ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5537/17
провадження № 6/753/263/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за заявою, підписаноюОСОБА_3, в якій заявником вказано ОСОБА_2 щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню- виконавчого листа №464/6919/15 від 27.05.2016 року, стягувач - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк",

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана заява.

Відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України: суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи викладене, судом було встановлено, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.119, 120 ЦПК України, а саме: всупереч вимогам ст.42 ЦПК України до скарги не долучено додатку у виді довіреності на підтвердження повноважень ОСОБА_3, про наявність якої зазначено у переліку додатків до скарги, при цьому не вказано і номеру засобу зв"язку ОСОБА_2; відсутнє обгрунтування щодо не залучення відповідної виконавчої служби.

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено: залишити без руху позовну заяву з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків - 5 днів.

При цьому, судом було фактично враховано, що ОСОБА_3звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказанимизверненнями, без дотримання імперативних вимог ст.42 ЦПК України, а саме положень, якими передбачено наступне.

Повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

2. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Довіреність фізичної особи, яка є суб'єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

3. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

4. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

5. Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

На виконання вимог вказаної ухвали до суду надійшла заява ОСОБА_2 від 03 квітня 2017 року,при цьому, недоліки заяви були усунуті не у повному обсязі.

Так, у вказаній заяві було зазначено у якості третьої особи - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві та зазначені додаткові докази у виді документів і надано копію паспорту, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цього звернення не було долучено вказаних копійдля вказаногостягувача та третьої особи (при цьому акт щодо відсутності вказаних додатків для стягувача та третьої особи не складався, оскільки посилання на його наявність відсутнє в переліку додатків до вказаного звернення від 03 квітня 2017 року, в тому числі зазначено щодо надання копії паспорту лише для суду).

Так, відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копіївсіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, заявником не враховано, що не надання вказаних копій здійснено без врахування і принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК України), якому кореспондує необхідність здійснення пропозиції іншій стороні подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обгрунтовуються, що передбачено п.5) частиною 5 ст.122 ЦПК України.

Крім того, судом враховано, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ст.ст.119, 120 ЦПК України.

Проте на вказані норми закону заявник уваги не звернув.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - виконавчого листа №464/6919/15 від 27.05.2016 року.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: