печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6197/17-ц
У Х В А Л А

25 квітня 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва у складі

головуючого судді Козлова Р.Ю.

при секретарі Іваненку С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Управління справами Верховної Ради України про скасування судового наказу від 02 лютого 20117 року №757/6197/17-ц

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2017 року Печерським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 757/6197/17-ц про стягнення з Управління справами Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 35 436 грн. 61 копійка та судового збору на користь держави в розмірі 320 грн. 00 копійок.

У встановлений процесуальним законом строк представник Управління справами Верховної Ради України звернувся до суду із заявою про скасування зазначеного судового наказу. В обґрунтування вказаної заяви представник заявника послався на те, що виданий Печерським районним судом м. Києва судовий наказ від 02.02.2017 у зазначеній справі підлягає скасуванню, оскільки виданий на підставі необґрунтованих вимог стягувача, яка не перебувала у трудових відносинах із Управлінням справами.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги заяви та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі поданої ОСОБА_1 заяви Печерським районним судом м. Києва 02 лютого 2017 року видано судовий наказ № 757/6197/17-ц про стягнення з Управління справами Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 35 436 грн. 61 копійка та судового збору на користь держави в розмірі 320 грн. 00 копійок.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений судовий наказ надійшов до Апарату Верховної Ради України 02 березня 2017 року, що підтверджується копією картки реєстрації вхідної кореспонденції та штампом на супровідному листі Печерського районного суду м. Києва від 28 лютого 2017 року вих. № 757/6197/17-ц (а.с. 56-57).

Обґрунтовуючи свою заяву, представник заявника послався на те, що ОСОБА_1 не перебувала у трудових відносинах з Управлінням справами, відтак відсутні правові підстави для стягнення суми із вказаної юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, стягувач ОСОБА_1 наказом головного редактора редакції журналу Верховної Ради України «Віче» від 13 вересня 2011 року № 156 була прийнята на посаду заступника завідувача відділу висвітлення питань матеріально-фінансових основ парламентської діяльності.

Наказом головного редактора редакції журналу Верховної Ради України «Віче» від 21 листопада 2016 року № 76 ОСОБА_1 з 09 грудня 2016 звільнено із займаної посади за згодою сторін на підставі ст. 36 п.1 КЗпП України.

Згідно довідки щодо заборгованості редакції з виплати заробітної плати від 28 грудня 2016 № 256/12, вбачається, що нарахована ОСОБА_1 заробітна плата з квітня по листопад 2016 року становить 35 436,61 гривню.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах саме із редакцією журналу Верховної Ради України «Віче», а не з Управлінням справами.

Крім того, всі виробничі, майнові, фінансові та інші умови діяльності журналу Верховної Ради України «Віче» регулюються Статутом редакції журналу Верховної Ради України «Віче», який затвердженим Постановою Верховної Ради України від 06.03.1996 № 82/96-ВР (а.с. 58-61).

Відповідно до пункту 3 Статуту, підготовку та випуск журналу Верховної Ради України «Віче» за дорученням засновника здійснює його редакція, яка є юридичною особою, реєстрація якої здійснюється в установленому чинним законодавством України порядку, має самостійний баланс, відповідні рахунки в установах банків, печатку, штамп, інші реквізити, необхідні для здійснення поставлених перед нею завдань (п. 4 Статуту).

Пунктом 11 Статуту керівництво редакцією покладено на головного редактора.

При цьому згідно пункту 13 Статуту головний редактор: організовує роботу редакції, виконання завдань, визначених програмою журналу та цим Статутом, несе персональну відповідальність за їх здійснення та виконання вимог до діяльності журналу відповідно до чинного законодавства України;за погодженням з Головою Верховної Ради України затверджує штатний розпис редакції та її структуру, встановлює посадові оклади, надбавки, доплати працівникам в межах фонду оплати праці; видає накази і розпорядження, затверджує положення про структурні підрозділи, посадові та службові інструкції, здійснює інші повноваження, визначені рішенням засновника; приймає на роботу, переміщує і звільняє працівників у порядку, передбаченому чинним законодавством і цим Статутом.

За таких обставин, та враховуючи наведені положення Статуту, саме на юридичну особу - редакцію журналу Верховної Ради України «Віче» покладені обов'язки щодо оплати праці її працівникам, у тому числі і стягувачу.

Згідно ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Таким чином, редакція журналу Верховної Ради України «Віче» самостійно несе зобов'язання щодо оплати праці перед своїми працівниками.

Як зазначено у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, то до заяви про видачу судового наказу має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Враховуючи той факт, що із поданої боржником заяви про скасування судового наказу вбачається спір про право, судовий наказ виданий 02 лютого 2017 року №757/6197/17-ц підлягає скасуванню.

Керуючись вимогами ст.ст. 100, 105-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Управління справами Верховної Ради України про скасування судового наказу від 02 лютого 20117 року №757/6197/17-ц - задовольнити.

Судовий наказ №757/6197/17-ц, виданий Печерським районним судом м. Києва 02 лютого 2017 року про стягнення з Управління справами Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в розмірі 35 436 грн. 61 копійка та судового збору на користь держави в розмірі 320 грн. 00 копійок - скасувати.

Роз'яснити стягувачу, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя