Справа № 189/1754/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.2017 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретареві Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. В позовній заяві вказує, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.10.2005 року по цивільній справі №2-1419 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.11.2010 року у справі №2-1055 було змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. на кожну дитину. Однак, на даний час за такі кошти неможливо утримати дитину, в звязку з чим, просить змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 50,00 грн. щомісячно на ? частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки та відповідача, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.

Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити.

Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-КИ №146716, виданого відділом РАГС Покровського РУЮ Дніпропетровської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Судом встановлено, що згідно копії виконавчого листа Покровського районного суду Дніпропетровської області від 01.11.2010 року з ОСОБА_2 щомісячно стягуються на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 50 грн. на кожну дитину, з 28.09.2010 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.3).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серії І-КИ №012501, виданого відділом ДРАЦС Покровського РУЮ Дніпропетровської області, ОСОБА_4 28.03.2014 року змінила своє імя на «ОСОБА_1В.» (а.с.6).

Так, обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.

Відповідно до ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи визнання відповідачем позову, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, суд вважає що є підстави для задоволення позовних вимог та зміну способу та розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а саме з 50 грн. до 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1ст.191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

На підставі ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів.

Згідно зі ст.ст. 180-182, 183 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний податковий номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, індивідуальний податковий номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 50,00 гривень щомісячно, на стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно з моменту звернення до суду з позовом, 23.11.2017 року, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Рішення підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Пустовар