Справа № 185/5560/17
Провадження № 2/185/3166/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О. з участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Агрофірма "Земля" про розірвання договору оренди землі

В С Т А Н О В И В

12.07.2017 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_3 та Приватним підприємством «Агрофірма «Земля» загальною площею 9,040 га., кадастровим номером :01:101:0472 від 01 листопада 2008 року зареєстрований 18.12.2009 року у ПРВ «ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах» за № 84, та судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування позову вони зазначили, що вони є співвласниками по ? частини кожний, земельної ділянки загальною площею 9.040 га за кадастровим номером :01:101:0472, оскільки цю земельну ділянку вони успадкували за заповітом від ОСОБА_3 та дізналися, що вона знаходиться в оренді у Приватного підприємства «Агрофірма «Земля» за договором від 01 листопада 2008 року строком на 10 років (далі Договір), який зареєстровано 18.12.2009 року у ПРВ «ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах» за № 84. Відповідачем постійно порушуються умови та строки Орендної плати без поважних на те підстав, але відповідно до умов п.8 Договору Орендна плата зноситься у строки З 01 серпня по 31 грудня кожного року. Орендна плата є суттєвою умовою договору і порушення цієї умови є порушенням права власника плати за користування його майном. Крім того, Позивачі мають сумніви щодо правомірності оренди зазначеної земельної ділянки бо їм не відомо, що мати, підписувала спірний договір оренди. Відтак. Відповідач не згодний розірвати договір добровільно, в зв'язку із чим позивачі вимушені звернутися до суду щодо його розірвання.

До суду від представника позивачів надійшла заява відповідно до якої останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Частиною 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ч. 1ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

За правилами ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Підставою для укладення договору оренди може бути цивільно-правовий договір про відчуження права оренди.

Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст.ст. 316. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, який регулює відносини щодо оренди землі є Закон України «Про оренду землі», за яким оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та' інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Положеннями ст. ст. 30, 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі: закінчення строку, на який його було укладено: договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до змісту ст. 32 Закону України «Про оренду землі», яка регулює питання щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також ^організація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив, що позивачі є співвласниками по ? частини кожний земельної ділянки загальною площею 9,040 га., кадастровим № :01:101:0472 відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де право власності зареєстровано на позивачів 15.11.2016 року (арк.с. 11,12 та 17,18), окрім цього судом також встановлено, що вони це нерухоме майно отримали у спадок за заповітом від ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом (арк.с. 10, 16). Також судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 уклала договір оренди землі від 01 листопада 2008 року з Приватним підприємством «Агрофірма «Земля» строком на 10 років (далі Договір), який зареєстровано 18.12.2009 року у ПРВ «ДРФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах» за № 84 (арк.с. 19-20). відповідно до умов п. 8 Договору Орендна плата повинна вноситись у строки З 01 серпня по 31 грудня кожного року, суд приходить до висновку, що відповідач порушив істотні умови договору, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження того, що позивачі після того, як стали співвласниками земельної ділянки отримували орендну плату, суд ставиться критично до видаткового касового ордеру ПП «Агрофірма» Земля» від 15.08.2016 року, відповідно до якого була здійснена виплата орендної плати гр. ОСОБА_1 за землю за 2016 рік, оскільки останній набув право власності на відповідну земельну ділянку тільки 15.11.2016 року, а тому цей документ не підтверджує факт того, що відповідач не порушував істотні умови договору оренди перед позивачами. Окрім цього відповідач не заперечував проти задоволення позову, не висловлював думки з приводу цього позову (не письмово, а ні усно), а тому суд приходить до висновку, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.10, 60, 212 ЦПК України

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Приватного підприємства "Агрофірма "Земля" про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки укладений між ОСОБА_3 та Приватним підприємством "Агрофірма "Земля" загальною площею 9,040 га, кадастровим номером :01:101:0472 від 01 листопада 2008 року зареєстрований 18 грудня 2009 року у ПРВ "ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах за №.

Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма "Земля" на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 320.00 гривень.

Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма "Земля" на користь ОСОБА_2 витрати на судовий збір в сумі 320.00 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі десяти днів шляхом подачи через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4