Справа № 660/1084/15-ц
Номер провадження 2/660/2/17
Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Гончаренка О.В.
при секретарі Кателевській Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Біляївська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області про визнання права власності, -
Позивачка звернулися з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Біляївська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області, про визнання права власності на житловий будинок. Обґрунтовує позов тим, що їй з чоловіком була передана частина будинку (67/100) за адресою: АДРЕСА_1. Згідно погосподарських книг Біляївської сільської ради ОСОБА_2 записаний головою домогосподарства за вказаною адресою. Разом проживають неповнолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейні відносини не склалися і ОСОБА_2 з 2008 року не проживає у будинку. Згідно технічного паспорту будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з загальної площі 96,9 кв.м., у тому числі житлової 55,7 кв.м. У зв'язку з викладеним позивачка просить визнати за нею право власності на будинок.
В судове засідання позивачка і її представник не з'явилися. Представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку за адресою реєстрації та проходження військової служби.
Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Представник третьої особи - Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, направила до суду письмову заяву, в якій зазначила, що згідно запису погосподарської книги їй належить частина будинку за адресою: АДРЕСА_1, в іншій частині проживає ОСОБА_1 разом з двома синами. Не заперечує щодо визнання права власності за позивачкою на ту частину будинку, в якій вона проживає.
Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно довідки Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 31 грудня 2015 року № 339 будинок за адресою: АДРЕСА_1 на балансі сільської ради не перебуває. Даних про перебування даного житлового будинку на балансі СПП «Степове» в сільській раді не має. Вказаний будинок не передавався у порядку розпаювання членам колишнього КСП «Степове». Відповідно до рішення восьмої сесії сільської ради двадцять четвертого скликання № 65 від 15.05.2003 року право на приватизацію даного житлового будинку має ОСОБА_2, який цим правом не скористався. В будинку з 1996 року по 2000 роки згідно записам по господарських книг № 2 особовий рахунок НОМЕР_1 зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_10
Відповідно довідки Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 08 жовтня 2015 року № 484 будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 згідно запису погосподарської книги № 4 за 2001-2005 роки особовий рахунок НОМЕР_2, погосподарської книги № 3 за 2006-2010 роки особовий рахунок НОМЕР_3, погосподарської книги № 2 за 2011-2015 роки особовий рахунок НОМЕР_4 головою домогосподарства значить ОСОБА_2 А згідно довідки Біляївської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області від 08 жовтня 2015 року № 485 у вказаному будинку зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5
У відповіді на запит суду Нововоронцовською районною державною адміністрацією Херсонської області у листі від 23.02.2016 року № 01-14/05 повідомлено, що інформація щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 в архівному секторі Нововоронцовської районної державної адміністрації - відсутня.
Згідно технічного паспорту на квартирний житловий будинок 67/100 за адресою: АДРЕСА_1, будинок має загальну площу 96,9 кв.м., у тому числі житлову 55,7 кв.м. Будинок 1970 року побудови.
Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 17 липня 2000 року серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали шлюб 17.07.2000р. Після укладення шлюбу ОСОБА_1 присвоєно прізвище «ОСОБА_1». У 2011 році шлюб розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5). Від шлюбу подружжя мають двох дітей ОСОБА_4, 2000 року народження (свідоцтво про народження серії НОМЕР_7) та ОСОБА_5, 2002 року народження (свідоцтво про народження серії НОМЕР_8).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об'єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов'язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними.
У ч.3 ст. 70 СК України зазначено, що за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23,24 Постанови № 11 від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання, а також його вартість.
Листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.03.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлюється, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Таким чином, позивачка має рівні права по 1/2 із відповідачем на 67/100 будинку за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку з чим суд визначає частку позивачки з урахуванням положень ч. 3 ст. 70 СК України у розмірі 34/100 будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Керуючись вищевикладеним та ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -
ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Біляївська сільська рада Нововоронцовського району Херсонської області про визнання права власності - задовольнити частково.
Визнати заОСОБА_1 право власності на 34/100 будинку за адресою: АДРЕСА_1.
В інших позовних вимогах - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Херсонської області через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Гончаренко