Справа № 344/5710/17
Провадження № 22-ц/779/1654/2017
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Фединяк
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

відповідача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2 позивачки ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на час навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 05 вересня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_3 звернулась в суд із указаним позовом і зазначала, що відповідач є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 03 лютого 2011 року з ОСОБА_1 стягувались аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Зазначала, що доньці виповнилось 18 років, вона навчається на першому курсі навчально-наукового юридичного інституту ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені ОСОБА_6» на денній формі навчання. Дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Так як є студенткою денної форми навчання, їй щодня необхідні кошти на проїзд до місця навчання, одяг, продукти харчування, літературу, канцелярські товари. Позивачка не має змоги самостійно нести такі матеріальні витрати. Вказувала, що відповідач має можливість надавати доньці таку допомогу, оскільки працює в КП «Електроавтотранс» та отримує пенсію за віком. Просила стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітньої доньки на час навчання в розмірі 1/3 частки від доходів відповідача щомісячно.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 вересня 2017 року задоволено позов. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання, до досягнення нею 23-х річного віку. Стягнення аліментів розпочато з 28 квітня 2017 року. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 640 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про зменшення розміру щомісячних аліментних платежів, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що під час засідання 26.06 2017 року апелянт повідомляв суду, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у зв»язку з навчанням. Вказує на те, що з 19.11.202 року перебуває у шлюбі, на його утриманні є ще дві неповнолітні дитини та перестаріла непрацездатна матір. Зазначає, що з 04 по 05 вересня 2017 року перебував у відрядженні, прибути та подати в судове засідання 05 вересня 2017 року відповідні документи не мав можливості. Судом не враховано, що позивачкою не зазначено на які потреби та в якому розмірі мають використовуватись аліментні кошти. Також позивачкою не зазначено розмір її щомісячного доходу, який також має бути врахований при визначенні розміру аліментів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 18 років, вона продовжує навчатись, відповідач отримує стабільний дохід у вигляді пенсії, інших осіб на утриманні не має, доказів про стан здоровя не надав, тому з відповідача в користь позивачки на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 слід стягнути аліменти в розмірі 1/3 всіх видів його доходів щомісячно на час навчання, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку.

Проте повністю з таким висновком суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, що підтверджується копією рішення Івано-Франківського міського суду від 03.02.2011 року (а.с.3-4).

Відповідно до довідки від 26.04.2017 року № 06-03/09-13/387 ОСОБА_5 навчається на першому курсі навчально-наукового юридичного інституту ДВНЗ «Прикарпатський національний університет імені ОСОБА_6» на денній формі навчання за державним замовленням і проживає з позивачкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, покладено на обох батьків.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією з умов для задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Установлено, що за період січень-листопад 2017 року заробітна плата ОСОБА_1 склала 114059 грн, 82 коп., із них утримано податок та військовий збір в сумі 22241,67 грн. Отже, середньомісячна плата відповідача становить 8347,10 грн.

Крім цього, відповідач отримує щомісячну пенсію у розмірі 4163,88 грн. Разом місячний дохід становить 12510,98 грн.

Згідно судового наказу від 16 листопада 2017 року ОСОБА_1 сплачує аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів щомісячно та надає матеріальну допомогу матері ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував усіх наданих сторонами доказів, не встановив фактичні обставини справи та в прушення вимог ст. 182 СК України прийшов передчасного висновку про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки на час навчання в ромірі 1/3 чатини усіх видів доходу щомісячно , яка за умови успішної здачі сесії не позбавлена права на отримання стипендії, оскільки не врахував, що у ОСОБА_1 на утриманні двоє неповнолітнійх дітей та ним надається матеріальна допомога матері похилого віку.

Враховуючи те, що з місячного доходу в сумі 12510,98 грн, відповідач сплачує аліменти на уртримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 4170,32 грн, то останній спроможний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання, до досягнення нею 23-х річного віку в розмірі 1/6 частки усіх видів доходів щомісячно, що становить 2085,16 грн. Розмір доходів відповідача, для нього та надання матеріальної допомоги матері похилого віку становить 6 255,5 грн (12510,98 грн - 4170,32 грн - 2085,16 грн = 6 255,5 грн), тобто половина щомісячного доходу, що відповідає вимогам ст.128 КЗпП України.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання, до досягнення нею 23-х річного віку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.209, 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 05 вересня 2017 року змінити, зменшити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 з 1/3 частки усіх видів доходів щомісячно на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час навчання, до досягнення нею 23-х річного вік, до 1/6 частки усіх видів доходів ОСОБА_1 щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

ОСОБА_8

ОСОБА_9