АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/3766/15-ц Головуючий 1 інстанції - Шишкін О.В.
Провадження № 22ц/790/4660/17 Головуючий ІІ інстанції - Кісь П.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - Бровченка І.О.,

- Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укразбанк» в особі Харківської обласної дирекції публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_4, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Зубарєва Ігоря Юрійовича, ОСОБА_6 про визнання договору іпотеки недійсним, скасування рішень реєстратора,-

ВСТАНОВИВ:

19.03.2015 року ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укразбанк» в особі Харківської обласної дирекції публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», ОСОБА_4, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Зубарєва Ігоря Юрійовича, ОСОБА_6, в якому просив, з урахуванням уточнень, визнати недійсним договір іпотеки №18/08-5 від 04 серпня 2008 року, укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю., за реєстровим номером 5593; скасувати рішення реєстратора приватного нотаріуса Зубарєва І.Ю. про реєстрацію іпотечного договору №5593 від 04.08.2008 року в державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 7683946 від 04.08.2008 року; скасувати рішення реєстратора приватного нотаріуса Зубарєва І.Ю. про реєстрацію заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від №7683925 від 04.08.2008 року; судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в березні 2012 року він дізнався, що 04.08.2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі відділення №5 Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки без оформлення заставної, відповідно до умов якого ОСОБА_4 передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, в якій проживав позивач і яка була спільною сумісною власністю позивача та ОСОБА_6. Вказана квартира була придбана ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.08.2008 року, укладеного між нею та ОСОБА_6. Вказане відчуження спільної власності відбулося без участі позивачата без його дозволу як співвласника майна. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.01.2015 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 04.08.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4.На підставі договору іпотеки до Державного реєстру іпотек, Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були внесені записи про обтяження об'єкту нерухомого майна та про заборону відчуження цього майна. На теперішній час такі записи з реєстру не вилучені, тому позивач не може використовувати належне йому майно.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року позов задоволено. Суд вирішив:

визнати недійсним договір іпотеки №18/08-5 від 04 серпня 2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_4, посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим Ігорем Юрійовичем, за реєстровим номером 5593;

скасувати рішення реєстратора Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Зубарєва Ігоря Юрійовича про реєстрацію іпотечного договору №5593 від 04.08.2008 року в державному реєстрі іпотек за реєстраційним номером 7683946 від 04.08.2008 року;

скасувати рішення реєстратора Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Зубарєва Ігоря Юрійовича про реєстрацію заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від №7683925 від 04.08.2008 року;

стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп., стягнувши в рівних частинах по 81,20 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції публічне акціонерне товариство акціонерного банку «Укргазбанк» в особі ХОД ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати на ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Апеляційні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, та не сприяв повному, об'єктивному і неупередженому розгляду справи.

Відповідач вказує, що судом не взято до уваги пояснення представника АБ «Укргазбанк», що власником квартири на час укладення договору купівлі-продажу була саме ОСОБА_6, яка не перебувала у шлюбі, майно належало їй на праві приватної власності, що підтверджено її особистою заявою від 04.08.2008 р., наданої нотаріусу під час укладання договору купівлі-продажу квартири. Власником предмету іпотеки була відповідач ОСОБА_4, що підтверджено письмовими доказами, а саме: договором купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 04.08.2008р., який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. та зареєстрований у реєстрі за №5590, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.09.2008р. №20225971, Договором іпотеки № 18/08-5 від 04.08.2008р., Кредитним договором №21/08-5к від 04.08.2008р.

Представник банку вказує, що згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 21.06.2017 р. предмет іпотеки належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу № 5590, від 04.08.2008 р.

Дані про належність спірної квартира ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності при укладанні договору банку не було відомо, оскільки при укладанні договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_6 про це не повідомила, а навпаки в нотаріально посвідченій заяві повідомила про належність їй квартири на праві власності.

Тобто, наведене свідчить, що на час укладення договору іпотеки Банк не знав і не міг знати про те що квартира, яку він приймає в іпотеку належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_3 і що останній на надав згоди на укладення договору купівлі-продажу, що в подальшому стало підставою визнання його недійсним.

Вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами своєї вимоги про те, що при укладанні договору іпотеки сторонами не було додержано вимог ст.203 ЦКУ, що є підставою для визнання правочину недійсним.

Апелянт вважає, що суд не звернув уваги на ту обставину, що в даному випадку відсутні правові підстави для визнання правочину недійсним, оскільки підставою недійсності правочину є недодержання саме в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами 1, 2, 5, 6 ст.203 ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а відтак прийшов до хибного висновку та ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам матеріального права, зокрема ст. ст. 203, 215 ЦК України.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ АБ «Укргазбанк» - Суховій Т.М. підтримала апеляційну скаргу і просили її задовольнити, посилаючи на викладені в ній доводи.

Представник позивача ОСОБА_8 апеляційну скаргу не визнав і просив її відхилити, вважаючи законним рішення суду першої інстанції.

Відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилися, надали до суду апеляційної інстанції заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, у яких висловили свою незгоду з апеляційною скаргою.

Приватний нотаріус ХМНО Зубарєв І.Ю. в судове засідання не з'явився, про причину неявки та про відношення до апеляційної скарги не повідомив.

Зважуючи на приписи ч.2 ст.305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутністю вказаних осіб.

Заслухавши головуючого-суддю, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визнання іпотечного договору недійним, суд першої інстанції вважав, що позивачем доведено обставини, на які посилався позивач.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції.

За ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким Іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень ст.5 Закону, предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація.

Відповідно до положень ст. 6 Закону, іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. У разі порушення цього обов'язку іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання та відшкодування іпотекодавцем завданих збитків.

Згідно ст. 17 Закону, іпотека припиняється у разі: визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 215, 216 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Судовим розглядом встановлено, що між ВАТ АБ «Укргазбанк» в особі Відділення №5 Харківської філії ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_4 04.08.2008 року укладено договір іпотеки без оформлення заставної в забезпечення вимог іпотекодержателя по кредитному договору №21/08-5К від 04.08.2008 року.

Згідно п.1.1, п.2.1.Договору предметом іпотеки є нерухоме майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО 04.08.2008 року, реєстраційний №5590.

На підтвердження права власності на час укладення іпотечного договору стороною нотаріусу була надана документи, що підтверджували реєстрацію права на нерухоме майно у Державному реєстрі іпотек №20065807 від 04.08.2008 року, реєстраційний номер 7683946.

Згідно пункту 2.4 оспорюваного договору ОСОБА_4 свідчила про те, що на підставах, передбачених чинним законодавством України, вона має право відчужувати предмет іпотеки; на підставах, передбачених чинним законодавством України, на предмет іпотеки може бути звернене стягнення; предмет іпотеки вільний від зобов'язань, крім тих, що передбачені дійсним договором; до нього не пред'явлені і не будуть пред'явлені майнові позови, пов'язані із вилученням предмету іпотеки; предмет іпотеки не є часткою, паєм.

04.08.2008 року приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. накладена заборона відчуження спірної квартири, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №20065776 від 04.08.2008 року, реєстраційний номер 7683925.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року змінено рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 20 вересня 2013 року, частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, а саме: визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_6 70/100 частин квартири АДРЕСА_1; визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 04.08.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Зубарєвим І.Ю. за реєстровим №5590; скасувано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4; відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору іпотеки №18/08-5 від 04.08.2008 року, щодо квартири АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_4 та ВАТ АБ «Укргазбанк» та скасування реєстрації вказаного договору іпотеки у Державному реєстрі іпотек, вчинену 04.08.2008 року за номером 7683946, з інших підстав.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 29 січня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 11 грудня 2015 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_4, треті особи: КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», приватний нотаріус ХМНО Зубарєв І.Ю., ПАТ «АБ «Укргазбанк», ОСОБА_11, реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання майна спільною сумісною власністю за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 29.01.2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9.09.2015 року.

В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог про визнання договору іпотеки недійним постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним, а доводи апеляційної скарги у цій частині не є суттєвими і висновки суду першої інстанції не спростовують.

Водночас, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про скасування рішення реєстратора приватного нотаріуса ХМНО Зубарєва І.Ю. про реєстрацію іпотечного договору №5593 від 04.08.2008р. та про реєстрацію заборони відчуження спірної квартири не підлягають задоволенню зважаючи на таке.

У Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20.05.2013 року зазначено, що відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. за змістом статті 9 цього Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються (делегуються) функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Статтею 10 Закону N 1952- IV визначено поняття державного реєстратора, функції якого щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зазначені в ч.3 ст. 10 цього Закону. Відповідно до ст. 11 Закону N 1952- IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_3 предметом його позову є захист права співвласника квартири, яка без його згоди була передана банку в іпотеку.

Це право захищено шляхом ухвалення судового рішення про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного без згоди ОСОБА_3

Таке рішення є підставою для здійснення державним реєстратором відповідних реєстраційних дій, оскільки скасування державної реєстрації договору іпотеки та заборони відчуження є похідними від визнання недійсним оспорюваного договору іпотеки.

Позивачем ОСОБА_3 не надано доказів, а матеріали справи таких не містять, які б свідчили, що ОСОБА_3 звертався до приватного нотаріуса Зубарєва І.Ю. про скасування реєстрації іпотечного договору №5593 від 04.08.2008р. та реєстрації заборони відчуження спірної квартири на підставі рішення суду про визнання договору іпотеки недійсним і отримав відмову.

За таких обставин позов ОСОБА_3 в частині вимог про скасування реєстрації іпотечного договору та відповідного запису про обтяження права власності на спірну квартиру є передчасним, його право на здійснення відповідних реєстраційних дій на підставі рішення суду про визнання договору іпотеки недійсним приватним нотаріусом не порушувалося.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п.3,4 ст.309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 червня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про скасування рішень реєстратора приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Зубарєва І.Ю. про реєстрацію іпотечного договору № 5593 від 04.08.2008 року в державному реєстрі іпотек (реєстровий номер 7683946 від 04.08.2008 року) та про реєстрацію заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (реєстраційний номер 7683925 від 04.08.2008 року) скасувати на ухвалити нове, яким в задоволені зазначених позовних вимог, відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - П.В. Кісь

Судді: І.О. Бровченко

О.А. Кружиліна