Справа № 305/2150/16-ц
Провадження по справі 2/305/305/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2017 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Тулик І.І.

за участі секретаря Шемота М.І.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу про визнання договору купівлі-продажу, який був вчинений під впливом обману, недійсним та зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу про усунення перешкод у користуванні спільною власністю та зобов"язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Закарпатської області про визнання договору купівлі-продажу, який був вчинений під впливом обману, недійсним, посилаючись на те, що 21 червня 2007 року був укладений договір купівлі-продажу дачного будинку між ним та відповідачем. ОСОБА_6 купила 1/2 частину дачного будинку б/н, що розташований на полонині Драгобрат в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області. Одну другу частку будинку, що є предметом цього договору сторони оцінюють в сумі 180000 гривень, яку покупець сплатила продавцю до оформлення цього договору, так відображено у п"ятому пункті даного договору. Хоча в дійсності відповідач сплатила йому тільки частину коштів від домовленої суми. В 2011 році ОСОБА_4 запропонувала йому повернути їй кошти в сумі 160500 гривень за 1/2 частину дачного будинку. Станом на 2 листопада 2011 року він передав їй дану суму, що становило 20000 доларів США. Відповідачка взяла на себе зобов"язання про те, що вона приїде до Рахова та анулює укладений договір належним чином. Він неодноразово звертався до ОСОБА_4, щоб вона виконала взяті на себе зобов"язання належним чином, шляхом анулювання або укладення у письмовій формі договору купівлі-продажу 1/2 частини дачного будинку і нотаріально засвідчити. Відповідач умисно ухилялась від виконання нею своїх зобов"язань. В 2014 році він був змушений звернутись до суду про стягнення безпідставно отриманих коштів із ОСОБА_4 27 листопада 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва по справі №761/20862/14-ц було винесено рішення за яким вирішено стягнути з ОСОБА_4 на його користь грошові кошти в сумі 20000 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 299461,24 гривень. 4 лютого 2015 року апеляційний суд м. Києва, апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилив. Згідно звіту оцінки №1023/7 від 20 лютого 2014 року з визначення ринкової вартості будинку, встановлено, що реальна вартість дачного будинку становить 2155690 гривень, відтак зрозуміло, що 1/2 частина будинку коштує 1077845 гривень. Тому, вважає, що ОСОБА_4 умисно обманним шляхом під час купівлі 1/2 частини будинку оцінила її в сумі 180000 гривень. Хоча їй достеменно було відомо, що реальна вартість частини будинку складає 1077845 гривень, що є набагато більше від тієї суми, що вона вказала в договорі купівлі-продажу, а тому умисно ввела його в оману значно занизивши ціну будинку. 27 листопада 2014 року йому кінцево стало відомо, що відповідачка не має наміру укладати угоду щодо продажу свої частки будинку. Тому вважає, що ОСОБА_4 набула права власності на 1/2 частину дачного будинку недобросовісним шляхом, ввівши його в оману. А тому підписуючи договір купівлі-продажу частини дачного будинку він перебував під впливом обману з боку ОСОБА_4 На підставі наведеного просив визнати недійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини дачного будинку б/н, що розташований на полонині "Драгобрат" в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, укладеного 21 червня 2007 року, зняти 1/2 частину дачного будинку з реєстрації права власності з ОСОБА_4 від 13 липня 2007 року, стягнути в його користь судовий збір.

До початку розгляду справи по суті, до суду із зустрічним позовом звернулася ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні спільною власністю та зобов"язання вчинити дії.

В обгрунтування зустрічного позову зазначено, що вони, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали намір використовувати вказаний будинок спільно, шляхом розміщення в ньому туристів для тимчасового проживання у процесі надання комплексу туристичних послуг. У зв"язку з тим, що ОСОБА_3 не мав необхідного досвіду надання туристичних послуг, а також достатньої кількості коштів для остаточного опорядження будинку, укомплектування його необхідними меблями тощо, іншим співвласником стала ОСОБА_4, з якою 21 червня 2007 року було укладено спірний договір купівлі-продажу половини будинку. Однак, спроби здійснювати спільну діяльність у сфері туризму виявились невдалими, на думку відповідача з тієї причини, що позивач весь час наполягав на тому, що саме він в силу проживання поблизу будинку та низки інших обставин повинен мати відповідні преференції в управління спільним майном та прийнятті необхідних рішень. Пізніше виявилось, що позивач умисно саботує спільне використаннчя будинку та поставив собі за мету знову стати його єдиним власником з мінімальними втратами для себе. Наразі ОСОБА_3 фактично одноособово володіє будинком, використовує його на власний розсуд, у тому числі приймає у ньому туристів за плату. При цьому інший співвласник ОСОБА_4 позбавлена доступу до будинку, не має можливості використовувати його як одноособово так і спільно з іншими співвласником. Ситуація ускладнюється тією обставиною, що невдовзі після продажу частки будинку сторонами з боку північного фасаду спільно було зведено прибудову з підсобними приміщеннями. Вказана прибудова була зведена самочинно, без належного дозволу та проекту. Через відсутність згоди між співвласниками право власності на самочинно зведену прибудову не оформлено. Ця ситуація цілком влаштовує ОСОБА_3, який одноособово використовує будинок включно з прибудовою. Натомість, інший співвласник ОСОБА_4 через наявність самочинної прибудови, та з урахуванням відсутності згоди співвласників щодо спільного використання будинку, фактично позбавлена можливості реалізувати свої права на виділення в натурі належної їй чпстки у спільній частковій власності, на встановлення порядку користування спільним майном. При цьому, як випливає з первісного позову, позивач ОСОБА_3 вже вкотре оспорює право власності іншогоспіввласника на спільний будинок і домагається визнання договору купівлі-продажу , на підставі якого у іншого співвласника виникло право власності, недійсним. Сторонам не вдалось домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. ОСОБА_4 не давала своєї згоди на самостійне використання спільного будинку іншим співвласником. ОСОБА_3 не звертався до неї за такою згодою. Натомість, він викорисовує будинок для надання туристичних послуг (тимчасового проживання), про що свідчать численні рекламні повідомлення у відкритих джерелах мережі Інтернет. Такі дії, безумовно, порушують права іншого співвласника, оскільки обмежують його у можливості реалізувати власні інтереси за рахунок спільного майна. У зв"язку з чим просила з метою усунення перешкод у користуванні спільною власністю заборонити позивачеві за первісним позовом ОСОБА_3 без згоди іншого співвласника ОСОБА_4 використовувати розташований на полонині Драгобрат у селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області спільний дачний будинок або окремі його приміщення, шляхом передачі їх іншим особам на умовах найму, піднайму, оренди, тимчасового проживання або користування іншим способом, зобов"язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_4 безперешкодний доступ до усіх приміщень спільного дачного будинку та видати ключі від вхідних дверей та інших приміщень, знести за рахунок ОСОБА_3 самовільно зведену прибудову до північного фасаду спільного будинку та привести будинок у відповідність з виготовленою на підставі розпорядження Рахівської райдержадміністрації від 04.12.2006 року №555 та належним чином узгодженою технічною документацією.

Ухвалою суду від 14 лютого 2017 року зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Юраш наталія Іванівна, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Закарпатської області прор усунення перешкод у користуванні спільною власністю та зобов"язання вчинити дії об"єднана в одне провадження з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу Закарпатської області про визнання договору купівлі-продажу, який був вчинений під впливом обману, недійсним.

Ухвалою суду від 22 лютого 2017 року по справі були вжиті заходи забезпечення позову, шляхом забороною вчинення дій.

Представник позивача ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позову. Просить такі задовольнити в повному обсязі. Зустрічний позов ОСОБА_4 не визнав, просить у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав. Просить у його задоволенні відмовити. Зустрічний позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в ньому, та просить задовольнити в повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

У відповідності до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов"язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов"язується прийняти майно (товар) та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 675 ЦК України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), договір купівлі-продажу, нерухомого майна укладається у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Судом встановлено, що 21 червня 2007 року сторони між собою уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, де ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 ? частину дачного будинку, розташованого на полонині Драгобрат в селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області, загальною площею 390,99 та житловою площею 243,99 кв.м. Одну другу частка дачного будину, що є предметом цього договору, сторони оцінили в сумі 180000 гривень, які Покупець сплатила Продавцю до оформлення цього договору.

В контексті заявленого позову, ОСОБА_3 оскаржує цей договір купівлі-продажу нерухомого майна, як такого, що вчинений під впливом обману, вираженого в умисному заниженому оціненні відповідачем ОСОБА_4 нерухомого майна, що перебуває у їх спільній власності, при укладенні договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 230 ЦК України правочи, вчинений під впливом обману, є оспорюваним.

Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Саме позивач як сторона, яка діяла під впливом обману, повинен довести наявність умислу з боку відповідача, істотність значення обставин, щодо яких її введено в оману, і сам факт обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка.

На обман, як на підставу визнання договору купівлі-продажу від 21 червня 2007 року позивачем ОСОБА_3 не додано належних та допустимих доказів того, що він був позбавлений можливості отримати інформацію про дійсну ринкову вартість проданої ним ? частини будинку, відповідач ОСОБА_4 знала про ринкову вартість ? частини будинку в сумі 1077845 гривень, та мала намір ввести позивача в оману щодо вартості проданого об"єкта нерухомого майна і діяла при вчиненні продажу з відповідним умислом, наявність у позивача достовірних відомостей про значну вищу ринкову вартість проданого майна булла істотною обставиною, яка могла зашкодити вчиненню оспорюваного правочину.

Посилання позивача на звіт оцінки №1023/7 від 20 лютого 2014 року, що знаходиться в матеріалах справи №305/243/14-ц в Рахівському районному суді, згідно з яким вартість усього будинку становила 2155690 гривень не має правового значення, оскільки обставини, щодо яких сторона правочину введена в оману, мають існувати саме на момент вчинення правочину.

Зокрема, вказаний вище звіт оцінки майна датований 20 лютого 2014 року, тому на момент вчинення спірного договору купівлі-продажу, 21 червня 207 року), відповідач ОСОБА_4 не могла знати наведених у звіті результатів оцінки, а саме оціночної вартості будинку в сумі 2155690 гривень. Крім того, наведена дата у звіті оцінки була проведена станом на певну дату 20 лютого 2014 року, але аж ніяк не на дату вчинення правочину- 21 червня 2007 року.

Таким чином, наведена у згаданому звіті оціночна вартість будинку не могла бути відома жодній зі сторін спірного договору, не могла братись до уваги при вчиненні продажу, і щодо неї продавець не міг бути введений в оману покупцем.

Отже, за встановлених обставин справи, суд констатує, що не є обманом більша вартість відчуженого, шляхом продажу, об"єкта нерухомого майна, яка виникла після виконання хоча б однією зі сторін зобовязань, визначених правочином, і не повязане з поведінкою іншої сторони правочину, тобто виникла в майбутньому. Не має правового значення обман щодо розрахунку одержання користі від вчиненого правочину, як то собі міркує первісний позивач.

Зокрема, обман щодо грошової оцінки предмету договору купівлі-продажу як мотиву правочину не може бути підставою для визнання правочину недійсним, оскільки сторони укладаючи його, оцінили нерухоме майно на власний розсуд, керуючись вільним волевиявленням, і це відповідало їхнім дійсним намірам створити для себе відповідні юридичні наслідки.

Таким чином, позов ОСОБА_3 не ґрунтується на реальних фактах, обставинах і доказах, натомість в його основу покладені міркування та недопустимі в доказуванні припущення позивача. У справі не встановлений факт введення його в оману при укладенні договору купівлі-продажу від 21 червня 2007 року, не встановлені винні дії, зокрема умисел, відповідача, що були спрямовані та мали наслідком ввести позивача в обман. За цих умов, позов ОСОБА_3 не може бути задоволений.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 10 ч. 1, ст. 11 ч. 2 ЦПК України); сторони зобов"язані належно довести обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, обов"язок доказування позову лежить на позивачеві, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 10 ч.ч. 2, 3, ст. 11 ч. 1, ст.ст. 57-60 ЦПК України). Позов може бути задоволено лише за умови його обґрунтованості та доведеності (ст.ст. 212-215 ЦПК України).

Як убачається з правової позиції зустрічного позивача, вона поставила вимоги про заборону позивачу за первісним позовом ОСОБА_3 без згоди іншого співвласника ОСОБА_4 використовувати, розташований на полонині Драгобрат у селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області спільний дачний будинок або окремі його приміщення шляхом передачі їх іншимособам на умовах найму, піднайму, оренди, тимчасового проживання або користування іншим способом, забов»язання ОСОБА_3 надати ОСОБА_4 безперешкодний доступ до усіх приміщень спільного дачного будинку та видати ключі від вхідних дверей та інших приміщень, знести за рахунок ОСОБА_8 самовільно зведену прибудову до північного фасаду спільного будинку та привести будинок у відповідність з виготовленою на підставі розпорядження Рахівської райдержадміністрації від 04.12.2006 року №555 та належним чином узгодженою технічною документацією.

Як встановлено судом, сторонам на праві спільної сумісної власності належить нерухоме майно- дачний будинок, розташований на полонині Драгобрат в селищі Ясіня Рахівського району Закарпатської області.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Право спільної сумісної власності є правом спільної власності, що не поділене на частки. Тому кожен з учасників спільної сумісної власності не має право на частку в праві власності на спільну річ і не має повноважень у відношенні часток інших співвласників на спільну річ. Тому учасники спільної сумісної власності, якщо інше не передбачено угодою між ними, разом володіють і користуються всім спільним майном.

Матеріалами зустрічного позову не доведено вчинення відповідачем ОСОБА_3 перешкод ОСОБА_4 у користуванні спільною власністю щодо нерухомого майна, дачного будинку, розташованого на полонині Драгобрат селища Ясіня Рахівіського району Закарпатської області у спосіб, який вимагається до задоволення.

Розпорядження майном, що перебуває в спільній сумісній власності, здійснюється за спільною згодо всіх співвласників. Це означає, що незалежно від того, ким з учасників спільної власності вчиняються певні дії щодо розпорядженняч спільним майно, вони вважаються такими, що вчинені за згодою всіх учасників.

Отже, спосіб усунення перешкод у користуванні спільною власністю, шляхом заборони, без згоди іншого власника, вчиняти дії щодо розпорядження спільним майном, суперечить ст. 369 ЦК України, а тому не може бути задоволений судом.

Також, не знайшла свого підтвердження у вигляді належних доказів, правова позиція зустрічного позивача щодо перешкод у доступі до майна, що знаходиться у спільній власності, у зв"язку з чим вимога про зобов"язання ОСОБА_3 надати ОСОБА_4 безперешкодний доступ до усіх приміщень спільного дачного будинку та видати ключі від вхідних дверей та інших приміщень, так само не підлягає до задоволення.

Стосовно позовних вимог про знесення самочинного будівництва суд зазаначає таке.

У статті 376 ЦК України поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, які виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме, якщо цей обєкт:

1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини 4 статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.

Збудований обєкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови обєкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише за умови вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

З пояснень зустрічного позивача, які не заперечені в судовому засіданні представником відповідача, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 самовільно збудував прибудову до будинку, що знаходиться у спільній власності сторін.

Однак, вимагаючи знесення самовільно зведеної прибудови, що є крайньою мірою, зустрічним позивачем не доведено вжиття всіх передбачених законодавством України заходів щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, а відтак ця вимога так само не може бути задоволена судом.

Крім того, зважаючи на те, що ухвалою суду від 22 лютого 2017 року були вжиті заходи забезпечення позову, то такі в силу ст. 154 ЦПК України слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 154, 209, 212 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу про визнання договору купівлі-продажу, який був вчинений під впливом обману, недійсним, відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_5, приватний нотаріус Рахівського нотаріального округу про усунення перешкод у користуванні спільною власністю та зобов"язання вчинити дії, відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 22 лютого 2017 року скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.