Справа № 457/1155/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/783/3965/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3 представника позивачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_6, на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 20 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 10.11.2016 року розірвано з встановленням позивачці дошлюбного прізвища ОСОБА_4. Доньки від цього шлюбу проживають разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, у вихованні та їх розвитку участі не приймає. Стверджувала, що «відповідач забезпечений постійною роботою водієм на підприємстві у м. Дрогобичі. Інших дітей, непрацездатних батьків у відповідача не має, аліменти він нікому не сплачує» (а.с. 1-2, 18-19).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей:ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.11.2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 57).

Дане рішення оскаржив ОСОБА_5 представник відповідача ОСОБА_6

Апелянт просить рішення суду скасувати та відмовити у позові, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Стверджує, що відповідач утримує дітей, «оскільки мешкає з ними».

Також стверджує, що відповідач не має у власності нерухомого майна та транспортних засобів, не має стабільного місця праці і задовольняється тимчасовими заробітками, перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому вважає, що суд не мав права стягувати аліменти у частці від доходу (а.с. 60).

Апелянт і його представник, будучи двічі своєчасно належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 83-90), в судове засідання не зявилися і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до частини 2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріалами справи стверджується, що позивачка разом з дітьми є зареєстрованою та фактично проживає у місті Києві і згідно довідки Дошкільного навчального закладу № 608 від 29 серпня 2017 року № 64 діти з грудня 2016 року по даний час відвідують згаданий дошкільний навчальний заклад Оболонського району м. Києва (а.с. 92).

Як стверджується копією трудової книжки позивачки, остання на даний час ніде не працює, а до того тривалий час перебувала на обліку в центрі зайнятості та отримувала допомогу з безробіття (а.с. 93-98).

За вище наведених обставин колегія суддів доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач утримує дітей, «оскільки мешкає з ними», визнає необґрунтованими і такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

За змістом статей 183 та 184 Сімейного кодексу України, за загальним правилом розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини і суд має право визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі лише за заявою одержувача.

Позивачка, як одержувач аліментів, у поданому нею до суду позові просила визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, як батька дітей.

Представник позивачки в суді апеляційної інстанції заперечила доводи апелянта про те, що він ніде не працює, та стверджувала і наполягала на тому, що відповідач має стабільне місце праці та регулярні доходи.

На вимогу суду апеляційної інстанції (а.с. 84, 85, 88) апелянтом і його представником так і не було подано до суду копії трудової книжки відповідача, а також будь-яких інших доказів, які б спростовували твердження сторони позивача про наявність у нього стабільного місця праці та регулярних доходів.

У вимогах поданої до суду апеляційної скарги відповідач не наводить будь-якої твердої грошової суми, яку він згоден і може сплачувати як аліменти, і взагалі просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 60).

Будь-яких інших обставин, які мають істотне значення для справи, зокрема які б могли слугувати правовою підставою для зміни розміру аліментів, присуджених до стягнення з відповідача оскаржуваним рішенням суду, у апеляційній скарзі також не наведено.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_6, відхилити та залишити рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 20 лютого 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: