Дата документу 29.09.2017
Справа № 501/4310/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Ледньової Т.В.

при секретарі - Левицькій А.В.

за участю

представника прокуратури - Більської А.М.

відповідача - ОСОБА_2

представників відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про виселення, зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 р. ОСОБА_5 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з зазначеним позовом (т. 1 а.с. 3-4), який був уточнений під час судового розгляду (т. 1 а.с. 111-115).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6, прокурор підтримали позовні вимоги в редакції заяви на а.с. 111-115 т.1, просять:

-визнати договір купівлі продажу від 31.07.2014 р. квартири АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу ОСОБА_17., зареєстрованому в реєстрі за №936 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 недійсним;

-скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, реєстровий номер об'єкта нерухомості 08);

-зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в здійсненні права власності ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_1 шляхом скасування реєстрації ОСОБА_2 за вказаною адресою, посилаючись на ті обставини, що ОСОБА_5 не мала намірів укладати договір купівлі-продажу своєї квартири, за станом здоров'я не розуміла та не могла контролювати свої дії під час укладення правочину купівлі-продажу квартири. Не визнано позовні вимоги ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 та його представники не визнали позовні вимоги ОСОБА_5, просять задовольнити позов ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 63-64), який був об'єднаний в одне проваджений з позовом ОСОБА_5 (а.с. 58 т. 1), а саме: виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого приміщення та зняти її з реєстрації в цьому приміщенні.

В позовній заяві на а.с. 63-64 т. 1, запереченнях на а.с. 120-122 т. 1 та у виступах в судовому засіданні сторона відповідача посилається на те, що позов ОСОБА_5 є недоведеним, що ОСОБА_5 мала намір, волевиявлення продати квартиру і реалізувала його згідно чинному законодавству, отримала гроші за квартиру, і не виконує зобов'язання по звільненню квартири в строк, передбачений п. 19 договору купівлі-продажу квартири від 31.07.2014 р. і до цього часу.

Третя особа ОСОБА_17. надала письмові пояснення (т. 1 а.с. 136, 145-147), клопотання про розгляд справи у її відсутності (т. 3 а.с. 26-56). Із зазначених пояснень третьої особи та її виступу в судовому засіданні слідує, що вона не визнає позов ОСОБА_5, т.я. угода була посвідчена нею з дотриманням вимог діючого законодавства, що не було сумнівів в задовільному стані здоров'я ОСОБА_5 і в тому, що вона добровільно продає квартиру.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини.

16.09.2011 р. ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за законом - квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7 т. 1).

31.07.2014 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу зазначеної квартири (а.с. 44-46, 66-67, 95-100 т. 1). Із п. 5 договору слідує, що сторони стверджували, що не обмежені в праві укладати договір, не визнані у встановленому порядку недієздатними, не страждають на захворювання, що перешкоджають усвідомленню суті цього договору, однаково розуміють значення договору та його правові наслідки, укладення договору відповідає інтересам кожної зі сторін, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає внутрішній волі кожної зі сторін. Згідно п. 19 договору сторони домовилися про те, що продавець зобов'язується знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру від своїх речей в строк до 05.08.2014 р. Із п. 20 договору вбачається, що кожна із сторін однаково розуміє значення, умови та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на договорі.

Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правові наслідки недійсності правочину встановлені ст. 216 ЦК України.

Із меддокументів (а.с. 38, 117, 124, 165 т. 1) та висновку комісійної судової психолого-психіатричної експертизи (т. 2 а.с. 237-251) слідує, що ОСОБА_5 у момент укладення договору за своїм психічним станом була здатна повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, передбачати їхні наслідки. При цьому експерти обстежили ОСОБА_5, дослідили меддокументацію, матеріали цивільної справи, включаючи роздруківку пояснень сторін, третьої особи, свідків. Суд вважає, що зазначений висновок узгоджується з обставинами укладення сторонами спірної угоди. Поступові дії ОСОБА_5 по замовленню документації на продаж квартири, по наданню оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру нотаріусу, підписання в присутності нотаріуса заяв та договору купівлі-продажу, обговорення в присутності нотаріуса дати звільнення квартири та підтвердження отримання коштів за квартиру свідчать про волевиявлення ОСОБА_5 на продаж квартири, на реальне настання правових наслідків цього правочину.

За таких підстав суд вважає, що спірний договір відповідає вимогам статті 203 ЦК України. При цьому суд не бере до уваги попередній висновок експертизи, яка проведена за матеріалами кримінального провадження (т. 2 а.с. 36-42), т.я. у даному висновку зроблено помилкову оцінку психічного стану ОСОБА_5 як на 31.07.2014 р., так і на 14.01.2015 р. (а.с. 250 т . 2).

Свідки, які були опитані за клопотанням сторони позивача, - ОСОБА_9, ОСОБА_8 дали пояснення щодо стану позивача після укладення угоди, та описали обставини як укладалась угода, пославшись на те, що не були присутні під час угоди і про ці події їм відомо зі слів позивача. Поясненням цих свідків про стан здоров'я позивача до укладення угоди надана оцінка у експертному висновку.

Свідки, які опитані за клопотанням сторони відповідача, - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13., ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, пояснили суду, що за поведінкою позивача до і на час укладення угоди не виникло сумнівів у її дієздатності, і що вона за власним розсудом бажала продати спірну квартиру.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження та не підлягають задоволенню.

ОСОБА_2 набув право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.2014 р., який за формою відповідає вимогам закону та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів (а.с. 66-67, 107 т.2).

Як власник квартири ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 319, 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України вправі володіти, користуватися, розпоряджатися квартирою на власний розсуд, в тому числі використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Однак в квартирі проживає ОСОБА_5, яка перешкоджає ОСОБА_2 в здійсненні відповідачем його прав.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 216, 319, 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 - відмовити.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2.

Виселити ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, та зняти її з реєстрації в зазначеній квартирі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Ледньова