АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/1617/2017 Головуючий у 1-й інстанції - Демидовська А.І.
Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Заришняк Г.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 577/72672 від 03.05.2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1, у загальній сумі в розмірі 143 774,90 дол. США, що еквівалентно З 066 597,00 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №35.02-09/167 від 03.05.2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1, а саме на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, за ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір у розмірі 3654 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У липні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги мотивував тим, що 03.05.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 укладено Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 577/72672. Відповідно до вказаного договору позивач відкрив відповідачу не відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності в розмірі 245 000,00 дол. США, з погашення кредиту відповідно до графіку та кінцевим терміном погашення заборгованості до 02.05.2017 року.

В забезпечення виконання вказаного договору між сторонами був укладений договір іпотеки №35.02-09/167 від 03.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. за реєстровим № 2035, згідно якого відповідач надав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м.

В подальшому відповідачем були допущені порушення виконання умов кредитного договору, в результаті чого станом на 19.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 143 774,90 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.06.2015 року еквівалентно 3 066 597,00 грн, у зв'язку з чим просив звернути стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що 03 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 укладено Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 577/72672.

Відповідно до вказаного договору позивач відкрив відповідачу не відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності в розмірі 245 000,00 дол. США, з погашення кредиту відповідно до графіку та кінцевим терміном погашення заборгованості до 02.05.2017 року, з оплатою 12,85% річних (а.с.17-19).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №35.02-09/167 від 03.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко І.С. за реєстровим № 2035, згідно якого відповідач надав в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м., що належить відповідачу на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності від 09.07.2004 року, виданого на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). (а.с. 14).

Предметом договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.1.1 цього договору, в забезпечення виконання зобов'язань іпотекодавця перед іпотекодержателем.

Згідно вищезазначеного пункту договору іпотеки, в забезпечення зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 99,2 кв.м., житловою площею 60,4 кв.м., яка належать іпотекодавцю на праві приватної власності.

Пунктом 1.3 договору іпотеки, сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 159 496 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.1.1. Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії, передбачено, що надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», зі сплатою 12,85 (двадцять цілих вісімдесят п'ять сотих) процентів річних, з наступним порядком надання траншів кредиту.

Відповідач зобов'язання з повернення кредиту згідно графіку та сплати відсотків не виконав, чим порушив умови кредитного договору.

Внаслідок порушення з боку ОСОБА_1 зобов'язань, заборгованість перед позивачем за кредитним договором станом на 19.06.2015 року складає 143 774,90 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 3 066 597,00 грн., що складається з: 105 967,09 дол. дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 2 260 188,38 грн. - заборгованість по кредиту; 37 807,81 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 806 408,62 грн. - заборгованість по відсоткам.

Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1 ст.7 ЗУ "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Зобов'язання перед ПАТ «Укрсоцбанк» залишаються не виконаними, у зв'язку з чим позивач правомірно просить звернути стягнення на іпотечне майно.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Встановивши обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки за кредитним договором утворилась заборгованість, розмір якої доведено, то згідно ст.33 ЗУ "Про іпотеку" позивач має право на звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості не виключає права позивача на обрання і такого способу судового захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов'язань і наявність заборгованості відповідача підтверджується наявними у матеріалах справи наданими позивачем розширеними розрахунками заборгованості, якими підтверджується заявлений банком розмір загального боргу позичальника.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 577/72672 від 03.05.2007 року в розмірі 143 774,90 дол. США, що еквівалентно 3 066 597,00 грн. доведена кредитором належними і допустимими доказами і спростована відповідачем не була.

Згідно ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення на предмет застави.

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтями 33 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 590 ЦК України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі.

Згідно п.8.4.3 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов'язань, забезпечених іпотекою за цим договором вони не будуть виконані.

Щодо заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Судом встановлено, що відповідач здійснила останній платіж 05.03.2012 року в рахунок погашення заборгованості, що свідчить про визнання відповідачем свого боргу перед банком та переривання перебігу позовної давності, як вірно визначено судом.

Встановивши обставини справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк».

Доводи апеляційної скарги про те, що судом невірно оцінені докази у справі та невірно застосовано ст.4 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказані доводи не стосуються суті розгляду даної справи та не впливають на вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором.

Доводи, що судом прийнято до розгляду фальшиві докази надані позивачем, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки фальшивість, на думку відповідача доказів наданих позивачем, не спростована відповідачем жодним доказом відповідно до приписів статей 58-59 ЦПК України.

Крім цього, будь - яких доказів на спростування позовних вимог, розміру заборгованості відповідача за кредитним договором в сумі 3 066 597,00 грн., у зв'язку з чим позивач просив звернути стягнення на нерухоме майно в рахунок погашення заборгованості, апеляційна скарга не містить.

Будь - яких інших доводів, ніж зазначено колегією суддів, в апеляційній скарзі не має.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 25 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді