Справа № 307/2633/15-ц
Провадження № 2/307/29/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Чопик В.В.

при секретарі Олексій Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора, Тячівське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради та договорів купівлі-продажу.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся в суд з позовом до виконкому ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора, Тячівське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради, свідоцтва про право власності на житло та договорів купівлі-продажу, посилаючись на те, що її сестрі ОСОБА_7, яка померла 16.04.2014 року, належала земельна ділянка площею 0,1892 га, на підставі державного акту про право власності на землю 1-ЗК №015826, який був виданий ОСОБА_2 сільською радою для будівництва та обслуговування житлового будинку. Після смерті ОСОБА_7 вона, як єдина спадкоємиця, по закону 11.03.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1892 га., яке видано державним нотаріусом Тячівського державного нотаріального округу та зареєстроване в реєстрі №1-232. Вище згадану земельну ділянку після подарувала своєму сину ОСОБА_8.

Її сестра ОСОБА_7 із пять років являлася інвалідом першої групи загального захворювання і проживала із мамою в житловому будинку, що розташований в с. Вільхівці №235, і після смерті мами залишилася в будинку проживати одна до 1992 року, поки не поламала ногу і коли вже не змогла доглядати за собою то вона забрала її до себе. Таким чином покійна її сестра проживала у її будинку з 1992 року по 2014 рік до смерті.

До того її сестра проживала у спірному житловому будинку с. Вільхівці, вул.. Леніна, №203-(211) із мамою ОСОБА_9, яка відповідно до правовстановлюючих документів на житловий будинок, збудувала цей спірний житловий будинок.

Як свідчать архівні документи її мамі ОСОБА_10 02.05.1971 року із присадибного фонду колгоспу «Зоря комунізму» виділена земельна ділянка площею 0,07 га. під будівництво житлового будинку та дане рішення колгоспу, затверджене рішенням виконкому ОСОБА_2 сільської ради №94 від 27.07.1971 року.

На виділеній земельній ділянці її мати ОСОБА_10 збудувала цегельний житловий будинок на три житлові кімнати, хлів та вбиральню-про що свідчить свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах. Забудувати земельну ділянку їй було дозволено рішенням виконкому Тячівської районної ради від 20 січня 1972 року № 19 та встановлено строк закінчення будівництва житлового будинку 1974 рік. За вказаний період її мати ОСОБА_10 збудувала житловий будинок і проживала в ньому до смерті. Після смерті матері залишилась у будинку проживати її сестра ОСОБА_7, яка проживала до 1992 року. Невідомо з яких причин відповідач по справі ОСОБА_2 сільська рада 30.08.2007 року рішенням виконкому №94 оформила право власності на спірний житловий будинок в с. Вільхівці вул.. Леніна, №203-211 на ОСОБА_5, що являється її племінником та внуком її матері ОСОБА_9. Який на підставі цього рішення отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно №241 від 24.09.2007 року та спірний житловий будинок два рази перепродав. Перший раз ОСОБА_5, згідно договору купівлі-продажу від 28 вересня 2007 року за реєстровим №8188, продав житловий будинок ОСОБА_4 мешканцю с. Вільхівці-Вільхівчик, №142. Другий договір купівлі-продажу спірного житлового будинку був посвідчений приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу ОСОБА_6 17 січня 2008 року сторонами договору являються продавець ОСОБА_4 і покупець ОСОБА_3, договір зареєстрований в реєстрі №545.

Позивачка вважає, що рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №94 від 30 серпня 2007 року та свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований в с. Вільхівці по вул.. Леніна №211 (203),№241 від 24 вересня 2007 року видані на імя ОСОБА_5 та договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами від 27.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу за реєстровим №8188 згідно якого ОСОБА_5 продав ОСОБА_4 житловий будинок в с. Вільхівці по вул.. Леніна, №211 (203), договір купівлі продажу житлового будинку від 17.01.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу за реєстровим № 545, згідно якого ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 житловий будинок в с. Вільхівці, вул. Леніна, №203 видані всупереч вимогам законодавства та з порушенням її прав та законних інтересів, тому такі підлягають визнанню недійсними та скасуванню із наступних мотивів:

Так як її мати ОСОБА_10, відповідно до правовстановлюючих документів, які на час будівництва житлового будинку були необхідні для набуття права власності на житловий будинок, відповідно до яких проводилася реєстрація житлових будинків та домоволодінь, а саме: рішення колгоспу «Зоря комунізму» про виділення земельної ділянки, рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради від 24 липня 1971 року, акту відводу земельної ділянки плану забудови земельної ділянки та свідоцтва на забудову садиби належить спірний будинок, що розташований в с. Вільхівці по вул.. Леніна №203. У 2007 році ОСОБА_2 сільська рада своїм незаконним рішенням передала спірний житловий будинок у приватну власність ОСОБА_5. ОСОБА_5, знаючи, що він незаконно оформив спірний житловий будинок на себе, на протязі року два рази перепродав його.

На сьогоднішній день спірний житловий будинок, що розташований в с. Вільхівці по вул.. Леніна, №203 належить по договору купівлі-продажу від 17.01.2008 року ОСОБА_3, яка цей спірний житловий будинок придбала у 2008 році. На той час земельна ділянка, на якій розташований спірний житловий будинок належала ОСОБА_7, згідно Державного акту на право власності на землю 1-ЗК №015826, виданого ОСОБА_2 сільською радою 23.06.2003 року, і цей факт дуже добре відомий відповідачці ОСОБА_3, оскільки вона живе в одному селі недалеко від спірного житлового будинку, а батько відповідачки являється сусідом покійної ОСОБА_7. Відповідачка також виросла по сусідству із її сестрою ОСОБА_7, вона знала, що сестра проживала у житловому будинку і вона її забрала до себе тільки тому, що вона за собою не могла доглядати. Перш ніж купляти цей житловий будинок, вона повинна була поцікавитися у її сестри, чи вона має претензії на спірний будинок. Після смерті матері ОСОБА_9, єдиним спадкоємцем являлася її сестра ОСОБА_7, яка на час смерті матері в 1982 році була інвалідом першої групи і проживала разом із нею у житловому будинку, таким чином відповідно до ст. 549 ЦК України (1962 року) вступила в управління та володіння спадковим майном. Після смерті ОСОБА_7 в 2014 році, вона, як сестра, являється спадкоємцем за законом другої черги, яка в шестимісячний термін звернулася в нотаріальну контору за прийняттям спадщини і отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1892 га, яка входила в склад спадщини після смерті її сестри. Спірний житловий будинок в с. Вільхівці, вул.. Леніна, №203, розташований на земельній ділянці площею 0,1892 га. входить у спадкову масу і в неї виникло право на спірний спадковий житловий будинок. Але житловий будинок ОСОБА_2 сільською радою у 2007 році незаконно переданий ОСОБА_5, який в свою чергу незаконно відчужив ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Таким чином стверджує, що при прийнятті актів, що стосуються права власності на житловий будинок в с. Вільхівці вул.. Леніна, 203, за ОСОБА_5, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були порушені вимоги чинного законодавства, що діяло на той час та її права і законні інтереси.

Крім цього посилається на те, що ОСОБА_5 виїхав в Росію в середині 90-х років, а на початку вересня 2007 року він приїхав у м.Харкі, куди приїхала його колишня дружина, і там у нотаріуса він зробив на неї довіреність на продаж спірного житлового будинку. До продажу житлового будинку ОСОБА_11 сама оформляла правовстановлюючі документи на будинок на імя ОСОБА_5. До матеріалів цивільної справи додано свідоцтво про право приватної власності №241 від 24 вересня 2007 року видане на ОСОБА_5. Із свідоцтва та матеріалів доданих до свідоцтва вбачається, що ОСОБА_11 29.08.2007 року від імені ОСОБА_5 написала заяву до ОСОБА_2 сільської ради про видачу їй рішення про право власності на житловий будинок, що розташований в с.Вільхівці по вул.. Леніна, №211 (203). 30.08.2007 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради №94 видано рішення, яким посвідчено, що житловий будинок розташований в с. Вільхівці по вул.. Леніна № 211 (203) в цілому належить ОСОБА_5. До рішення виконкому додана довідка, в якій зазначено, що за дворогосподарством, яке розташоване в с.Вільхівці по вул.. Леніна, №211 (203), рахується земельна ділянка площею 0,25 га. На час видачі довідки виконкомом ОСОБА_2 сільської ради про те, що за спірним житловим будинком закріплена земельна ділянка площею 0,25 га., земельна ділянка біля спірного житлового будинку вже була приватизована ОСОБА_7 площею 0,1892 га. та видано на її імя державний акт про право приватної власності №491 а.

На підставі рішення виконкому №94 від 30.08.2007 року та довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради, а також заяви ОСОБА_5, без повноважень від імені якого написала заяву на видачу рішення про право власності на будинок ОСОБА_11, було виготовлено свідоцтво №241 від 24.09.2007 року про право власності на житловий будинок, розташований в с.Вільхівці по вул.. Леніна №211 (203) в цілому на імя ОСОБА_5.

Тячівським РДПТІ в порушення вимог, затверджених Тимчасовим положенням про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно від 07.02.2002 року №7/5 із змінами та доповненнями від 19.05.2005 року №48/5 зареєстровано право власності за ОСОБА_5 на спірний житловий будинок в цілому. Після чого ОСОБА_11 по довіреності від 06.09.2007 року від Імені ОСОБА_5 28.09.2007 року продала вказаний будинок ОСОБА_4. В договорі купівлі-продажу ОСОБА_11 вказує, що приватизація земельної ділянки біля вказаного житлового будинку не проводилась. Таким чином ОСОБА_11, ввівши в оману ОСОБА_4, що земельна ділянка біля житлового будинку на час ним покупки була приватизована іншою особою. ОСОБА_4 17.01.2008 року перепродав спірний житловий будинок ОСОБА_3, і теж в Договорі купівлі-продажу вказав, що земельна ділянка не приватизована та норма її не встановлена, чим ввів в оману покупця ОСОБА_3, яка являється сусідкою ОСОБА_7, і добре знала всю ситуацію, що склалася навколо спірного житлового будинку, і, знаючи, що у будинку проживала інвалід першої групи ОСОБА_7, яка приватизувала земельну ділянку біля спірного житлового будинку. Незважаючи на те ОСОБА_3 придбала спірний житловий будинок, і сім років, будучи власником житлового будинку, не ставила питання про приватизацію земельної ділянки.

А тому позивачка просить визнати недійсним та скасувати рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради №94 від 30.08.2007 року, яким передано у приватну власність житловий будинок, що розташований в с. Вільхівці по вул.. Леніна, №211 (203) ОСОБА_5, свідоцтво №241 від 24.09.2007 року про право власності на житловий будинок, розташований в с. Вільхівці по вул.. Леніна №211 (203), що належить ОСОБА_5, Договір купівлі-продажу житлового будинку від 28.09.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі №8188, Договір купівлі-продажу житлового будинку від 17.01.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Тячівського нотаріального округу, зареєстрований у реєстрі №545.

Позивач та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатку до неї та просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_12, відповідачки ОСОБА_3, в судове засідання проти позову заперечив посилаючись на письмове заперечення в якому зазначив., що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є безпідставними, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, встановлених під час розгляду справи фактичних обставинах спору, а тому до задоволення не підлягають, виходячи з наступних мотивів:

У відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами від 17.01.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №545, відповідачка ОСОБА_3 є власником житлового будинку з надвірними спорудами (прибудова - літера Б, господарська зблокована будівля літера В, літня кухня літера Г, вбиральня літера Д, дроварня літера Ж), розташованого по вул. Леніна, №211 (на сьогоднішній день №203) у с. Вільхівці Тячівського району. Посилаючись на ст..204, ч.1,2 ст.328, ст.388 ЦК України стверджує, що відповідачка ОСОБА_3 є добросовісним набувачем житлового будинку №203 по вул. Леніна у с. Вільхівці Тячівського району, і не може бути позбавлена права власності на нього.

В свою чергу відповідач ОСОБА_4, що виступав продавцем за договором купівлі-продажу від 17.01.2008р. №545, набув права власності на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №8188,

.В свою чергу відповідач ОСОБА_5, що виступав продавцем за договором купівлі-продажу від . 27.09.2007р., набув права власності на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №241 від 24.09.2007р., виданого комітетом ОСОБА_2 сільської ради на підставі рішення виконавчого комітету №94 від 30.08.2007р.

Отже, всі юридично значимі дії щодо набуття і оформлення права власності на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці почергово ОСОБА_5, ОСОБА_13 та ОСОБА_3 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Разом з цим стверджує, що доводи позивачки про те, що житловий будинок по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці був побудований її матірю ОСОБА_9 є безпідставними, надуманими та не відповідають дійсності.

Із наявних у матеріалах справи копій погосподарських книг, що стосуються житлового будинку по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці з 1971 по 2005 роки, вбачається, що в господарстві, що знаходиться за адресою: с. Вільхівці, вул. Леніна, 203 (колишній №235/а) головою сім'ї був ОСОБА_5 а членами сім'ї були ОСОБА_14 (дружина), ОСОБА_15 (донька), ОСОБА_16 (син). Житловий будинок господарства побудований у 1970 році, загальною площею 100 кв.м., в тому числі житловою - 60 кв.м., матеріал стін цегла, матеріал покрівлі - шифер. За господарством закріплена земельна ділянка площею 0,15 га.

Із наявних у матеріалах справи копій погосподарських книг, що стосуються житлового будинку по вул. Леніна, 201 (колишній №235) у с. Вільхівці з 1967 по 2014 роки, вбачається, що в господарстві, що знаходиться за адресою: с. Вільхівці, вул. Леніна, 201, головою сім'ї був ОСОБА_17 ( членами сім'ї були ОСОБА_9 (померла у 1982 році), ОСОБА_7 (померла у 2012 році). Житловий будинок побудований у 1957 році, матеріал стін дерево, матеріал покрівлі - шифер.

Відповідно до відомостей, що містяться у наявному у матеріалах справи листі ОСОБА_2 сільської ради від 24.02.2016р. №48 погосподарський облік у ОСОБА_2 сільській раді ведеться починаючи з 1953 року. Гр. ОСОБА_5, 01.10.1947р.н., у 1970 році збудував новий житловий будинок з цегли на бетонному фундаменті, вкритий шифером по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці. Житловий будинок по вул. Леніна, 203 (двісті три) у с. Вільхівці, згідно записів у погосподарських книгах з 1970 по 2007 роки рахувався зареєстрованим за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 головою дворогосподарства. Згідно записів у погосподарських книгах житловий будинок побудований у 1970 році, матеріал стін цегла, дах - шифер, за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,15 га. У будинку у різний час значилися записаними як члени сімї голови дворогосподарства: ОСОБА_14, 1951р.н., - дружина, ОСОБА_15, 1972р.н., - донька, ОСОБА_16, 1979р.н. син. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.09.2007р. №241 право власності на житловий будинок по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці було оформлено за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно договору купівлі-продажу від 27.09.2007р. будинок був проданий ОСОБА_5 гр.ОСОБА_4, мешканцю с. Вільхівці-Вільхівчик,142. Згідно договору купівлі-продажу від 17.01.2008р. будинок був проданий ОСОБА_4 гр. ОСОБА_3, мешканці с. Вільхівці, вул. Леніна, 197, яка є його власником на даний час.

Відповідно до того ж листа, за гр. ОСОБА_9, 1905р.н., яка померла 08.11.1982р., а після її смерті за гр. ОСОБА_7, яка померла 16.04.2012р., згідно записів у погосподарських книгах був зареєстрований житловий будинок по вул. Леніна, 201 (двісті один) у с. Вільхівці, побудований у 1957 році, матеріал стін дерево, дах - шифер, за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,07 га. Гр. ОСОБА_9, 1905р.н., яка померла 08.11.1982р.н., будівництво нового житлового будинку з цегли, вкритого шифером чи перебудову будинку на старому місці у с. Вільхівці по вул. Головна, 235 (у подальшому вул. Леніна, 201) у період з 1971 по 1982 роки не проводила. Житлові будинки та дворогосподарства за адресними номерами: вул. Леніна, 201 (власники ОСОБА_10, ОСОБА_7) та вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці (власники ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3) не були тотожними, були і є двома різними житловими будинками. (а.с. т.1)

Свідоцтвом про забудову садиби у сільській місцевості стверджено, що відповідачу ОСОБА_5 надавався дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,07 га по вул. Головній у с. Вільхівці з присадибного фонду колгоспу

Згідно пояснень допитаного у судовому засіданні в якості свідка відповідача ОСОБА_5 він особисто будував житловий будинок за адресою с. Вільхівці, вул. Леніна, 203 у 1968 році.

Аналогічні показання щодо факту будівництва житлового будинку по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці ОСОБА_5 надали також у судовому засіданні і свідки: ОСОБА_18 (колишня дружина ОСОБА_5В.), ОСОБА_19 (рідна сестра ОСОБА_5В.), ОСОБА_10, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22

Стверджує, що відповідно до законодавства, що діяло на час закінчення будівництвом спірного будинку записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином стверджує, що право власності на житловий будинок по вул.. Леніна, 203 у с. Вільхівці набуто відповідачем ОСОБА_5 правомірно у відповідності до законодавства, що діяло на моменту набуття такого права.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачка ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги також тим, що оспорюваними правовстановлюючими документами та правочинами щодо житлового будинку по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці порушуються її спадкові права після смерті матері ОСОБА_9, яка померла 08.11.1982р.н., та сестри ОСОБА_7, яка померла 16.04.2012р.

Зазначені доводи не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Оскільки житловий будинок по вул.. Леніна,203 у с. Вільхівці не належав на праві власності ні ОСОБА_10, ні ОСОБА_7, то право на нього у жодному разі не може входити до складу спадщини, а отже, позивачка не має правових підстав стверджувати про свої права на цей будинок у порядку спадкування та про будь-яке їх порушення відповідачами у справі.

Приєднане позивачкою до позовної заяви свідоцтво про забудови садиби у сільській місцевості від не доводить факту виникнення у ОСОБА_10, яка померла 08.11.1982р., та відповідно у позивачки ОСОБА_1, будь-яких прав на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці, виходячи з наступного:

Архівним витягом з протоколу №2 загальних зборів уповноважених колгоспу «Зоря Комунізму» від 02.04.1971р. стверджено про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва нового будинку в с. Вільхівці, №235 на присадибній ділянці на старому місці при знесенні старого будинку.

Матеріалами справи встановлено, що житлові будинки та земельні ділянки по вул. Головна,235 та Головна,235а є двома різними будинками і земельними ділянками.

ОСОБА_2 сільської ради від 24.02.2016р. №48 стверджено, що адресний номер: с. Вільхівці, вул. Головна, №235, що існував станом на 1970-1972 роки, відповідає адресному номеру: с. Вільхівці, вул. Леніна, 201, а адресний номер: с. Вільхівці, вул. Головна, №235а, що існував станом на 1970-1972 роки, відповідає адресному номеру: с. Вільхівці, вул. Леніна, 203.

Крім цього, дозвіл на будівництво будинку на місці старого будинку №235 ОСОБА_10 отримала у 1971р., в той час, як ОСОБА_5 вже побудував новий будинок по вул. Головна,235а у 1968 році.

Таким чином стверджує, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено належними і допустимими доказами факту набуття, виникнення і наявності її прав на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці Тячівського району, та порушення, оспорення чи невизнання таких прав діями відповідачів, а тому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю третіх осіб Тячівської державної нотаріальної контори, Тячівського районного підприємства технічної інвентаризації, приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні, в тому числі допитаний як свідок , проти позову заперечив та пояснив, що він збудував житловий будинок в с. Вільхівці по вул.. Леніна, під теперішнім номером 203. Будівництво розпочав у 1967 році на земельній ділянці яка колись належала його дідусю та бабусі. На будівництво будинку подавав заяву до сільської ради, однак в той час колгосп виділяв по 5-7 соток земельних ділянок для будівництва житлового будинку. Тому і йому було видано рішення колгоспу на виділення земельної ділянки в урочищі Долина, іншої земельної ділянки йому не виділялося. Крім цього будинку на виділеній земельній ділянці він іншого не будував. Його бабуся ОСОБА_10 проживала в своєму будинку разом із дочкою, яка була інвалідом, а він у новозбудованому своєму будинку, де прожив разом з своєю сімєю 20 років, а потім з 1997 року переїхав проживати в Російську Федерацію. На продаж вказаного будинку він давав нотаріально посвідчене доручення у м. Харків своїй колишній дружині ОСОБА_18 Тому просить суд в задоволенні позову відмовити.

Подальший розгляд проведено у відсутності відповідача ОСОБА_5, на підставі ст. 169 ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник виконкому ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Представник третьої особи Тячівське бюро технічної інвентаризації в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у її відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради рішенням №94 від 30 серпня 2007 року «Про оформлення права власності на нерухоме майно в с. Вільхівці, по вул.. Леніна № 203/211» вирішено оформити право власності на нерухоме майно в с. Вільхівці, по вул.. Леніна № 203/211 в цілому за ОСОБА_5, а Тячівському РПТІ доручено провести реєстрацію вказаного майна.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними спорудами розташований в с. Вільхівці, вул.. Леніна №211(203), №241 від 24.09.2007 року.

Згідно договору купівлі продажу від 27.09.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_23Ш зареєстрованого в реєстрі за № 8188, ОСОБА_18, яка діяла від імені ОСОБА_5 за дорученням, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу-Чижовою Н.А. за реєстром №1037 від 06.09.2007 року продала вищевказаний будинок ОСОБА_4І

У відповідності до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами від 17.01.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №545, відповідачка ОСОБА_3 є власником житлового будинку з надвірними спорудами (прибудова - літера Б, господарська зблокована будівля літера В, літня кухня літера Г, вбиральня літера Д, дроварня літера Ж), розташованого по вул. Леніна, №211 (на сьогоднішній день №203) у с. Вільхівці Тячівського району.

За приписами статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Та згідно ч.1,2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

А згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Твердження позивача та її представників про те, що вище вказаний будинок належав матері позивачки ОСОБА_9, в судовому засіданні належними та допустимими доказами не підтверджено.

Дослідженими в судовому засіданні копіями погосподарських книг, що стосуються житлового будинку по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці з 1971 по 2005 роки, стверджено, що в господарстві, що знаходиться за адресою: с. Вільхівці, вул. Леніна, 203 (колишній №235/а) головою сім'ї був ОСОБА_5 а членами сім'ї були ОСОБА_14 (дружина), ОСОБА_15 (донька), ОСОБА_16 (син). Житловий будинок господарства побудований у 1970 році, загальною площею 100 кв.м., в тому числі житловою - 60 кв.м., матеріал стін цегла, матеріал покрівлі - шифер. За господарством закріплена земельна ділянка площею 0,15 га. ( Т2 а.с.17-27)

Також копіями погосподарських книг, що стосуються житлового будинку по вул. Леніна, 201 (колишній №235) у с. Вільхівці з 1967 по 2014 роки, стверджено, що в господарстві, що знаходиться за адресою: с. Вільхівці, вул. Леніна, 201 головою сім'ї був ОСОБА_17, а членами сім'ї були ОСОБА_9 (померла у 1982 році), ОСОБА_7 (померла у 2012 році). Житловий будинок побудований у 1957 році, матеріал стін дерево, матеріал покрівлі - шифер. ( Т2а.с.5-17)

Згідно листа ОСОБА_2 сільської ради від 24.02.2016р. №50 погосподарський облік у ОСОБА_2 сільській раді ведеться, починаючи з 1953 року. Гр. ОСОБА_5, 01.10.1947р.н., у 1970 році збудував новий житловий будинок з цегли на бетонному фундаменті, вкритий шифером, по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці. Житловий будинок по вул. Леніна, 203 (двісті три) у с. Вільхівці, згідно записів у погосподарських книгах з 1970 по 2007 роки рахувався зареєстрованим за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 головою дворогосподарства. Згідно записів у погосподарських книгах житловий будинок побудований у 1970 році, матеріал стін цегла, дах - шифер, за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,15 га. У будинку у різний час значилися записаними як члени сімї голови дворогосподарства: ОСОБА_14, 1951р.н., - дружина, ОСОБА_15, 1972р.н., - донька, ОСОБА_16, 1979р.н. син. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.09.2007р. №241 право власності на житловий будинок по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці було оформлено за гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно договору купівлі-продажу від 27.09.2007р. будинок був проданий ОСОБА_5 гр.ОСОБА_4, мешканцю с. Вільхівці-Вільхівчик,142. Згідно договору купівлі-продажу від 17.01.2008р. будинок був проданий ОСОБА_4 гр. ОСОБА_3, мешканці с. Вільхівці, вул. Леніна, 197, яка є його власником на даний час. ( Т2а.с. 54-56).

Відповідно до того ж листа, за гр. ОСОБА_9, 1905р.н., яка померла 08.11.1982р., а після її смерті за гр. ОСОБА_7, яка померла 16.04.2012р., згідно записів у погосподарських книгах був зареєстрований житловий будинок по вул. Леніна, 201 (двісті один) у с. Вільхівці, побудований у 1957 році, матеріал стін дерево, дах - шифер, за будинком закріплена земельна ділянка площею 0,07 га. Гр. ОСОБА_9, 1905р.н., яка померла 08.11.1982р.н., будівництво нового житлового будинку з цегли, вкритого шифером чи перебудову будинку на старому місці у с. Вільхівці по вул. Головна, 235 (у подальшому вул. Леніна, 201) у період з 1971 по 1982 роки не проводила.Житлові будинки та дворогосподарства за адресними номерами: вул. Леніна, 201 (власники ОСОБА_10, ОСОБА_7) та вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці (власники ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3) не були тотожними, були і є двома різними житловими будинками.

Свідоцтвом про забудову садиби у сільській місцевості стверджено, що відповідачу ОСОБА_5 надавався дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,07 га по вул. Головній у с. Вільхівці з присадибного фонду колгоспу ( Т-2а.с. 34-41)

Згідно пояснень допитаного у судовому засіданні в якості свідка відповідача ОСОБА_5 він особисто будував житловий будинок за адресою с. Вільхівці, вул. Леніна, 203 у 1967 році.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 є рідним братом її чоловіка. Він разом з своєю сімєю проживав у будинку під № 203, а ОСОБА_10 разом з своєю дочкою ОСОБА_24, проживала у будинку під № 201 постійно і померла в 1982 році.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 розпочав будівництвом житловий будинок під № 203 у 1967 році, а закінчив будівництво у 1970 році. ОСОБА_10 за своє життя не будувала ніякого будинку.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом ОСОБА_5, який розпочав будівництво в 1967 році житлового будинку під № 203, а закінчив будівництво у 1970 році. ОСОБА_10 проживала у старому будинку. Біля цього старого будинку побудовано два нові будинки. З лівого боку ОСОБА_4, а ОСОБА_5 з правого боку. ОСОБА_10 не будувала жодного будинку, вона не мала на це коштів.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_5 з яким уклала шлюб у 1970 році. Із цього часу вона проживала у спірному житловому будинку до 2004 року . Коли вона розпочала проживати з ОСОБА_5 будинок вже був збудований. Їй відомо, що розпочато будівництво будинку в 1967 -1968 рр., а закінчено у 1970 році. ОСОБА_10 це бабуся її колишнього чоловіка, яка проживала по сусідству з ними у іншому житловому будинку, однак в одному дворогосподарстві. У бабусі був будинок під № 201, а у них з ОСОБА_5 був під № 203. У старому будинку бабуся проживала до 1982 року, а після її смерті залишилася проживати її дочка ОСОБА_24. ОСОБА_10 ніколи не перебудовувала свій старий будинок. У 2008 році по дорученню ОСОБА_5 вона оформила право власності за ним на будинок, в якому вони проживали під № 203.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестра ОСОБА_5 і їй відомо, що її брат розпочав будівництво житлового будинку під № 203 у 1967 році, а у 1970 році закінчив. ОСОБА_10 це її бабуся, яка проживала в старому будинку під № 201. Свій будинок ОСОБА_10 ніколи не перебудовувала. ОСОБА_25 два роки назад зніс старий будинок бабусі і побудував новий.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що йому відомо, що спірний житловий будинок розпочатий будівництвом у 1967 році, а закінченийу 1970 році. ОСОБА_10 проживала у старому будинку до своєї смерті і ніколи його не перебудовувала.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що він є братом ОСОБА_5 і йому відомо, що спірний житловий будинок побудований останнім у 1967-1968 рр. Він допомагав брату будувати будинок завозив гравій. Закінчено будівництво будинку у 1970 році.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що житловий будинок по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці будувався приблизно у 1972-1973 роках. Він особисто працював на будівництві фундаменту декілька днів. Нова хата була з дерева на бетонному фундаменті. За роботу йому платила ОСОБА_9. ОСОБА_10 з чоловіком жили у старій хаті, яка знаходилася біля нового будинку, який будувався. Він особисто знає ОСОБА_5, який також будував новий будинок. Після того, як будинок був збудований, у ньому проживав ОСОБА_5 разом з сімєю до того моменту, доки не розлучився з дружиною, а ОСОБА_10 з чоловіком та донькою ОСОБА_7, яка була інвалідом, жили у старій хаті.. Новий будинок знаходився на городі ОСОБА_10 з правого боку від старого будинку ОСОБА_10 Старий будинок, у якому проживала ОСОБА_10 та ОСОБА_7, був знесений декілька років тому.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. Житловий будинок по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці будувався приблизно у 1968 році його бабкою ОСОБА_9 та дідом ОСОБА_28. ОСОБА_5 проживав у новому будинку з 1970 року, оскільки потрібно було доглядати за бабою та дідом а також за тіткою ОСОБА_7 ОСОБА_5 разом з сімєю проживав у новому будинку, а дід і баба ОСОБА_28, ОСОБА_10 та тітка ОСОБА_7 проживали у старому будинку. Новий будинок побудувався на бабиній землі. ОСОБА_5 повинен був доглядати за тіткою ОСОБА_7 Він будував свій будинок по вул.. Леніна,199 у 1974-1976 роках також на бабиній землі. Баба ОСОБА_10 надала йому земельну ділянку приблизно 7 соток під будівництво будинку. План на будинок оформлявся на нього або на його батька, точно не памятає. Його житловий будинок по вул.. Леніна, 199 був побудований зліва від старого будинку, у якому проживала баба ОСОБА_10, а житловий будинок по вул.. Леніна,203, у якому проживав ОСОБА_5 був побудований з правого боку від старого будинку. Старий будинок, у якому проживала ОСОБА_10 був знесений декілька років тому, і на його місці на даний час побудований будинок ОСОБА_8. Його баба ОСОБА_10 залишала заповіт на його імя, і він декілька років тому ходив до нотаріуса оформляти документи на своє імя і приватизував земельну ділянку.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що житловий будинок по вул. Леніна,203 у с. Вільхівці будувався, коли йому було приблизно 3-4 роки. Наскільки йому відомо хату будувала ОСОБА_9. З дитинства він проживав разом з бабою ОСОБА_10 по вул. Леніна,235 у с. Вільхівці до 14-річного віку. У баби була донька ОСОБА_7 - інвалід. ОСОБА_5 разом з сімєю проживав у новому будинку з 1970 року, його пустила туди жити баба ОСОБА_10 і він мав доглядати за тіткою ОСОБА_7 Стара і нова хати знаходилися у одному дворі одна біля одної. Баба померла у старій хаті. У якийсь момент ОСОБА_5 поїхав з Вільхівців у Москву і більше не повертався. Його жінка ще деякий час пожила у будинку, а потім і сама поїхала. У 2008 році вона прийшла і продала будинок. Інваліда ОСОБА_7 забрали у с. Вільхівці-Лази до її сестри його матері ОСОБА_1 У 2003 році необхідно було роботи державний акт на землю, бо в той час всі робили приватизацію. Приватизацію землі зробили на імя ОСОБА_7 Виготовленням документів займався ОСОБА_29. Старий будинок, у якому проживала ОСОБА_10 був знесений декілька років тому, і на його місці на даний час ним побудований новий будинок для ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснила, що з 1985 року проживає у с. Вільхівці, а до того часу жила в іншому місці. У житловому будинку по вул.. Леніна,203 проживав ОСОБА_5 разом з сімєю. Разом з ними жила ОСОБА_7, яка була інвалідом і за якою вів догляд ОСОБА_5 Близько 13 років тому сімя ОСОБА_5 розпалася, він поїхав на заробітки, його дружина також поїхала на заробітки. Інваліда ОСОБА_7 не було кому доглядати і вона переїхала до сестри ОСОБА_1 Старий будинок був знесений декілька років тому, і на його місці на даний час побудований будинок ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що спірний житловий будинок побудувала ОСОБА_10, однак в ньому прожив ОСОБА_5 ОСОБА_10І проживала у старому житловому будинку із дочкою, яка була інвалід.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_27 і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3. Коли вона прийшла проживати за вказаною адресою у 1979 році, у житловому будинку по вул. Леніна,203 проживав ОСОБА_5 разом з сімєю. Нова хата вже була побудована. Стара хата також стояла. Баба ОСОБА_10 жила у старій хаті разом з ОСОБА_7, яка була інвалідом. У них з ОСОБА_5 було все спільне. Баба говорила, що хата лишиться тому, хто догляне її та інваліда ОСОБА_7 ОСОБА_10 працювала у радгоспі. ОСОБА_10 померла у старій хаті. Під будівництво їхнього будинку по вул. Леніна, 199 у с. Вільхівці баба ОСОБА_10 також виділила частину своєї земельної ділянки. Земельну ділянку біля будинку по вул. Леніна,203 обробляв ОСОБА_5, оскільки баба була неспроможна вже працювати. Доглядати інваліда ОСОБА_7 ніхто не хотів і вона не хотіла ні до кого йти. Твердження свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_31 про те що спірний будинок збудований ОСОБА_10 суд до уваги, як доказ, не бере, оскільки іншими наведеними доказами стверджено, що саме ОСОБА_5 будував цей будинок.

Отже з наведеного вбачається, що виникнення права власності на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці регулювалось: положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

З наведених норм закону вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином право власності на житловий будинок по вул.. Леніна, 203 у с. Вільхівці набуто відповідачем ОСОБА_5 правомірно у відповідності до законодавства, що діяло на моменту набуття такого права.

Відповідно до норм розділу VII «Спадкове право» Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, спадкуванню підлягає майно, яке у встановленому законом порядку належало на праві власності спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

За приписами ч.1 ст.1216 ЦК України 2003 року спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Та відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

08.11.1982р.н. померла мати позивачки ОСОБА_9 та 16.04.2012р. померла сестра позивачки ОСОБА_7, однак при житті права власності на житловий будинок №203 по вул.. Леніна у с. Вільхівці не набували.

Таким чином, оскільки вказаний житловий будинок не належав на праві власності ні ОСОБА_10 ні ОСОБА_7, то право на нього у жодному разі не може входити до складу спадщини, а отже, позивачка не має правових підстав стверджувати про свої права на цей будинок у порядку спадкування та про будь-яке їх порушення відповідачами у справі.

Не доводить факту виникнення у ОСОБА_10, яка померла 08.11.1982р., та відповідно у позивачки ОСОБА_1, будь-яких прав на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці і свідоцтво про забудови садиби у сільській місцевості, оскільки архівним витягом з протоколу №2 загальних зборів уповноважених колгоспу «Зоря Комунізму» від 02.04.1971р. стверджено про виділення ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва нового будинку в с. Вільхівці, №235 на присадибній ділянці на старому місці при знесенні старого будинку. (а.с. Т2 а.с.166).

Також листом ОСОБА_2 сільської ради від 24.02.2016р. №50 стверджено, що адресний номер: с. Вільхівці, вул. Головна, №235, що існував станом на 1970-1972 роки, відповідає адресному номеру: с. Вільхівці, вул. Леніна, 201, а адресний номер: с. Вільхівці, вул. Головна, №235а, що існував станом на 1970-1972 роки, відповідає адресному номеру: с. Вільхівці, вул. Леніна, 203.

Крім цього, дозвіл на будівництво будинку на місці старого будинку №235 ОСОБА_10 отримала у 1971р., в той час як ОСОБА_5 вже побудував новий будинок по вул. Головна,235а у 1968 році.

А також планом взаємного розташування земельних ділянок та будівель в с. Вільхівці по вул.. Леніна №№197/205,199/207,201/209,203/211,205/213,207/2015 та викопійованням з генплану с. Вільхівці з на нанесеним планом земельних ділянок стверджено, що у житлового будинку №203 та цу житлового будинку № 201 є різні суміжні сусіди і це узгоджується із планами забудови земельних ділянок, які містяться у свідоцтвах на забудову ОСОБА_5 та ОСОБА_10

Разом з цим свідок ОСОБА_32, що є головним архітектором району, в судовому засіданні пояснив, що виходячи із плану забудови суміжними землекористувачами є ОСОБА_16 і ОСОБА_17 зліва і справа.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 15, ч.1 ст.16 ЦК України, ч. 1 ст.3, ч.1 ст.15 ЦПК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав.

Особа на власний розсуд здійснює своє право на захист і розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України).

Докази повинні бути належними і допустимими. (ст.ст.58,59 ЦПК України).

Позивачкою ОСОБА_1 у відповідності до зазначених норм процесуального закону не доведено належними і допустимими доказами факту набуття, виникнення і наявності її прав на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці Тячівського району, та порушення, оспорення чи невизнання таких прав діями відповідачів.

Виходячи з цього, жодні майнові, спадкові чи інші права позивачки не порушуються, а тому вона не має права вимоги щодо скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради від 2007р. про оформлення права власності на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.09.2007р. на житловий будинок по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці, визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку по вул. Леніна, 203 у с. Вільхівці від 27.09.2007р. № та від 17.01.2008р. №545.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 94 від 30.08.2007 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок № 241 від 24.09.2007 року, договорів купівлі-продажу № 8188 від 28.09.2007 року, № 545 від 17.01.2008 року слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, ч.1 ст.15 , ст.ст. 60, 169, 209, 213, 215 ч. 1 ст.3, ЦПК України, розділом VII «Спадкове право» Цивільного кодексу України у редакції 1963 року, ч.1 ст.1216 ЦК України 2003 року, ч. 1 статті 15, ч.1 ст.16 , ч.1 ст.1218 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР , Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконкому ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора, Тячівське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішення виконкому ОСОБА_2 сільської ради № 94 від 30.08.2007 року, свідоцтва про право власності на житловий будинок № 241 від 24.09.2007 року, договорів купівлі-продажу № 8188 від 28.09.2007 року, № 545 від 17.01.2008 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В.В. Чопик.