Справа №464/220/17
пр.№ 4-с/464/39/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2017 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І.П.

за участю секретаря судового засідання Гевко О.-В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору, -

у с т а н о в и в:

представник заявника звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 24.10.2016 р. по виконавчому провадженні №48388250 у сумі 431801,33грн., винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3. В обґрунтування скарги покликається на те, що 25.12.2013 Сихівським районним судом м.Львова було ухвалено рішення по цивільній справі №464/11058/13-ц за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4 314 572,31 грн. На підставі вищезазначеного рішення 01.10.2014 р. Сихівським районним судом м.Львова видано виконавчий лист №464/11058/13-ц. 19.11.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №45521845 з виконання виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 р. з терміном добровільного виконання до 26.11.2014 р. У зазначений строк боржниками рішення Сихівського районного суду м.Львова не виконано, а відтак 15.12.2014 р. державним виконавцем в межах виконавчого провадження на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 збору в розмірі 431801,33 грн. В подальшому державним виконавцем було вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», та вжито всіх заходів щодо виконання рішення суду. Проте, з огляду на відсутність доходів та будь-якого зареєстрованого за боржником майна, виконавчий документ повернуто стягувачеві без виконання. Надалі стягувач повторно звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 р. та 11.08.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48388250 з виконання виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 р. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 314 572,31 грн. В подальшому боржником було погашено дану заборгованість та у звязку із відсутністю заборгованості 24.10.2016 р. державним виконавцем Шелінською Ю.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48388250. Того ж дня державним виконавцем в межах виконавчого провадження №48388250 винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 431801,33 грн. та відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню даної постанови. А відтак заявник зазначає, що стосовно ОСОБА_1 існує дві чинні Постанови про стягнення виконавчого збору в розмірі 431801,33 грн. при примусовому виконанні одного і того ж виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 р., а саме постанова по ВП №45521845 від 15.12.2014 р. та Постанова по ВП №52721413 від 24.10.2016 р., що призводить до подвійного стягнення виконавчого збору на користь держави та суперечить вимогам ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю, а відтак просить скаргу задоволити у повному обсязі.

Разом із скаргою адвокат ОСОБА_2 подала до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, оскільки такі пропущено з поважних причин, зазначених у заяві.

У судове засідання, яке було відкладено на 05.10.2017, представник скаржника не зявилася, подала суду заяву, в якій просить розглядати скаргу у її відсутності та вимоги скарги підтримує повністю.

У судові засідання, які призначались по справі державний виконавець не зявлявся, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи; державним виконавцем не поданого матеріалів виконавчого провадження, а відтак суд вважає можливим провести судове засідання у його відсутності.

У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчих проваджень, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено судом, 01.10.2014 р. Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4 314 572,31 грн. та судових витрат на суму 3441,00 грн.

19.11.2014 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №45521845) з виконання виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 р. про стягнення з Боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4318013, 31 грн. з терміном добровільного виконання до 26.11.2014 р.

15.12.2014 р. державним виконавцем в межах виконавчого провадження №45521845 при примусовому виконанні виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 р. на підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено Постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 431801,33 грн.

11.08.2015 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №48388250) з виконання виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 про стягнення з Боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором на загальну суму 4 318 013,31 грн.

Боржником погашено існуючу заборгованість, що учасниками процесу визнається та не оспорюється.

24.10.2016 р. державним виконавцем Шелінською Ю.А. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48388250 у звязку з відсутністю заборгованості та постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 431801, 33 грн., з виконання якої відкрито виконавче провадження ВП №52731413.

Відповідно до ст.383, 385 ЦПК України учасники виконавчого провадження, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, мають право звернутися до суду із скаргою у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (нова редакція) виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. А відтак до спірних правовідносин застосуванню підлягають норми Закону України «Про виконавче провадження» у старій редакції.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент предявлення виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова до виконання, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно з ч.3. ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», в старій редакції, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Частиною 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Аналогічні положення закріплені у п. 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року N 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за N 489/20802, яка визначає, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

Вчинення відповідних процесуальних дій у випадку повернення без виконання виконавчого документа (ст.47 Закон України «Про виконавче провадження»), виданого на виконання рішення майнового характеру, Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено. За змістом ч. 5 ст.47 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 зазначеного Закону. Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що при наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні. Отже, у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», та нестягнення виконавчого збору, державний виконавець не має правових підстав у постанові про повернення виконавчого документа зазначати про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та відкривати виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, оскільки в такому випадку виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні, при наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Згідно з ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає права державного виконавця повторно виносити Постанову про стягнення виконавчого збору з підстав невиконання одного і того ж самого виконавчого документу (виконавчий лист №464/11058/13-ц від 01.10.2014).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова від 24.10.2016 р. винесена при повторному предявленні виконавчого листа №464/11058/13-ц від 01.10.2014 р. до виконання всупереч вимогам ст.28 Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 208-210, 383-388 ЦПК України,-

у х в а л и в:

поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк для подання скарги.

Скаргу представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 про стягнення виконавчого збору - задоволити.

Скасувати Постанову ВП №483882508 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 431801,33 грн. від 24.10.2016 р., видану відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рудаков І. П.