Справа № 577/4058/17
Провадження № 2/577/1525/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

при секретарі Мирошниченко Ю.В.

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Конотопі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_4, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісяця.

На обгрунтування вимог представник позивача за ордером і угодою адвокат ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3, яка досягла віку повноліття, продовжує навчання в Харківському національному медичному університеті денної форми навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати на проживання в гуртожитку, харчування тощо. Проте, добровільно відповідач, який є батьком, допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює та отримує стабільний дохід.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечуючи необхідності матеріально підтримувати доньку, просить зменшити розмір аліментів до 1/8 частини, при цьому посилається на свій та дружини хворобливий стан, наявність малолітньої дитини, оренду житла в якому тимчасово проживає з родиною.

Представник відповідача за ордером та угодою адвокат ОСОБА_2 підтримала правову позицію клієнта, фактично пославшись на ті ж самі обставини.

Третя особа ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши представлені докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на таке.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За приписом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що батьками повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, стипендію не отримує, а тому потребує матеріальної допомоги, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5,7,19,20). У відповідача ОСОБА_4 мається можливість надавати таку допомогу, тому як він офіційно працює старшим стрільцем ВОХР ст.Конотоп і отримує стабільний дохід середнім розміром 5500 грн. на місяць, що підтвердив під час судового засідання.

Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги перебування у відповідача на утриманні малолітньої дитини від повторного шлюбу, а також обов'язок обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. На переконання суду посилання відповідача на незадовільний стан здоров»я його та дружини, як на підставу зменшення розміру аліментів, не є переконливим доказом, оскільки це не заважає їм працювати стрільцем та продавцем, відповідно, переносячи певні навантаження. Крім того, жодного доказу на необхідність медикаментозного лікування чи обмежень у праці не предоставлено.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що позивачем не доведена спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі ? частини доходу, а тому суд приходить до переконання про необхідність призначення аліментів в розмірі 1/6 частини доходу, частково задовольнивши вимоги.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись: ст.ст. 182, 198-200 СК України, ст.ст.10, 57-60, 88, 212-214 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 02.10.2017 року до досягнення віку 23-х років, тобто до 26.12.2020 року.

На підставі статті 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат 192 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 410 грн. 00 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄРДПОУ 37993783, банк отримувач Головне управління Державної Казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя Кравченко В. О.