АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/167/17 Головуючий 1-ї інстанції - Остропілець Є.Р.
Провадження № 22-ц/790/3401/17 Доповідач - Колтунова А.І.
Категорія: спори, що виникають із сімейних
правовідносин про стягнення аліментів
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

при секретарі: Щербань Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

16 січня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову зазначила, що з 08 жовтня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі.

Шлюбні відносини фактично припинені 18 грудня 2014 року.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

В зазначеному шлюбі народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти проживають разом в ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, у добровільному порядку аліменти на утримання дітей не сплачує.

Станом на час звернення до суду з позовом, ОСОБА_1 офіційно працює в ПУАО «ХЕЛЗ» на посаді електрика. Розмір заробітної плати не відомий. Також відповідач має нерегулярний додатковий дохід, не за офіційним місцем роботи, розмір якого не відомий.

Позивач офіційно працює в поштамті - ЦПЗ № 1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на посаді оператора поштового зв'язку Дергачі -2.

Зважаючи на зазначене, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та на утримання сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В березні 2017 року відповідачем подано до суду заперечення на позов, в якому просив суд позов задовольнити частково, стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01 лютого 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Посилається на факт участі у вихованні та утриманні дітей шляхом спілкування з ними та надання грошових коштів.

Доводи позивача стосовно офіційного місця роботи в ПУАО «ХЕЛЗ» на посаді електрика не відповідають фактичним обставинам, оскільки з даного підприємства його було звільнено. Станом на час розгляду справи працює в ТОВ «Компанія ТСО» на посаді слюсаря з посадовим окладом - 3 200,00 грн.

Зважаючи на наявність хронічних хвороб, незадовільний стан здоров'я, перебування на його утриманні матері, яка є пенсіонером, та також має хронічні хвороби, цивільної дружини, яка не працює, та її 12-річної дитини, розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000,00 грн. щомісячно є для нього занадто великим.

Крім того, в рахунок майбутніх аліментів ним у власність позивача було передано автомобіль ВАЗ 21061, вартість якого станом на 2015 рік становила 1 500 доларів США, зважаючи на що між сторонами було досягнуто домовленості, що ОСОБА_2 не буде пред'являти вимоги про стягнення аліментів.

21 квітня 2015 року ним було сплачено борг за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», в розмірі 14 807,56 грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_2 подано заяву, в якій уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у розмірі 1 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову.

ОСОБА_5 також було подано заяву, в якій визнав спосіб присудження аліментів у твердій грошовій сумі, просив суд стягнути з нього на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у розмірі 1 200,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме з 16 січня 2017 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення змінити, зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у твердій грошовій сумі до 1 200,00 грн. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам по справі. Судом першої інстанції необґрунтовано було не взято до уваги факту незадовільного стану здоров'я відповідача та перебування на його утриманні матері, цивільної дружини та її дитини. Також не було надано належної оцінки тому факту, що відповідач приймає участь в утримання дітей шляхом надання позивачу грошових коштів. Зважаючи на розмір заробітної плати відповідача, визначений судом розмір аліментів на утримання дітей є для нього занадто великим.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням майнового положення відповідача та перебування на його утриманні матері, наявність постійного доходу, доцільно визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів погоджується з даними висновками суду першої інстанції оскільки вони відповідають доказам, що містяться в матеріалах справи, та вимогам ст.ст. 182, 199, 200 СК України.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, підтверджується письмовими доказами та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8,9).

Після розірвання шлюбу діти проживають разом в ОСОБА_2, відповідач систематично надає матеріальну допомогу на утримання обох дітей у розмірі 700,00 грн. щомісячно (а.с. 34-39).

ОСОБА_7 навчається в Дергачівській гімназії № 3 в 2 класі, ОСОБА_3 навчається в Дергачівській гімназії № 3 в 5 класі (а.с. 15).

ОСОБА_2 працює в поштамті - ЦПЗ №1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (а.с. 16).

ОСОБА_1 працює в ТОВ «Компанія ТСО» та обіймає посаду слюсара з механоскладальних робіт з посадовим окладом 3 200,00 грн. (а.с. 42, 43). Раніше також працював в ПАТ«Харківський електро-технічний завод «Укрелектромаш», звідки був звільнений за власним бажанням (а.с.43).

На утриманні ОСОБА_1 перебуває мати - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є пенсіонером за віком, дружина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, та її донька (а.с. 47-49).

Під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції відповідач не заперечував, що його мати отримує пенсію, а дружина є працездатною.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач та його мати зверталися в заклади охорони здоров'я у зв'язку зі станом здоров'я.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для зменшення розміру аліментів за таких обставин.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначення розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач та його дружина - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, є працездатними, зважаючи на що, суд першої інстанції дійшов правильного висновку стосовно того, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім синам, які навчаються в загальноосвітньому закладі.

Відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 СК України суд першої інстанції вірно врахував при визначенні розміру аліментів матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатної матері.

Хоча відповідач має постійне місце роботи, але при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції сторони дійшли згоди щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, відповідач не спростовував той факт, що він намагається мати додатковий заробіток. У зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів позивач наполягала на сумі 1 600,00 грн. (по 800,00 грн. на дитину), відповідач по 1 200,00 грн. (по 600,00 грн. на дитину).

З урахуванням всіх обставин по справі, підвищення мінімального прожиткового мінімуму на утримання дитини, колегія суддів дійшла висновку, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що дорівнює 1 500,00 грн. щомісячно, є обґрунтованим та правильним. В рамках фінансового становища та рівня цін, що склалися станом на час перегляду даної справи, сплата аліментів в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно на двох дітей, які є школярами, є мінімально необхідною.

Наведені відповідачем доводи щодо його фінансового стану, наявності на утриманні іншої родини, не є правовою підставою для порушення гарантованих державою прав дітей на гідний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Судом першої інстанції враховані всі обставини по справі та матеріальне становище сторін.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду суду першої інстанції, їм надано належної оцінки та вони не спростовують висновків суду першої інстанції. У зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає правових підстав для зміни рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 313, 315, 317, 319, п.1 ч.2 ст.307, ч.1 ст. 312, ч.1 ст. 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 30 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту набрання законної сили.

Головуючий: А.І. Колтунова

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук