АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 661/2654/16-ц Головуючий в І інстанції Чирський Г.М. Номер провадження 22-ц/791/829/17 Доповідач: Пузанова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПузанової Л.В.,
суддів:Бугрика В.В.,
Склярської І.В.,
секретарЧертков Б.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, зазначаючи, що 09.08.2016 р. близько 15-30 год. на автодорозі «Нова Каховка - Скадовськ» в районі сел. Плодове м. Нова Каховка, Херсонської області відповідач ОСОБА_6, керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, внаслідок чого зіткнувся з мопедом «Ямаха Віно» під керуванням ОСОБА_8

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій мопеда ОСОБА_8, яка є її (позивачки) матір'ю, від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у страховій компанії «Оранта», проте страхове відшкодування до цього часу їй не виплачено, позивачка просила суд стягнути на її користь: з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» матеріальну шкоду в сумі 5 580 грн., яка складається з витрат на поховання матері; солідарно з ОСОБА_6 та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» моральну шкоду в сумі 200 000 грн., яка полягає у глибоких душевних стражданнях внаслідок втрати матері, а також просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь судові витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. та інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Рішенням суду від 13 лютого 2017 року постановлено позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_8, завданої джерелом підвищеної небезпеки під керуванням ОСОБА_6 - у розмірі 42600 грн., витрати на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - у сумі 874 грн. 24 коп., а разом на загальну суму 43474 грн. 24 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, заподіяну смертю ОСОБА_8, завданої джерелом підвищеної небезпеки під керуванням ОСОБА_6 - у розмірі 17400 грн., витрати на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог - у сумі 357 грн. 09 коп., а разом на загальну суму 17757 грн. 09 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 426 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 174 грн.

В решті вимог позову відмовити.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» просить рішення суду в частині стягнення зі страхової компанії моральної шкоди та судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги та сплатою судового збору скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні вимог в цій частині, зазначаючи, що рішення в оскарженій частині постановлено з порушенням норм матеріального права, а висновки суду щодо обов'язку страхової компанії відшкодувати моральну шкоду за відсутності результату розгляду кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, не відповідають обставинам справи та нормам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що регулює спірні відносини.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили. В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_9 доводи скарги не визнав, рішення суду в оскарженій частині просив залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що 09 серпня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій відбулося зіткнення автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та мопеда «Ямаха Віно» (без реєстраційного номера) під керуванням ОСОБА_8, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Зіткнення транспортних засобів сталося в результаті виїзду автомобіля ВАЗ-21063 під керуванням ОСОБА_6 на зустрічну смугу руху, по якій рухався мопед під керуванням ОСОБА_8

Відповідно до висновку експерта від 19.10.2016 року №52 АТ причиною виїзду автомобіля ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 на зустрічну смугу руху з подальшим контактуванням з мопедом «Ямаха Віно» без реєстраційного номера явилося роз'єднання нижньої шарової опори підвіски переднього правого колеса /а.с. 90-95/.

За даним фактом відкрито кримінальне провадження, досудове розслідування по якому за станом на час розгляду цивільної справи триває /а.с. 6,121,126-128/, однак обставини, при яких відбулося зіткнення автомобіля та мопеда, сторони визнають і не спростовують.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

ОСОБА_6 як власник автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземних транспортних засобів, уклавши 03 березня 2016 року відповідний договір страхування з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Як передбачено ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка регулює питання відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої в день дорожньо-транспортної пригоди настала смерть матері позивачки, сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і зважаючи, що власник цього забезпеченого транспортного засобу - відповідач ОСОБА_6 в порушення Правил дорожнього руху виїхав на зустрічну смугу дорожнього руху, по якій рухалася на мопеді потерпіла, і такі його дії перебувають у причинно-наслідковому зв'язку із смертю останньої та свідчать про наявність вини, яка є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що дорожньо-транспортна пригода у спірних правовідносинах є страховим випадком і вважає, що цей висновок щодо вимог, заявлених до страховика, відповідає як обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів, так і положенням Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що регулює спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, посилання заявника на ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» колегія суддів до уваги не приймає, оскільки наведена норма права регулює питання щодо прийняття страховиком рішення про здійснення ним страхового відшкодування та порядок його виплати, в тому числі на підставі рішення суду, у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

П.36.2 ст.36 Закону, на який посилається заявник в обґрунтування своїх доводів, визначає строки прийняття рішення страховиком за наявності певних умов і не обмежує право потерпілого на звернення до суду з приводу, в тому числі, страхового відшкодування до прийняття компетентним органом рішення у кримінальній чи адміністративній справі.

Обставини, які б давали страховику підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування судом у спірних правовідносинах не встановлені і на такі заявник не посилається.

В суді апеляційної інстанції представник заявника надав копію заяви про страхове відшкодування, подану ОСОБА_5 до ПАТ «НАСК «Оранта» у встановлені законом строки та копію відповіді страховика на це звернення, із якого вбачається, що страхова компанія припинила розгляд заяви позивачки до надання нею постанови суду та свідоцтва про право на спадщину.

Зважаючи, що таких документів ОСОБА_5 не може надати через їх відсутність та враховуючи, що для вирішення питання про наявність у позивачки як дочки померлої права на відшкодування моральної шкоди надання свідоцтва про право на спадщину не вимагається (ст.27 Закону), а від наявності в діях ОСОБА_6 ознак кримінального чи адміністративного правопорушення не залежить його цивільно-правова відповідальність, обставини щодо наявності підстав для якої підлягають встановленню у цивільній справі, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про передчасність висновків суду у спірних правовідносинах юридично неспроможними.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення в оскарженій частині постановлено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 13 лютого 2017 року в оскарженій частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В. Пузанова

Судді: В.В. Бугрик

І.В. Склярська