Справа № 521/1109/16-ц
Провадження № 2/521/809/17
У Х В А Л А

05 жовтня 2017 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочинів удаваними, визнання укладеними договорів, стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 надав до суду заяву про відвід судді Гуревському В.К., посилаючись на те, що 22 травня 2017 року судом була винесена ухвала «Про забезпечення позову, якою суд наклав арешт на все моє рухоме та нерухоме майно в межах суми 3059961,03 грн. 06 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою відповідно до п. 4 ст. 154 ЦПК України «Про скасування цього засобу забезпечення позову». В цій заяві він вказував, що судом вже обраний по справі засіб забезпечення позову, який найшов своє відображення в ухвалі Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2017 року та накладено арешт на спірні транспортні засоби. 10 липня 2017 року Малиновським районним судом м. Одеси була винесена ухвала, якою відмовлено йому у скасуванні заходів забезпечення позову, які викладені в ухвалі від 22 травня 2017 року. В своїй ухвалі від 10 липня 2017 року, суд вказує, що прийнявши ухвалу про забезпечення позову, суд виходив з того, що розрахунки боргу відповідача позивачем здійснено відповідно до висновку судової експертизи №4108/4109/4110/4111 від 06 лютого 2017 року, проведеного Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Судом по суті справа ще не вивчалася. Письмові докази не досліджувались, їх оцінка ще не надана, але суд надав пріоритетність експертизі над іншими доказами. Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову, суддею було надано оцінку доказу, який є в матеріалах справи, що є грубим порушенням вимог цивільного процесуального законодавства щодо порядку. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо. А також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності. Відповідно до п. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України. Жодного доказу утруднення виконання рішення суду до заяви позивачі не надали, але суд до уваги це не взяв. Як наслідок допущених порушень, даний доказ (авто-товарознавча експертиза) буде мати для суду наперед встановлене значення при вирішенні спору, що прямо заборонено ч. 2 ст. 212 ЦПК України. Також, під час попереднього розгляду справи судом були винесені 2 ухвали: від 30 червня 2016 року та від 20 квітня 2017 року «Про витребування доказів з МВС України Львівської області». Ці ухвали і досі не виконані, судом вони навіть не були надіслані електронною поштою на адресу державного органу, що теж вказує про затягування розгляду справи судом. Таким, чином, у сторони відповідача викликають обґрунтовані сумніви в об'єктивності та неупередженості судді Гуревського В.К. при розгляді даної справи.

Представник позивачів заперечували проти задоволення відводу, оскільки такі твердження відповідача є надуманими, а тому відсутні підстави для недовіри складу суду.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочинів удаваними, визнання укладеними договорів, стягнення заборгованості.

Під час розгляду цієї справи ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 липня 2016 року накладено арешт на: - сідловий тягач - Е, марки «IVECO», моделі FORD 440Е40, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1; - напівпричіп - контейнеровоз - Е, марки ПП., моделі SD COACHWORKS, 1999 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_2; - напівпричіп - контейнеровоз - Е, марки «FRUEHAUF», 1997 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_3; - сідловий тягач - Е, марки «IVECO», моделі «FORD», 2000 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_9, реєстраційний номер НОМЕР_4, заборонивши їх відчуження до рішення суду. Ухвалу направлено для виконання до Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Представник позивача надав до суду заяву про забезпечення позову шляхом передачі на відповідальне зберігання ТОВ «Сігма-Транс» майна, а саме: - сідловий тягач - Е, марки «IVECO», моделі FORD 440Е40, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1; - напівпричіп - контейнеровоз - Е, марки ПП., моделі SD COACHWORKS, 1999 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_2; - напівпричіп - контейнеровоз - Е, марки «FRUEHAUF», 1997 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_3; - сідловий тягач - Е, марки «IVECO», моделі «FORD», 2000 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_9, реєстраційний номер НОМЕР_4, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2016 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочинів удаваними, визнання укладеними договорів, стягнення заборгованості шляхом передачі на відповідальне зберігання ТОВ «Сігма-Транс» відмовлено.

02 листопада 2016 року Апеляційним судом Одеської області ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 29 липня 2016 року скасовано, питання щодо розгляду заяви направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі Апеляційного суду Одеської області від 02 листопада 2016 року зазначено, що суд не перевірив та не витребував у позивача відомості про наявність такого суб'єкта господарювання як ТОВ «Сігма-Транс», чи може та має можливість це товариство зберігати спірне рухоме майно, чи є згода цього товариства на таке зберігання.

Судом витребувано у позивача інформація про наявність такого суб'єкта господарювання як ТОВ «Сігма-Транс», чи може та має можливість це товариство зберігати спірне рухоме майно, чи є згода цього товариства на таке зберігання.

На теперішній час ОСОБА_2, ОСОБА_3 вимогу суду про надання відповідних доказів для забезпечення позову не виконали.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2017 року в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочинів удаваними, визнання укладеними договорів, стягнення заборгованості відмовлено.

Також, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 травня 2017 року накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, паспорт громадянина України серії НОМЕР_10 виданого 19 лютого 1998 року, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) в межах грошової суми 3059961,03 гривень, заборонивши відчуження майна до рішення суду.

Суд, прийнявши ухвалу про забезпечення позову, виходив з того, що розрахунки боргу відповідача позивачем здійснено відповідно до висновку судової експертизи №4108/4109/4110/4111 від 06 лютого 2017 року, проведеного Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Питання щодо невизнання позову, перебування майна, доказів або спростування певних фактів щодо предмета спору мають бути вирішені при розгляді справи по суті заявлених вимог.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 липня 2017 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання правочинів удаваними, визнання укладеними договорів, стягнення заборгованості відмовлено, оскільки спір стосується повернення транспортних засобів, стягнення заборгованості на загальну суму 114220,27 доларів США, що за курсом НБУ складає 3059961,03 гривень, суд вважає обґрунтованими вжиті заходи щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно до виконання рішення суду.

Відповідно ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо під час попереднього вирішення цієї справи від брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений ч. 3 ст. 11-1 цього Кодексу.

Згідно ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Щодо викладених ОСОБА_1 підстав відводу, то суд не погоджується з ними, оскільки суд діяв в рамках закону, забезпечуючи повний та справедливий розгляд з врахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу. Позиція сторони щодо процесуальних порушень, які на її думку мали місце, мають бути встановлені судом вищестоящої інстанції, а не стороною у справі.

Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватись вимог закону.

Оскільки дії суду сприйнято стороною по справі як його упередженість та необ'єктивність у вирішенні цієї справи, що викликало недовіру до його складу, враховуючи, що така недовіра перешкоджає розгляду справи, відсутня можливість її розгляду цим складом суду.

Беручи до уваги те, що суб'єктивне ставлення з боку сторони по справі до дій суду, хоча і необґрунтовано, але перешкоджає у встановленні істини у справі, суд вважає за необхідне передати провадження по справі на розгляд у іншому складі суду для подальшого вирішення справи, взявши самовідвід.

Керуючись ст. 20 ЦПК України, СУД -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гуревського В.К. - відмовити.

Складу суду під головуванням судді Гуревського В.К. взяти по цивільній справі самовідвід.

Передати справу для подальшого визначення головуючого по справі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Гуревський В.К.