Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2017 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Панасюка І.В.,

при секретарі Шевченко Л.О.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_2 до Гайворонської міської ради Кіровоградської області про зобовязання розглянути на черговій сесії рішення про затвердження проекту землеустрою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Гайворонської міської ради Кіровоградської області про зобовязання розглянути на черговій сесії рішення про затвердження проекту землеустрою, мотивуючи тим, що 26.01.2017 року рішенням Гайворонської міської ради Кіровоградської області №528 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у власність для індивідуального садівництва. 14.02.2017 року між ним та TOB «Компанія Альтерра» було укладено договір про розробку проекту землеустрою.

Після чого TOB «Компанія Альтерра» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 у власність для індивідуального садівництва за адресою Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Гайворонська.

14.02.2017 року даний проект було погоджено із власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок: ОСОБА_3 :50:063:0009), ОСОБА_4 :50:063:0019), Гайворонською міською радою та ОСОБА_5 :50:063:0028).

10.03.2017 року висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено начальником відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Гайворонської РДА ОСОБА_6

18.04.2017 року висновок №1104/82-17 погодженого експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області ОСОБА_7 та скріплено печаткою.

03.05.2017 року земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :50:063:0029.

10.05.2017 року він звернувся до Гайворонської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва.

21.06.2017 року в листі Гайворонської міської ради позивачу рекомендовано доопрацювати дане питання, а саме дійти спільної згоди щодо поділу спірної частини ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_5

Вважає дану відмову незаконною, оскільки ніякого спору із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 немає, про що свідчить підпис в акті прийому-передачі межових знаків на зберігання.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просить його задовольнити.

Представник Гайворонської міської ради в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що між ОСОБА_8 та позивачем існує спір щодо поділу спірної частини ділянки, що підтверджується заявою ОСОБА_8 до Гайворонської міської ради. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 6 11 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Отже, ст.ст.118, 122 Земельного кодексу України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та визначено органи, уповноважені розглядати ці питання.

Зазначеними правовими нормами передбачено, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із клопотанням для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Як підтверджується матеріалами справи, та не оспорюється сторонами 26.01.2017 року рішенням Гайворонської міської ради Кіровоградської області №528 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1000 га у власність для індивідуального садівництва. Між позивачем та TOB «Компанія Альтерра» було укладено договір про розробку проекту землеустрою. Після чого TOB «Компанія Альтерра» було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_2 у власність для індивідуального садівництва за адресою Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Гайворонська. 14.02.2017 року даний проект було погоджено із власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Гайворонською міською радою та ОСОБА_5 (а.с. 8). 10.03.2017 року висновок про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки було погоджено начальником відділу регіонального розвитку, містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Гайворонської РДА ОСОБА_6 (а.с. 9). 18.04.2017 року висновок №1104/82-17 погоджено експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру в Кіровоградській області ОСОБА_7 та скріплено печаткою (а.с. 11). 03.05.2017 року земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :50:063:0029 (а.с. 13-15). Згідно листа Гайворонської міської ради від 21.06.2017 року позивачу рекомендовано доопрацювати дане питання, а саме дійти спільної згоди щодо поділу спірної частини ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 (а.с. 16).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 згідно із ст. 158 Земельного Кодексу України, суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

Позивач скористався своїм правом передбаченим абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України та реалізував його, виготовивши проект землеустрою та подав його на затвердження.

У судовому засіданні з'ясовано, що проект щодо відведення земельної ділянки у приватну власність позивачу погоджено у встановленому законом порядку. Після цього позивач звернувся до Гайворонської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та передання йому у власність земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9-11 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Виходячи з аналізу вищенаведених правових норм, у разі подання відповідному органу виконавчої влади або місцевого самоврядування необхідної землевпорядної документації, тобто, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка погоджена у встановленому порядку, такий орган фактично зобов'язаний затвердити поданий йому проект землеустрою.

Судом з'ясовано, що позивачем подавався відповідачу на затвердження погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а отже орган місцевого самоврядування повинен був затвердити такий проект у двотижневий строк.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що листом Гайворонської міської ради від 21.06.2017 року позивачу рекомендовано доопрацювати дане питання, а саме дійти спільної згоди щодо поділу спірної частини ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 (а.с. 16)..

Системним аналізом правових норм та чинного законодавства встановлено, що не передбачено жодної можливості зобов'язати землекористувачів суміжних земельних погоджувати межі земельних ділянок та не передбачені правові наслідки їхньої відмови підписання акту, оскільки така відмова не тягне за собою відмову у встановленні межі земельної ділянки у натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками урахування вимог п. 3.12 Інструкції, у якій зазначено, що закріплення межовими із меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез'явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Враховуючи дану норму, а також гарантії місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, ніхто не може зобовязати колегіальний орган місцевого самоврядування, прийняти будь-яке, наперед визначене рішення, а суд може лише зобовязати орган місцевого самоврядування розглянути окреме конкретно визначене питання у встановленому законом порядку.

З вищенаведених міркувань суд вважає, що лист Гайворонської міської ради від 21.06.2017 року про рекомендацію дійти спільної згоди щодо поділу спірної частини ділянки із суміжним землекористувачем ОСОБА_5 є незаконним, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки враховуючи вище викладене відповідач зобовязаний винести на наступну сесію Гайворонської міської ради розгляд заяви ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 640 гривень судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.16 ЦК України, згідно ст.ст.10, 60, 88, 174, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.118, 122 ЗК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Гайворонської міської ради Кіровоградської області про зобовязання розглянути на черговій сесії рішення про затвердження проекту землеустрою задовільнити.

Зобов'язати Гайворонську міську раду Кіровоградської області винести на наступну сесію Гайворонської міської ради розгляд заяви ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність земельної ділянки площею 0,1111 га для індивідуального садівництва (згідно КВЦПЗ: 01.05) кадастровий номер :50:063:0029, що знаходиться по вул. Гайворонській, в м. Гайворон, Кіровоградської області.

Стягнути з Гайворонської міської ради Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 640 гривень понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Гайворонський районний суд), шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 05.10.2017