АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівМазурик О.Ф., Шебуєвої В.А.
при секретаріГоін В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2013 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Сумської обласної філії акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2013 року позов задоволено./а.с. 60-63/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не перевірена обставина фактичного отримання коштів позичальником, яке у відповідності до розділу 3 договору здійснюється за попередньою заявою позичальника. Крім того, вказував на те, що рішенням Господарського суду Сумської області від 20.06.2013 р. з позичальника ПАТ «Конотопський арматурний завод» стягнуто заборгованість за кредитним договором, а тому стягнення з поручителя призводить до подвійного стягнення. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Справа №758/7533/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4370 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Трегубенко Л.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що 15.08.2011 р. позивач, ПАТ АБ «Укргазбанк», у особі Сумської обласної дирекції, уклав з ПАТ «Конотопський арматурний завод» кредитний договір № 031- КЛ та 01.06.2012 р. - додатковий договір № 1 до нього, відповідно до якого відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію з 15.08.2011 р. по 14.02.2013 р., з загальним лімітом у сумі 3.000.000 грн. та сплатою процентів за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п. 1.3 цього договору, в розмірі 18% річних (а. с. 10-19).

15.08.2011 р. позивач у забезпечення виконання кредитних зобов'язань уклав з відповідачем, ОСОБА_5, і позичальником договір поруки № 1, відповідно до якого поручитель взяв на себе повну солідарну відповідальність за порушення виконання зобов'язань за кредитним договором (п. 1.2 договору поруки).

Пунктом 1.3 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки.

Станом на 11.09.2013 р. загальна заборгованість позичальника за кредитним договором складає суму 3.293.944 грн. 51 коп., у тому числі: за кредитом прострочена - 2.777.356 грн. 32 коп.; за процентами прострочена - 215.264 грн. 13 коп.; нарахована пеня за несвоєчасну сплату кредиту - 275.463 грн. 40 коп. та пеня за несвоєчасну сплату процентів 8.359 грн.51 коп. ( а. с. 40, 43).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України про те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу та ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, про те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Доводи апеляційної скарги, щодо обставин перевірки отримання коштів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в суді першої інстанції ОСОБА_5 таке клопотання не подавалось, про наявність судового провадження він був обізнаний, оскільки отримував судові повістки, про що свідчать матеріали справи. Жодних доказів неможливості подання своїх обґрунтованих заперечень, з посиланням в тому числі на дослідження судом першої інстанції даних щодо отримання коштів, в порядку, передбаченому кредитним договором, апелянтом не надано.

Крім того, наявність заборгованості по кредитному договору також встановлена рішенням Господарського суду Сумської області від 20.06.2013 р. / а.с.50-52/

Доводи апеляційної скарги щодо наявності рішення про стягнення заборгованості з основного боржника та подвійності стягнення, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки за договором поруки від 15.08.2011 р. ОСОБА_5 несе солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань по договору / п. 1.2 договору а.с.20/, а в разі виконання зобов'язання перед кредитором, поручитель набуває права зворотної вимоги до позичальника у розмірі виконаного зобов'язання / п. 4.1 договору а.с.21/.

Так, у відповідності до ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Наявність рішення суду про стягнення з ПАТ «Конотопський арматурний завод» заборгованості, не свідчить про виконання обов'язку по сплаті заборгованості за кредитним договором, а у разі виконання такого обов'язку, солідарне зобов'язання ОСОБА_5 буде припиненим перед кредитором, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції про стягнення заборгованості з поручителя не є подвійним стягненням.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2013 року - відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 14 жовтня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: