Справа №560/364/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Катюха К.В.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 та просить визнати за ним право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Орв'яниця по вул. Центральна, 207, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 01 березня 2017 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 14 березня 2013 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 березня 2013 року помер його батько ОСОБА_4, який за життя мав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Орв'яниця по вул. Центральна, 207, Дубровицького району Рівненської області. Після смерті батька відкрилася спадщина на спадкове майно для спадкоємців за заповітом, так як померлий за життя залишив заповіт на його ім'я, якого він склав 28 січня 2013 року. Згідно вказаного заповіту батько заповів йому все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями на присадибній земельній ділянці, розташований за адресою: с. Орв'яниця, вул. Центральна, 207, Дубровицького району Рівненської області. Оформити спадщину на вказаний житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору і отримати свідоцтво про право на спадщину, яке було б тим необхідним правовстановлюючим документом, немає можливості у зв'язку з неможливістю отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкодавець ОСОБА_4 є власником житлового будинку. На даний час оформити первинну реєстрацію права власності на спадкодавця та внести дані про нього, як власника до реєстру прав власності на нерухоме майно уже неможливо у зв'язку з його смертю.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задоволити у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. У своїй заяві просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає повністю.

Вислухавши представника позивача - адвоката ОСОБА_1, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №142503 (а.с.4) ОСОБА_4 помер 14 березня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис за №12.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до статті 1218 Цивільного кодексу України, входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Згідно виписки з погосподарської книги, виданої 06 березня 2017 року Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (а.с.9) в погосподарській книзі №3 за 2011-2015 роки, особовий рахунок №0632-3, будинок №207 по вул. Центральна в с. Орв'яниця, рахується за ОСОБА_5.

Згідно пункту 1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11 травня 2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05 серпня 1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до частини 4 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок 1974 року забудови, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4 набув право власності на житловий будинок №207 по вул. Центральна в с. Орв'яниця, хоча і не здійснив його державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_5 є неможливою, оскільки його цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено статтями 25, 346 Цивільного кодексу України.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 28 січня 2013 року (а.с.5) ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому і на що він за законом матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями на присадибній земельній ділянці, розташований за адресою: с. Орв'яниця, вул. Центральна, 207, Дубровицького району Рівненської області, заповів своєму сину ОСОБА_2.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_2 підтверджується наявною у матеріалах копією свідоцтва про народження серії І-АГ №1098377 (а.с.7).

Крім того, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3, згідно якої вона відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька ОСОБА_4, на користь свого рідного брата ОСОБА_2 (а.с.18).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, став власником спадкового майна померлого і набув права власності на нього.

Керуючись статтями 328, 346, 392, 1216, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 212, 215, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с. Орв'яниця по вул. Центральна, 207, Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації станом на 01 березня 2017 року, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 14 березня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_7