Справа № 522/897/17
Провадження № 2/522/3251/17
04 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.
при секретарі Шеян І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Приватногоакціонерноготовариства «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -
ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування» звернулось до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 9682, 62 грн., а також суму судового збору у розмірі 1378, 00 грн., посилаючись на те, що 13 січня 2014 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, що призвело до механічних ушкоджень автомобілю. Вина водія ОСОБА_1 в вищевказаному ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року.
Також позивач вказує, що оскільки автомобіль НОМЕР_2 був застрахований ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування» згідно договору добровільного страхування №345751Га/13о, позивач сплатив на рахунок ТОВ «Джерман Автоцентр» суму страхового відшкодування у розмірі 29 964, 79 грн. на ремонт пошкодженого автомобіля НОМЕР_2.
Відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № НОМЕР_3 від 06 квітня 2016 pоку, позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про сплату виплаченого страхового відшкодування, однак відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо відшкодування шкоди.
Представник ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування» у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, та розглядати справу в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, був сповіщений про розгляд справи належним чином згідно вимог ст. 74 ЦПК України, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв.
У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.
Від ОСОБА_1 до суду повернулось поштове повідомлення форми Ф-20 за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків ОСОБА_1, тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування» обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що 13 січня 2014 року близько 10 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1 по вул. Базарна 98 в м. Одесі, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3, що призвело до механічних ушкоджень автомобілю.
В результаті зіткнення автомобіль НОМЕР_2 зазнав механічних ушкоджень заднього бамперу, правого крила та потертості краски задньої правої двері , що було зафіксовано працівниками ДАІ та підтверджується відповідною довідкою УДАІ ГУМВС України від 13 січня 204 року.
Вина ОСОБА_1 в вищевказаному ДТП підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2014 року, якою відповідач був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП.
Згідно договору добровільного страхування №345751Га/13овід 27 грудня 2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_2, була застрахована у ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування».
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічне положення закріплено у ст. 27 ЗУ «Про страхування.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування з договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Так, цивільно правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «ХДІ страхування» згідно полісу №АС5500865, які виплатили позивачу ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування» 20 282, 17 грн.
Судом також встановлено, що відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № НОМЕР_3 від 06 квітня 2016 pоку, позивач звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про сплату виплаченого страхового відшкодування, однак відповідач ухиляється від виконання обов'язку щодо відшкодування шкоди. Отже, є підстави вважати, що відповідач ухиляється від добровільного виконання обов'язку щодо відшкодування вищевказаної шкоди.
На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Таким чином, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 повинен відшкодувати на користь позивача сплачену суму страхового відшкодування у розмірі 9682, 62 грн.
Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиплати ОСОБА_1 суми страхового відшкодування позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378, 00 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 «СК «АХА Страхування».
Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 8, 20, 27 ЗУ «Про страхування», ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 509, 526, 530, 629, 993, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Ю.Б. Свячена