14.12.2017 Справа № 363/2209/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що транспортним засобом під керуванням відповідача ОСОБА_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, її автомобілю завдано шкоди, а тому, уточнивши позовні вимоги, на її відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з ОСОБА_2як особи, яка завдала шкоду, на відшкодування матеріальної шкоди 60 538 грн. 38 коп., а також витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 1 200 грн. та судові витрати.

Позивачка в суді позов підтримала з викладених у ньому підстав та просила про його задоволення. 14 грудня 2017 року подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності Проти ухвалення заочного рішення по справі заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 14 лютого 2017 року з позовом не погодився, ґрунтовних заперечень не висловив.

Будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання 14 грудня 2017 року не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів у загальному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2013 року з вини ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_1. ОСОБА_2 на той час керував автомобілем НОМЕР_2.

Про ці обставини йдеться в постанові Вишгородського районного суду Київської області від 25 жовтня 2013 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Дана постанова суду набрала законної сили 05 листопада 2013 року.

Згідно звіту ФОП ОСОБА_3 №289 від 23 травня 2016 року матеріальний збиток, заподіяний власникові автомобіля НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП, складає 60 538 грн. 38 коп.

Власником пошкодженого транспортного засобу є позивачка, що підтверджується свідоцтвом про його реєстрацію від 01 вересня 2007 року.

Згідно довідки від 02 жовтня 2013 року автомобіль позивачки внаслідок ДТП має зовнішні механічні пошкодження задньої лівої фари, задньої кришки багажника, заднього лівого крила, задніх лівих дверцят, переднього правого крила, переднього бамперу, правого дзеркала, лакофарбного покриття на правих передніх, задніх правих дверцятах та стойки кришки.

Згадане узгоджується з даними протоколу огляду транспортного засобу №289 від 23 травня 2016 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4, фототаблицею до нього.

Відтак згаданий звіт, який складено з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ та величини втрати товарної вартості, сумнівів у суду не викликає, який слід покласти в основу прийнятого рішення по справі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайнових правам фізичної або юридичної особа, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно розяснень даних в п. 4 та 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд вважає, що завдавач шкоди автомобілю позивачки ОСОБА_2, є володільцем джерела підвищеної небезпеки, в розумінні вимог вказаного чинного законодавства України.

Отже відповідач, правомірно керував транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди та з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, та як наслідок заподіяння матеріальних збитків автомобілю позивачки.

Таким чином, на користь позивачки з відповідача слід стягнути 60 538 грн. 38 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Крім того з відповідача слід стягнути витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 1 200 грн. (квитанція до прибуткового касового ордера №50 від 23 травня 2016 року), як такі які особа мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) відповідно до вимог ст. 22 ЦК України.

Також позивачкою суду надано документальне підтвердження витрат повязаних із сплатою судового збору в розмірі 667 грн. 38 коп., які теж підлягають стягненню з відповідача.

Беручи до уваги викладене, судом виявлено порушене право позивачки, яке підлягає захисту, а позов про це задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 60 538 грн. 37 коп., а також витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 1 200 грн. та судовий збір в розмірі 667 грн. 38 коп., а всього 62 405 грн. (шістдесят дві тисячі чотириста пять) 76 (сімдесят шість) коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя