Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1992/16-ц
Провадження №: 2/332/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя Шалпегіна О.Л.

за участю:

секретаря Кравець І.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до МАЛОГО ПІДПРИЄМСТВА ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕРВІС» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до МАЛОГО ПІДПРИЄМСТВА ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕРВІС» (далі за текстом МП ТОВ «СЕРВІС») про відшкодування шкоди, завданої виготовленням товару неналежної якості.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та зазначив, що 26.02.2016 р. він замовив у відповідача дріт, діаметром 3.5 мм, вагою 200 кг з наступним розпилом вказаного дроту на фрагменти по 125 мм. Позивачем при оформлені замовлення було внесено відповідачеві передоплату 2000 грн. згідно з накладною № 7 від 26.02.2016 р. Проте, 01.03.2016 р. під час прийняття замовлення ним були виявлені істотні недоліки товару: кривизна дроту, його невідповідність замовленій довжині, нерівність краю відрізу. У звязку з викладеним він відмовився приймати виготовлену продукцію та запропонував представнику відповідача повернути йому гроші, внесені як передоплата. Але, керівництво відповідача відмовилось вирішити цей спір шляхом домовленостей, тому він був вимушений звернутись до суду. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 2000 грн., сплачені ним відповідачу. Понесені ним судові витрати також покласти на відповідача.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та в обґрунтування заперечень зазначила, що дійсно позивачем було замовлено у відповідача дріт з його порубкою. За вказану роботу ОСОБА_1 було внесено передоплату у сумі 2000 грн. Виготовлений для позивача дріт діаметром 3.5 мм та вагою 200 кг був порубаний на цвяховому верстаті та містить відхилення у межах, передбачених державними стандартами для виробів - цвяхів. Крім того, внесена позивачем сума 2000 грн. є вартістю виготовленої підприємством проволоки, яка згодом була порубана за замовленням позивача.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

26.02.2016 р. ОСОБА_1 замовив у МП ТОВ «СЕРВІС» дріт, діаметром 3.5 мм, вагою 200 кг з наступним розпилом вказаного дроту на фрагменти по 125 мм, за що попередньо сплатив 2000 грн.

Вирішуючи питання про характер правовідносин, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Позивач в обґрунтування правових підстав поданого ним позову посилається на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Але, суд не може погодитись з такими доводами, мотивуючим наступним.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 вказаного вище Закону споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Так, з пояснень ОСОБА_1 у судовому засідання випливає, що вказаний товар він замовив з метою подальшої обробки, шляхом нарізання різьби та виготовлення деталей для автомобілів, що не свідчить про намір замовлення ним продукції для особистих потреб.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норми Цивільного кодексу України, а саме загальні положення про договір підряду.

Так, відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України).

Накладною № 7 від 26.02.2016 р., виданою відповідачем, визначено його обовязок виготовити дріт, діаметром 3.5 мм та вагою 200 кг з подальшою її порубкою на фрагменти, довжиною 125 мм. Також цим документом було визначено ціну роботи 2240 грн., за виконання якої ОСОБА_1 було попередньо внесено 2000 грн. (а.с. 5). На підставі викладеного, вказаний документ підтверджує факт укладання договору підряду між сторонами.

Представник відповідача, не заперечуючи наявність договірних правовідносин між сторонами та факту внесення позивачем 2000 грн., проти позову заперечувала, мотивуючи тим, вказана сума це вартість дроту, як матеріалу, який придбав позивач, тому вказана сума не підлягає поверненню, незважаючи на те, що вказаний дріт неякісно порубаний відповідачем на фрагменти.

Також суд зазначає, що доводи представника відповідача про те, що фактично ОСОБА_1 було оформлено два окремих види робіт, перший з виготовлення дроту та другий з порубки цього дроту на фрагменти, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Так, з накладної № 7, виданої відповідачем 26.02.2016 р. випливає, що МП ТОВ «СЕРВІС» зобовязався виготовити проволоку із подальшою її порубкою на фрагменти відповідних розмірів, а ОСОБА_1 зобовязався сплатити за це 2240 грн. Будь-яких доказів, які б спростовували існування саме такої домовленості між сторонами, відповідачем надано не було.

Також під час розгляду справи встановлено, що 01.03.2016 р. позивачем при прийнятті виконаної відповідачем на його замовлення роботи були виявлені недоліки товару: кривизна дроту, його невідповідність замовленій довжині, нерівність краю відрізу. У звязку із викладеним ОСОБА_1 відмовився від прийняття такого товару та став вимагати повернення передоплати за цим замовленням.

Згідно з ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Аналогічне положення міститься і у ч. 3 ст. 858 ЦК України, якою передбачено, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Перевіряючи доводи позивача щодо істотності недоліків виготовленого товару, суд виходить з такого.

Згідно з вимогами ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 4093-16 від 10.03.2017 р., яка була призначена ухвалою суду за клопотанням позивача, довжина готових виробів-фрагментів дроту, замовлених відповідно до накладної № 7 від 26.02.2016 р., не відповідає чітко показникові 125 мм з причин, викладених у дослідницькій частині висновку; готові вироби фрагменти дроту не є прямими, тобто прямолінійними; загальний зовнішній вигляд готових виробів фрагментів дроту не відповідає якісним показникам цього виду товару (а.с. 73-78).

Підстав для незгоди з вказаним висновком під час судового розгляду не встановлено, тому суд вважає за необхідне взяти його до уваги як належний та допустимий доказ у цій справі.

Представник відповідача, заперечуючи проти істотності недоліків товару, зазначила про те, що дійсно не всі фрагменти дроту відповідають показнику 125 мм, девяносто відсотків з них є прямолінійними. Крім того, ці вироби відповідають вимогам ДСТУ та ГОСТам для цвяхів. Позивачу було запропоновано усунути вказані недоліки щодо нерівності торців фрагментів за окрему плату на токарному станку, оскільки на території їх підприємства працює токар. А недолік щодо прямолінійності легко усувається руками людини.

Але, з такими доводами представника відповідача суд не може погодитись, оскільки висновком експерта достовірно встановлено, що довжина готових виробів не відповідає замовленню, вироби не є прямими, їх зовнішній вигляд не відповідає якісним показникам цього виду товару.

Вказані обставини свідчать про неможливість усунення недоліків товару через те, що їх довжина є як меншою, так і більшою від показника 125мм, вони не є прямолінійними, мають вгнутості та відсутність чітких контурів для виміру лінійних розмірів показників довжини.

Також у дослідницькій частині висновку експертом зазначено, що, оскільки фрагменти дроту не були відповідно до заказу оформлені як готовий на виході виріб-цвях, експерт не може якісні та габаритні показники представлених фрагментів дроту приводити у відповідність до вимог ДСТУ та ГОСТів, які регламентуються до готової продукції, а саме цвяхів та у відповідність до будь-яких інших ГОСТів та ДСТУ, оскільки фрагменти порубаного дроту не є готовим виробом по суті, а лише однією складовою частиною для подальшого виробництва (а.с. 74-75).

Встановлені судом обставини у їх сукупності свідчать про істотність недоліків виготовленого відповідачем товару через неможливість їх усунення на теперішній час.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування збитків у сумі 2000 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать, зокрема: 1) витрати на правову допомогу; 4) витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

При звернені до суду із позовом, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір 551,20 грн. (а.с. 1). Крім того, за проведення судової товарознавчої експертизи позивачем було сплачено 2599,80 грн., що підтверджується актом № 4093-16 від 10.03.2017 р. (а.с. 79).

Оскільки рішення у цій справі постановлено на користь позивача, вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з МАЛОГО ПІДПРИЄМСТВА ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕРВІС» на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди - 2000 грн., витрати, повязані із проведення судової експертизи - 2599,80 грн. та судовий збір, сплачений позивачем при звернені до суду - 551,20 грн., а всього стягнути 5151 (пять тисяч сто пятдесят одна) грн.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 25.04.2017 р. Повний текст рішення виготовлено 26.04.2017 р.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна