АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 12 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинак О. О.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Конецька Д.Г.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2017 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Павлінчук С.С.,

встановила:

В квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 за рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року на тверду суму 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття з подальшою індексацією.

Посилалася на те, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі однієї четвертої частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач на момент звернення до суду з даним позовом офіційно не працює та не отримує постійного заробітку.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, в розмірі 900 гривень на місяць, починаючи з 17 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

Виконавчий лист, який був виданий на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року по справі №720/582/16-ц після набрання рішенням законної сили відкликано.

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнути судові витрати з ОСОБА_2

Посилається на те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є батьком ОСОБА_4 та має мінливий дохід.

Розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в твердій грошовій сумі суд визначив, виходячи з половину розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі однієї четвертої частини всіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 березня 2016 року до його повноліття (а.с.9).

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таку правову позицію Верховний Суд України виклав у своїй постанові від 5 лютого 2014 року у справі №143цс13.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про можливість зміну способу стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки з частки від заробітку (доходу) відповідача на тверду грошову суму.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до норм СК України (ст.ст. 150, 180) батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до правил ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Для забезпечення нормального розвитку дитини та здобуття нею повної загальної середньої освіти недостатньо прожиткового мінімуму, а тому визначений судом розмір аліментів виходячи з половини прожиткового мінімуму є недостатнім.

На час ухвалення рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року відповідач офіційно працював та мав постійний дохід.

На час звернення до суду з даним позовом відповідач має непостійний мінливий дохід.

Колегія суддів, враховуючи обставини справи, вважає, що необхідним та достатнім є розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1200 гривень.

Крім того, ухвалюючи рішення про відкликання виконавчого листа, який був виданий на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року по справі №720/582/16-ц, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» суд не наділений правом відкликати виконавчий лист, виданий судом, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Враховуючи наведене вище рішення суду першої інстанції в частині визначення розміну аліментів слід змінити.

Визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 в сумі 1200 гривень на місяць, починаючи з 17 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині відкликання виконавчого листа, який був виданий на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року по справі №720/582/16-ц необхідно скасувати.

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що колегія суддів приходить до часткового задоволення позову на суму, що складає 80 відсотків від його ціни.

Позивачці адвокатом ОСОБА_3 було надано правничу допомогу за яку позивачкою було сплачено 1200 гривень, що підтверджується договором від 27 вересня 2017 року (а.с.5), витягом з журналу адвокатської діяльності від 27 вересня 2017 року (а.с.18), атом наданих послуг від 27 вересня 2017 року (а.с.19), квитанцією від 27 вересня 2017 року (а.с.6).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 960 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1, задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2017 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 в сумі 1200 (однієї тисячі двісті) гривень на місяць, починаючи з 17 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 9 листопада 2017 року в частині відкликання виконавчого листа, який був виданий на підставі рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 квітня 2016 року по справі №720/582/16-ц скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 960 (девятсот шістдесят) гривень в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату правової допомоги.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова буде складена 26 грудня 2017 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: І.Н. Лисак

ОСОБА_5