РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Мохова Є.І.,

при секретарі судового засідання Голубович О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди заподіяної в результаті ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 28.07.2016р. постановою Волноваського районного суду ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Внаслідок пригоди транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження. Позивачу, як потерпілому, спричинена матеріальна шкода, яку він оцінює в сумі 5618,00 гривень, яка складається з 4018,00 гривень на відновлення авто, 1600,00 витрати на паливо, та моральна шкода в сумі 50000,00 гривень. Страхова компанія UNIQA, з якою у відповідача укладений договір обовязкового страхування частково, в сумі 2170,26 відшкодувала позивачу збитки на ремонт його автомобіля. Решту суми 3447,74 гривень та моральну шкоду просив стягнути з відповідача, як з винної особи.

В судовому засіданні позивач на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, в частині стягнення з нього на користь позивача франшизи в сумі 1000,00 гривень, яка передбачена умовами договору обовязкового страхування та 500,00 гривень на відшкодування моральної шкоди. У решті позовних вимог просив відмовити за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Представник відповідача заперечення відповідача підтримав повністю

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши належну оцінку доказам, вважає що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

21.04.2016 року о 17.00 годині ОСОБА_3 в м. Волноваха по вул. 1-го Травня в районі буд.№1 Донецької області, керуючи транспортним засобом автомобілем ЗАЗ-ДЕУ Т13110, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4, не обрав безпечну дистанцію та інтервал, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер НОМЕР_2, який рухався у попутному напрямку в районі перехрестя вул.. 1-го Травня та вул. Центральна, в результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.13.1; правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України (а.с.27).

Постановою від 30.06.2016 року кримінальне провадження №0000554 від 22.04.2016 року за фактом ДПТ закрито, за відсутністю ознак кримінального правопорушення (а.с.27).

28.07.2016р. постановою Волноваського районного суду ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень (а.с.27).

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

29.04.2015 року між відповідачем ОСОБА_3 та Страховою компанією UNIQA було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4145070, яким було забезпечено транспортний засіб ЗАЗ-ДЕУ Т13110, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору до 29.04.2016 року включно (а.с.24).

З листа Страхової компанії UNIQA від 13.09.2016р. встановлено, що страхова компанія перерахувала на рахунок позивачу оцінену шкоду - суму страхового відшкодування 2170,26 гривень (а.с.30).

Відповідно до положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд критично ставиться до акту прийому-передачі виконаних робіт №2587 від 15.08.2016р., з якого вбачається, що вартість відновлення пошкодженого автомобіля Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачу, становить 4018,00 гривень, оскільки страховою компанією виплачено ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі оціненої шкоди в сумі 2170,00 гривень. Позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що саме було враховано при виплаті зазначеної суми, до того ж ДТП сталося 21.04.2016р., тобто більше ніж за три місяці до ремонту автомобіля. Суду не надано доказів оплати виконаних робіт, акт не підписаний замовником. Тому суд вважає, що страховою компанією матеріальна шкода відшкодована, а тому витрати на ремонт автомобіля в сумі 3447,74 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з відповідача не підлягають стягненню.

Однак згідно ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У відповідності до ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

За таких обставин, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню сума франшизи в розмірі 1000,00 гривень, з якою також погодився відповідач.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди витрат на паливо в сумі 1600,00 гривень, то суд вважає, що вони не підлягають стягненню з відповідача, так як з наданих позивачем фіскальних чеків не можливо встановити який автомобіль заправлявся, чи повязані такі витрати з поїздками, на які вказував позивач, зокрема поїздками до страхової компанії, огляд авто експертом, транспортування авто до місця ремонту. Не надав підтверджень таких поїздок.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 23 ЦК України, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна та відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Згідно з положеннями статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

На обґрунтування позову про відшкодування моральної шкоди позивач посилалася на те, що під час ДТП він переніс моральні та психічні переживання, нераціонально витрачений життєвий час, так як ремонт автомобіля зайняв більш ніж пять місяців. Також в наслідок пригоди його батько ОСОБА_5, який знаходився в автомобілі в якості пасажира отримав легкі тілесні ушкодження, досі відчуває почуття образи, досади, обурення поведінкою винуватця. Позивачу для ремонту автомобілю прийшлось позичати гроші у інших людей, внаслідок чого відчував приниження та сум. Йому довелось пересісти на громадський транспорт, відкласти багато запланованих справ.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Проаналізувавши всі надані докази, враховуючи обґрунтування позивачами позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, також враховуючи наведені положення закону, фактичні обставини ДТП, їх наслідки, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд зменшує розмір моральної шкоди позивачу до 500,00 гривень, вважаючи, що у такому розмірі компенсація моральної шкоди буде відповідати його понесеним моральним страждання.

Доказів на обґрунтування спричинення позивачу моральної шкоди на суму 45000,00 грн. не надано, тоді як за ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зокрема посилання позивача на те, що йому довелось пересісти на громадський транспорт, відкласти багато запланованих справ через відсутність автомобілу спростовуються інформацією територіального сервісного центру №1445 РСЦ МВС в Донецькій області, згідно якої за ОСОБА_1 окрім автомобіля Skoda Oktavia A5, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстровано ще три автомобілі марками : Skoda Oktavia Ambition 2013 року випуску, Volkswagen Jetta 2016 року випуску, Lada 212140-028-40 2014 року випуску.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд керується статтею 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача ОСОБА_3 пропорційно в сумі 54,02 гривень (2,80%).

Керуючись статтями 10, 60, 88, 212, 215, 218 ЦПК України, статтями 22, 23, 541, 1166, 1167, 1187, ЦК України, Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН-) на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 1000,00 гривень, на відшкодування моральної шкоди 500,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати 54,02 гривні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.І. Мохов

07.02.2017