Сарненський районний суд
________________________________________________________________________
Справа № 572/2125/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Рижий О.А..

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Степанської селищної ради про встановлення факту належності на праві власності і визнання права власності на земельну ділянку і майновий пай в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася до суду з заявою до Степанської селищної ради про визнання за ОСОБА_2 право власності за законом на земельну ділянку, розташовану на території Степанської селищної ради в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_3, яка померла 31.08.2012 р., належну її чоловіку, померлому ОСОБА_4, який помер 12.09.2011 р., що була передана йому у власність на підставі рішення Степанської селищної ради №329 від 20.09.2000 року, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,17 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РВ 00795, а також майновий пай, вартістю 5899 грн., власником якого являвся померлий ОСОБА_4, згідно свідоцтва про право власності на майновий пай колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії РВ №0022547, виданого 08.07.2003 року, та який після смерті чоловіка успадкувала спадкодавця, а саме матір ОСОБА_2 ОСОБА_5, яка спадщину на своє ім»я не оформила, проте фактично вступила в управління спадковим майном після його смерті, а тому вважається такою, що спадщину прийняла.

Заявою від 04.10.2017 року позивачка збільшила позовні вимоги, просить встановити факт належності на праві власності за ОСОБА_3, яка померла 31 серпня 2012 року, земельної ділянки, площею 4,17 га, розташованої на території Степанської селищної ради, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як за життя вона не оформила право власності на вказану земельну ділянку, якою фактично володіла, та користувалась, успадкувавши її після смерті ОСОБА_2А, що належала йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії РВ 00795, виданого 28.11.2000 року. Також просила визнати за ОСОБА_2 право власності на вказану земельну ділянку. Що стосується позовної вимоги щодо вищевказаного майнового паю, то позивачка в цій частині зменшила позовні вимоги, а саме від позову в частині визнання права власності на майновий пай відмовилася.

Позивач свій позов обґрунтовує тим, що після смерті батька ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Степанської селищної ради, загальною площею 4,17 га, що належали йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю, яку фактично прийняла його дружина, яка являється матір»ю позивача ОСОБА_3. ОСОБА_3 спадкове майно на своє імя не оформила і 31.08.2012 року померла. Коли ОСОБА_2 звернувся своєчасно до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа, інші спадкоємці першої черги спадкування відмовились від своїх часток на користь ОСОБА_2 Рішенням Сарненського районного суду від 07.10.2013 року за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на будинковолодіння, розташованого по вул. Б.Хмельницького,17 смт.Степань Сарненського району Рівненської області та грошові вклади, після смерті матері ОСОБА_3

Коли позивач звернулася до нотаріуса про видачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, після смерті матері ОСОБА_3, нотаріус постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру. Іншим несудовим шляхом визнати за ним право власності на земельні ділянки позивач не може.

Від представника позивача до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити.

Від представника відповідача до суду надійшла заява в якій він просить справу розглядати у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 народився 18 травня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ГЮ №428549 і його батьками зазначені ОСОБА_5 і ОСОБА_3.

Відповідно до Державного акту на право власності на землю ОСОБА_2 РВ00795 виданого ОСОБА_5 вбачається, що йому, на підставі рішення Степанської селищної ради від 20.09.2000 року передається у приватну власність, земельна ділянка площею 4,17 га і яка розташована на території Степанської селищної ради Сарненського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

19.09.2011 року помер батько позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №115841.

ОСОБА_3, дружина ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки вступила в управління та розпорядження його майном.

Мати позивача ОСОБА_3 померла 31.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №130292.

Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6 від 08.07.2017 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,17 га, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру.

Згідно повідомлення №Ч-11/0-0.32-11/145-17 від 05.07.2017 року вартість земельної частки (паю) бувшого КСП «Степанське» з урахуванням коефіціентів індексації та враховуючи середній розмір паю по господарству 2,84 умовних кадастрових гектарів становить 39077,48 грн.

Частиною 2 статті 256 ЦПК України встановлено, що в судовому засіданні можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту належності на праві власності вказаної земельної ділянки ОСОБА_3, необхідно для оформлення спадкових прав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рішення Сарненського районного суду від 07.10.2013 року ОСОБА_3 дійсно була дружиною ОСОБА_5 і прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд приходить до висновку, що факт належності земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Степанської сільської ради, загальною лощею 4,17 га., ОСОБА_3 на праві приватної власності доведений. Згідно із статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права.

Як було встановлено і це вказано в постанові нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 своєчасно звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, в зв»язку з чим була заведена спадкова справа №640/2012.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право.

Згідно пункту «г» ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України.

Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року №1952-IV підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрало законної сили.

Суд приходить до висновку, що є підстави визнання права власності на земельну ділянку за законом за ОСОБА_2

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1223, 1225,1236,1261 ЦК України, ст.ст.81, 125, 152 Земельного Кодексу України, п.9 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року №1952-IV керуючись ст.ст. 213, 215ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Степанської селищної ради про встановлення факту належності на праві власності земельної ділянки і визнання права власності за законом на земельну ділянку - задоволити.

Встановити факт належності на праві власності ОСОБА_3, яка померла 31.08.2012 року, земельної ділянки, загальною площею 4.17 га, розташованої на території Степанської селищної ради, що була виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та передана у власність рішенням Степанської селищної ради №329 від 20.09.2000 року, її чоловіку ОСОБА_5 та належну йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія РВ 00795, виданого 28.11.2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 795, який помер 12.09.2011 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за законом на земельну ділянку, загальною площею 4,17 га, розташовану на території Степанської селищної ради Сарненського району, належну ОСОБА_3, яка померла 31.08.2012 року, яка успадкувала її після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер 12.09.2011 року, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РВ 00795, виданого 28.11.2000 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 795.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А. Рижий