Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 Справа №607/3813/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О.П.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , у якому зазначив, що є рідним сином спадкодавця своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла 06 жовтня 2015 року у с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області. Вказав, що 10 жовтня 2014 року мати склала заповіт, згідно із яким усе належне їй на час смерті майно заповіла йому . Після смерті матері відповідач ОСОБА_3, його рідний брат, звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про прийняття обов"язкової частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5, посилаючись на те, що він є непрацездатним спадкоємцем першої черги, відтак має право на спадкування половини від частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом. Однак, позивач просить усунути від спадкування за законом відповідача відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України з тих підстав, що він ухилявся від надання допомоги матері, яка була хворою , в силу похилого віку, не могла самостійно забезпечувати свої побутові потреби та потребувала стороннього догляду .Так, приблизно із 83-річного віку у ОСОБА_5 погіршився стан здоров"я , внаслідок чого вона не могла самостійно утримувати будинок, господарські будівлі та присадибну земельну ділянку, носити воду, опалювати будинок прибирати, готувати їжу. За весь цей період із 2009 року по 2015 рік відповідач жодного разу не приїхав щоб допомогти матері, незважаючи на його та її неодноразові прохання, та достеменно знаючи про стан здоров"я матері та умови її проживання, оскільки, щорічно приїжджав на свята - Різдво та Великодень. Так само на неодноразові прохання позивача щодо проведення спільними силами ремонту будинку , облаштування у ньому санвузла, проведення води для полегшення умов проживання матері чи хоча б надання матеріальної підтримки для цього, категорично відмовлявся . За таких обставин позивач стверджує, що змушений був залишити роботу , власними силами та за власні кошти провести капітальний ремонт будинку, провести водопровід, каналізацію, замінити вікна та двері, відремонтувати підлогу і стіни , у чому відповідач не приймав будь-якої участі. Упродовж останніх років життя ОСОБА_5 часто та важко хворіла - у 2010 році отримала перелом ноги, внаслідок чого тривалий час була повністю нерухома , у 2012 році захворіла на запалення легень, у 2013 році лікувалась у Тернопільському обласному онкологічному диспансері із онкологічним діагнозом, у вересні-жовтні 2015 року перебувала на лікуванні у хірургічному відділенні Тернопільської районної клінічної лікарні, у неї сильно загострилася хвороба Паркінсона, що в сукупності унеможливило приготування нею їжі, прибирання, часто навіть пересування по будинку. Відповідач категорично відмовився взяти будь-яку участь у догляді за матір"ю, внаслідок чого позивач змушений був самотужки, здійснювати догляд за нею. Позивач також вказує, що в останній місяць життя , на його прохання приїхати до матері , відповідач відповів ,що він не реанімолог, тому допомогти їй не може, і приїхав лише на похорон. При цьому, відповідач відмовився взяти будь-яку участь , організаційну та матеріальну у похованні матері , поминальному обіді, всі витрати поніс позивач .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, пояснили, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, тому є всі підстави для усунення його від спадкування за законом. На всі прохання позивача про надання матері будь-якої допомоги , фізичної , матеріальної відповідач категорично відмовлявся. Таким чином позивач , змушений був залишити роботу та самостійно доглядати матір, купувати їй необхідні ліки, викликати лікаря, готувати їжу, забезпечувати належні умови її життя. Оскільки, відповідач ухилявся від надання допомоги матері, яка внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби не могла самостійно забезпечити умови свого життя, тому позивач вимушений звернутись до суду в порядку ст. 1224 ЦПК України та усунути відповідача від права на спадщину за законом .

Представники відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_1 (син ) та адвокат ОСОБА_4 заявлених позовних вимог не визнали, в суді пояснили, що вважають позов безпідставним , оскільки позивачем та його представником не доведено факту ухилення ОСОБА_3 від надання допомоги матері як спадкодавцеві та факту перебування спадкодавця в безпорадному стані. При цьому просять суд взяти до уваги, що відповідач ОСОБА_3 , будучи пенсіонером , все одно працює за контрактом у ОСОБА_6 , тому в силу своєї роботи не міг бути часто в Україні, приїжджав лише на свята, перед смертю матері бачив її на Пасху у 2015 році. Також, відповідач утримує дружину, яка перенесла інсульт, окрім цього, спадкодавцеві ОСОБА_5, яка внаслідок похилого віку, тяжкої хвороби не могла самостійно забезпечити умови свого життя, надавав допомогу позивач, відтак вона не перебувала у безпорадному стані.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідними синами ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 померла 06 жовтня 2015 року у віці 89 років у с. Шляхтинці Тернопільського району Тернопільської області, про що 07 жовтня 2015 року складено відповідний актовий запис № 14 Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

ОСОБА_5 10 жовтня 2014 року склала заповіт , згідно із яким на випадок свої смерті зробила розпорядження про те, щоб все майно, де б воно не знаходилось із чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті , заповіла позивачу ОСОБА_1 Указаний заповіт посвідчений 10 жовтня 2014 року секретарем Шляхтинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_7.

Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої матері ОСОБА_5

При цьому спадкоємцями першої черги за законом за спадкодавцем ОСОБА_5 також є позивач , та відповідач.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_8 із заявою про прийняття обов"язкової частки у спадковому майні після смерті ОСОБА_5, посилаючись на те, що є непрацездатним спадкоємцем першої черги , а відтак має право на спадкування половини від частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом відповідно до вимог ст. 1241 Цивільного кодексу (ЦК ) України .

Як убачається із медичної картки амбулаторної хворої № 104835 Тернопільської районної центральної лікарні ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 , пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - упродовж останніх років життя ОСОБА_5 часто та важко хворіла - у 2010 році отримала перелом ноги, внаслідок чого тривалий час була повністю нерухома , у 2012 році захворіла на важку пневмонію та бронхіт, у 2013 році лікувалась у Тернопільському обласному онкологічному диспансері із онкологічним діагнозом ( рак шкіри), у вересні-жовтні 2015 року перебувала на лікуванні у хірургічному відділенні Тернопільської районної клінічної лікарні, у неї сильно загострилася хвороба Паркінсона . Відповідно до посмертного епікризу безпосередніми причинами смерті ОСОБА_5 вказані : серцево-судинна недостатність; атеросклероз з гіпертонією; ішемічна хвороба серця. Наведене представниками відповідача не оспорювалось.

Внаслідок зазначених тяжких хвороб та в силу свого віку спадкодавець ОСОБА_5 О, П. перебувала в безпорадному стані та потребувала допомоги відповідача.

Свідки ОСОБА_9,ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в судовому засідання пояснили, що догляд за своєю матір"ю, яка дійсно через вік та стан здоров"я потребула постійної сторонньої допомоги через безпомічність , утримання та ремонт будинку в якому вона проживала , здійснював виключно позивач одноособово та за власні кошти , відповідач , маючи змогу , на прохання позивача надати будь-яку допомогу - відмовлявся, ніякої допомоги не надавав, на похороні матері він стояв осторонь.

Також свідок ОСОБА_13 у суді зазначив , що є лікарем УЗД, сусідом позивача, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, неодноразово проводив консультації ОСОБА_5, на прохання позивача та його дружини ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_14 у суді підтвердив, що є сімейним лікарем , у с. Шляхтинці працює з 2009 року , саме позивач неодноразово викликав його до хворої матері , за якою здійснював догляд, яка важко хворіла ( пневмонія, гіпертонічна хвороба, серцева недостатніть, рак шкіри ).

Допитаний як свідок відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що близько 20-ти років працює у ОСОБА_6, на даний час є пенсіонером , але продовжує працювати . В Україні разом із його дружиною проживає син ОСОБА_1. Коли приїжджав в Україну, 5-6 разів на рік, завжди привозив матері гостинці, пригадує про те, що приблизно у 2012 році надав матері грошові кошти в сумі 100 доларів на лікування зубів . Не заперечив того, що матір потребувала допомоги та того, що догляд за матір"ю здійснював саме позивач, матеріально і фізично , оскільки він (ОСОБА_3 ) в силу своєї роботи не міг це робити . Хоча не заперечив про те, що він мав матеріальну змогу надавати таку допомогу матері . За таких обставин вважає, що має право на обов"язкову частку у спадковому майні, тому й звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов"язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено відповідальний відказ.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 " Про судову практику у справах про спадкування" роз"яснено судам, що правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки .

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, при розгляді таких справ суду належить з"ясувати ,чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Судом установлено , що спадкодавець ОСОБА_5 перебувала в безпорадному стані через похилий вік та тяжкі хвороби, через що потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування , у тому числі від відповідача , навіть за умови отримання такої допомоги від позивача .

Натомість відповідачем та його представниками будь-яких належних та допустимих доказів на спростування того , що ОСОБА_3 маючи матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу матері ОСОБА_5 , такої допомоги не надавав , у судовому засіданні не надано.

З огляду на наведене, суд, виконавши вимоги закону щодо повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, а також надавши належну оцінку наданим доказам, вважає ,що позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими, тому підлягають до задоволення .

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 551,20 гривень сплаченого судового збору при подачі позовної заяви .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 1223, 1224 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 06 жовтня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551,20 гривень судового збору .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_15