини такими, що суттєво впливають на спірні договірні стосунки.

Доводи позивача ОСОБА_4 про те що вона неплатоспроможна, не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки позичальник при належній завбачливості міг передбачити в момент укладення договору можливість настання неплатоспроможності.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_7 не доведений факт одночасного існування всіх чотирьох умов для розірвання Кредитного договору б/н від 19.01.2007 року, передбачених частинами другою та четвертою статті 652 ЦК України.

Оскільки вимоги ОСОБА_4 про зобов'язання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» скасувати всі штрафні санкції, заборгованість за процентами, несплачені проценти, нараховану комісію, прострочену комісію, заборгованість по судовим штрафам, які на час винесення рішення по даній справі будуть останнім нараховані; зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» скасувати основну суму заборгованості за договором б/н від 19.01.2007 року; зобов'язати ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» внести зміни до кредитного рейтингу УБКІ, а саме очистити її кредитну історію - є похідними, тому також задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України судові витрати понесені позивачем за первісним позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» залишити без відшкодування.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 має 1 групу інвалідності (а.с. 177 копія пенсійного посвідчення), та на підставі п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання зустрічного позову до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про розірвання договору б/н від 19.01.2007 року.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати за зустрічним позовом компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

У задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про розірвання договору б/н від 19.01.2007 року - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко