Справа №666/789/16-ц
Пров. №2/766/979/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05.12.2017

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.

секретар Кована В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона про стягнення інфляційних витрат, 3% річних та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24.10.2017 року, просив стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 19723,88 грн., 3% річних в сумі 2026,53 грн. за несвоєчасне виконання рішення суду, а також 6000 грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.03.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона винесено рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 25000 грн. за порушення умов договору позики. Борг відповідачем не повернуто.

Позивач у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 11.03.2015 року задоволено позов щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 25000 грн., за невиконання договору позики від 28.02.2014 року.

Відповідачем не надано доказів виконання вказаного рішення суду, а саме доказів погашення заборгованості за договором позики в повному обсязі.

Ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

На підставі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки згідно договору позики на виконання рішення суду відповідачем борг позивачу не повернуто, то за період з 01.02.2015 року по 01.10.2017 року відповідач має сплатити на користь позивача 3% річних в сумі 2026,53 грн. та інфляційні збитки в сумі 19723,88 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Однак, позивачем не надано жодних доказів, які б вказували та свідчили про заподіяння йому моральної шкоди зі сторони відповідача.

Також, умовами договору позики укладеному між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Відшкодування моральної шкоди у спірних правовідносинах не передбачено і діючим цивільним законодавством (ст. 626, 1050 ЦК України).

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 432,02 грн. судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 174, 179,224 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 280, 1208 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 3% річних в сумі 2026,53 грн., інфляційні втрати в сумі 19723,88 грн., а також в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 432,02 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3