У х в а л а

"14" серпня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Астахова О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеровент» про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку, компенсації за невикористану відпустку, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просить стягнути із відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у розмірі 21 399,18 грн., компенсації втрати частини заробітку в розмірі 1849,43 грн., компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у розмірі 8430,39 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 18 597,98 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

У п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23 грудня 2011 року роз'яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати").

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та відповідно до довідки ТОВ «Аеровент» від 13.02.2017 року №1302/03 убачається, що позивачу за січень-грудень 2016 року було нараховано, однак не виплачено 21 399,18 грн. заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно із ч. 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Разом з тим, позивачем не долучено до позовної заяви копії ухвали суду про відмову у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеровент» на його користь нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати або копію ухвали про скасування судом судового наказу. А тому даний недолік підлягає усуненню, оскільки вказана обставина має суттєве значення для вирішення питання відкриття провадження у справі.

Згідно із ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 96, 118, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеровент» про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку, компенсації за невикористану відпустку, середньої заробітної плати за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати трьох днів з дня отримання ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: