Справа № 357/8907/17 Головуючий у І інстанції Бондаренко О. В.
Провадження № 22-ц/780/5182/17 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 56 14.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Марченка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про захист прав споживачів,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про захист прав споживачів. Заявлений позов мотивувала тим, що 15 листопада 2016 року нею виявлено несправність газового лічильника за адресою свого проживання, після чого вона звернулася до ПАТ «Київоблгаз» з проханням направити спеціалістів для обстеження газового лічильника та його можливої заміни. При першому візиті спеціалісти повідомили її, що ремонт чи заміна лічильника відбувається за власний рахунок споживача, 18 листопада 2016 року при демонтажі лічильника працівники відповідача відмовилися його забрати для ремонту та не провели кваліфіковане обстеження, а на місці лічильника встановили перемичку без засобів виміру спожитого газу. Тому вона була змушена для оперативного вирішення проблеми придбати новий лічильник за 893,10 грн. та понесла витрати за його транспортну доставку, 22 листопада 2016 року відбулося встановлення спеціалістами відповідача нового придбаного нею лічильника. 29 листопада 2016 року вона направила ПАТ «Київоблгаз» вимогу про відшкодування завданих їй збитків за заміну лічильника та його доставку, яка була залишена відповідачем без задоволення. Оскільки періодична повірка, ремонт засобів вимірювальної техніки відбувається за рахунок суб'єктів господарювання, що надають відповідні послуги, просила стягнути із відповідача на її користь суму завданих збитків за заміну лічильника в розмірі 893,10 грн., за доставку 63 грн., пеню згідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 6941,29 грн., а всього 7897,39 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Позивач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на те, що згідно з діючим законодавством вона не повинна доводити, що лічильник газу підлягає ремонту, причиною демонтажу є виявлення в обліковому механізмі води, а в акті зазначено зауваження абонента, відповідно до яких вона не погодилася з встановленням перемички та видачею їй лічильника для заміни за її рахунок. Разом із тим, працівники відповідача нічого не вказали в акті про те, що вона нібито відмовилася від ремонту лічильника та не віддала його на ремонт. Суд не застосував також положення ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо стягнення на її користь пені, при цьому не з'ясувавши, чи виконано ПАТ «Київоблгаз» вимоги Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 про захист прав споживачів, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність порушення прав позивача з боку відповідача, оскільки 18 листопада 2016 року за адресою позивача було демонтовано лічильник, 22 листопада 2016 року встановлено новий, за період відсутності лічильника працівниками відповідача встановлена перемичка, що не порушує норми закону.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 22 серпня 2013 року ОСОБА_2 укладено із Білоцерківською філією по експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» договір про надання послуг газопостачання, за умовами якого за рахунок коштів виконавця здійснюється періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та ремонт, пов'язаний з такою повіркою. Послуги з монтажу (демонтажу), ремонту та технічного обслуговування газових приладів і пристроїв та лічильників газу, що надаються на підставі заяви споживача, оплачуються споживачем у визначеному порядку за встановленими тарифами (цінами) з урахуванням вартості обладнання, його вузлів і деталей (а. с. 17 - 22).

01 березня 2016 року в присутності ОСОБА_2 демонтовано лічильник «Октава», тип 6 № 600251 та встановлено лічильник «Візар» тип 6 № 0218618, про що представниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» складено акт № 1254 (а. с. 31).

22 серпня 2016 року в присутності ОСОБА_2 демонтовано лічильник «Візар», тип 6 № 0258237 в зв'язку з заклиненням та встановлено лічильник «Октава», тип 6 № 600251 з обмінного фонду (а. с. 32).

18 листопада 2016 року в присутності ОСОБА_2 демонтовано лічильник «Візар» тип 6 № 0218618 в зв'язку із заклиненням облікового механізму та виявленням в обліковому механізмі води, та встановлено технологічну перемичку, про що представниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» складено акт. Абонентом ОСОБА_2 зауважено у відповідній графі, що вона не згодна з установкою перемички і видачею їй лічильника для заміни за її рахунок (а. с. 4 - 5).

В матеріалах справи на а. с. 6 міститься розписка, згідно якої ОСОБА_3 отримав 26 листопада 2016 року від ОСОБА_2 кошти за лічильник в сумі 893,10 грн. і за доставку лічильника в сумі 63 грн.; фіскальний чек на придбання лічильника на 893,10 грн. та експрес-накладна «Нової пошти» за доставку лічильника Візар g6 на 63 грн.

22 листопада 2016 року в присутності ОСОБА_2 демонтовано технологічну перемичку та встановлено новий лічильник Візар № 0269564, про що представниками ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» складено акт (а. с. 7 - 8).

29 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Білоцерківської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» із заявою про те, що спеціаліст при демонтажі лічильника відмовився його забрати для ремонту, в зв'язку із чим просить відшкодувати завдані їй збитки за заміну лічильника в сумі 893,10 грн. та за доставку в сумі 63 грн., а всього 956,10 грн. (а. с. 9).

12 грудня 2016 року Білоцерківською ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» на адресу ОСОБА_2 направлено лист про те, що перевірка її заяви не підтвердила факту завдання їй Білоцерківською філією матеріальних збитків (а. с. 10).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідно до п. п. 4, 6 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2015 року № 474, періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців. Подання засобу вимірювальної техніки на ремонт здійснюється на вимогу споживача або виконавця згідно з пунктами 7-17 цього Порядку, якщо інше не передбачено нормативною документацією. Засіб вимірювальної техніки повинен подаватися на ремонт у місячний строк з дати отримання відомостей про необхідність його ремонту.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилалася на те, що встановленням перемички без засобів виміру спожитого газу на місці демонтованого лічильника та відмовою прийняття демонтованого лічильника для ремонту відповідачем завдано їй збитки у розмірі вартості лічильника, який вона вимушена була придбати в день демонтажу 18 листопада 2016 року, і з цього ж дня розпочався перебіг строку для сплати їй відповідачем пені у розмірі 3 % вартості лічильника як споживачеві, надання послуги якому прострочено.

Згідно п. 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Згідно п. п. 4, 5 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, на період зняття лічильника газу для проведення періодичної повірки Оператор ГРМ встановлює лічильники газу з обмінного фонду, якщо лічильник газу, що перебуває у власності побутового споживача, визнаний відповідним органом у сфері метрології та метрологічної діяльності непридатним до подальшої експлуатації, рішення про доцільність його ремонту приймає Оператор ГРМ, ураховуючи технічні та економічні чинники. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про доцільність ремонту Оператор ГРМ зобов'язаний встановити відремонтований лічильник газу побутового споживача замість тимчасово встановленого лічильника газу з обмінного фонду протягом двох місяців з дати його зняття. У разі прийняття Оператором ГРМ рішення про недоцільність проведення ремонту лічильника газу Оператор ГРМ зобов'язаний протягом п'ятнадцяти робочих днів після результатів проведення періодичної повірки (але не пізніше двомісячного строку після зняття лічильника газу на періодичну повірку) безкоштовно встановити власний розрахунковий лічильник газу (типорозміром не більше лічильника газу побутового споживача) для подальших комерційних розрахунків і в цей самий строк повернути побутовому споживачу його лічильник газу та письмово повідомити споживача про результати проведення періодичної повірки і прийняте рішення щодо недоцільності ремонту лічильника газу. У такому разі побутовий споживач не може відмовитись від встановлення лічильника газу Оператора ГРМ. У разі якщо на період зняття лічильника газу на періодичну повірку неможливо встановити інший, розрахунки зі споживачем здійснюються залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менше шести місяців.

Таким чином, відсутність лічильника газу на період його зняття виконавцем послуг у випадку відсутності лічильників в обмінному фонді не є порушенням прав споживача, оскільки в даному випадку передбачено механізм розрахунку із споживачем залежно від фактичного періоду споживання за аналогічний період попереднього року.

При цьому відсутність лічильника газу в зв'язку із його повіркою та ремонтом допускається на період до двох місяців.

За таких обставин позивачем помилково визначено початок перебігу строку, з якого, на її думку, відповідачем не було виконано договірних зобов'язань, із 18 листопада 2016 року, оскільки після демонтажу лічильника у відповідача в наявності є два місяці на встановлення іншого лічильника.

Разом із тим, доводи позивача про відмову спеціаліста Білоцерківської філії ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» прийняти (забрати) її лічильник газу для ремонту не підтверджені жодними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому судом першої інстанції здійснено правильний висновок, що діями відповідача вимоги закону та права позивача порушено не було.

Таким доказом суд першої інстанції правильно не визнав заяву ОСОБА_2 від 29 листопада 2016 року на ім'я Білоцерківської філії Білоцерківської філії ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», оскільки вона складена особисто позивачем.

Колегія суддів враховує, що раніше в березні та серпні 2016 року працівниками БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» вже здійснювався демонтаж лічильника газу позивача із встановленням лічильників із обмінного фонду, що підтверджується відповідними актами без будь-яких зауважень абонента.

Крім цього, колегія суддів приймає до уваги, що в акті про зняття лічильника газу від 18 листопада 2016 року ОСОБА_2 не зазначила, що демонтований лічильник в неї відмовилися прийняти, хоча інші зауваження нею до акту внесено.

При цьому колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги, що працівники БЦ ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» нічого не зазначили про її відмову передати лічильник на ремонт, оскільки структура акту передбачає можливість внесення до нього зауважень лише абонента, а не газопостачальника.

Заперечення апеляційної скарги на те, що суд відмовив їй в задоволенні позову про відшкодування збитків через відсутність доказів того, що лічильник підлягав ремонту, не спростовують правильних по суті висновків суду про відмову в позові, враховуючи, що діями працівників Білоцерківської філії ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз», які відповідали п. п. 4, 5 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, прав позивача як споживача порушено не було, а придбання нею лічильника газу не можна вважати збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки ці витрати здійснено нею з власної ініціативи, а не для відновлення свого порушеного права.

Із цих же підстав не підлягало стягнення із відповідача пені на користь ОСОБА_2, а отже суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позову в цілому.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не застосовано ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», яка визначає випадки порушення прав споживача, колегія суддів враховує, що ОСОБА_2 не зазначено, із якого, на її думку, пункту даної статті вбачається порушення її прав і якими діями або бездіяльністю відповідача воно допущено, та із цих підстав відхиляє необґрунтовані і неконкретні доводи.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не з'ясував, чи виконано відповідачем вимоги п. 7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, як не спростовують, так і не підтверджують висновків суду, враховуючи, що лічильник газу демонтовано в присутності споживача, тобто вона в будь-якому випадку була повідомлена про обставини його зняття, зауваження в акті демонтажу з цього приводу відсутні, крім цього, із даних доводів не вбачається, як ці обставини впливають на спричинення збитків позивачу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагєєв В.О.

Яворський М.А.