Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1024/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Ковальова О. Б.
Доповідач Кіселик С. А.
УХВАЛА

Іменем України

16.05.2017 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого : судді Кіселика С.А.

суддів : Авраменко Т.М., Суровицька Л.В..,

за участі секретаря судового засідання: Бодопрост М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє за довіреністю товариство з обмеженою відповідальністю «Колсантигова компанія «Вілліам Інвест експерт», в особі директора ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних,за апеляційною скаргою ОСОБА_3на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

29.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення з відповідача на його користь інфляційних витрат у розмірі 1 801 041,12 грн. та три проценти річних у розмірі 148 003,45 грн., а всього 1 949 044,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21 липня 2014 р., рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, яке набрало законної сили 16.09.2014 року, з ОСОБА_4 на його користь стягнуто 2 913 768 грн., що еквівалентно 225 000 дол.США, як безпідставно набутих грошових коштів та судовий збір в сумі 4 827 грн..

Відповідачем судове рішення не виконано, а тому просив застосувати до відповідача засоби цивільно - правової відповідальності за прострочення грошового зобов'язання, що передбачена ч.2 ст.625 ЦК України, у виді стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних, починаючи з дня набрання законної сили рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 липня 2014 року, а саме з 16 вересня 2014 року.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2017 року ОСОБА_2, в інтересах якого діє за довіреністю товариство з обмеженою відповідальністю «Колсантигова компанія «Вілліам Інвест експерт», в особі директора ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити позов.

В скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема в апеляційній скарзі зазначив, що рішення суду про відмову у задоволенні позову ухвалено на підставі недопустимих доказів щодо наявності договору про відступлення права вимоги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та наведені у скарзі доводи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, із наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що 16 вересня 2014 року, рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто 2 913 768 грн., що еквівалентно 225 000 дол.США, як безпідставно набутих грошових коштів та судовий збір в сумі 4 827 грн. Відповідачем судове рішення не виконано. На підставі укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 договору про відступлення права вимоги від 11 січня 2016 року ОСОБА_2 передав ОСОБА_5, а останній прийняв права та обов'язки за борговими зобов'язаннями до ОСОБА_4 на суму 225 000 доларів США, підтвердженням існування яких ОСОБА_2 надав рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 16.09.2014 року та постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.10.2014 року. Зазначеною угодою не передбачено права первинного кредитора ОСОБА_2 пред'являти вимоги по вищевказаному судовому рішенню про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми. Позов про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних пред'явлено до суду 29.06.2016 року.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що відступивши право вимоги щодо основного зобов'язання ОСОБА_2 втратив право на отримання сум передбачених положеннями ч.2 ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, які відповідають обставинам справи і вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто 2 913 768 грн., що еквівалентно 225 000 дол.США, як безпідставно набутих грошових коштів та судовий збір в сумі 4 827 грн.

13 жовтня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції на виконання рішення суду відкрито виконавче провадження.

Відповідачем судове рішення не виконано.

11 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 укладено договір про відступлення права вимоги, за яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_5 всі права та обов'язки щодо боргової розписки 04.09.2013 року відповідно до якої ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 225000 доларів США.

Наявність договору про відступлення права вимоги встановлено судовим рішенням, а саме ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 лютого 2017 року, якою задоволено заяву ОСОБА_2 та замінено стягувача ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_5, у справі про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів в сумі 2913768 грн., що еквівалентно 225000 доларів США та судового збору в сумі 4827 грн. 00 коп. Ухвала суду, в частині факту укладення договору про відступлення права вимоги, не оскаржується.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_5В договору про відступлення права вимоги і чинності цього договору на час звернення ОСОБА_2 до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Пунктом 2 даного договору передбачено, що до ОСОБА_5 від ОСОБА_2 переходять вимоги до боржника, як за основною сумою боргу в 225000 доларів США , так і похідні, які полягають у стягненні з Боржника збитків прострочення зобов'язання (курсова різниця, індекс інфляції, три проценти річних).

А отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що станом на день звернення ОСОБА_2 до суду, права останнього не порушувались, в той час як згідно ст.. 3 ЦПК України захисту у суді підлягає лише право яке порушується, оспорюється чи не визнається іншими особами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3відхилити, а рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.А.Кіселик

Судді: Т.М. Авраменко

Л.В Суровицька