Справа № 352/1843/17
Провадження № 2/352/1184/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Гургули В.Б.

секретаря Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на будинковолодіння у порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що її батько ОСОБА_3, був власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 та проживав в ньому, що підтверджується технічним паспортом на будинковолодіння, довідкою Марковецької сільської ради від 11.10.2017р. №695.

02 березня 2000 року ОСОБА_3, при житті, склав заповіт, який було посвідчено секретарем Марковецької сільської ради та внесено в реєстр за №17 про те, що після його смерті, все належне йому майно, заповів ОСОБА_1.

На даний час, зазначений вище заповіт не відмінявся і не змінювався, що підтверджується довідкою Марковецької сільської ради від 11.10.2017р. №695.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після смерті останнього відкривається спадщина на належне йому майно в т.ч. на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Позивачка, ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння та іншого спадкового майна.

Спадкоємцями за законом першої черги є її брат ОСОБА_2, а також дружина (її мати) ОСОБА_4. Проте, останні, в установленому законом порядку та спосіб, не заявили про свої спадкові права у зв'язку з тим, що не претендували на нього. Крім того, судом встановлено, що мати позивачки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 немає.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.1235, 1261 ЦК України позивачка прийняла спадкове майно після смерті батька шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Вона проживає в спірному будинковолодінні, робила ремонт в ньому, використовує речі побутового вжитку покійного.

Заяву про відмову від спадщини до ДНК не подавала.

Від спадщини не відмовлялася. Спадщину прийняла у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування спірного будинковолодіння.

Так як, державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори, Колтун С.В., відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння (що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.10.2017р. за №666/02-31), тому вона звернулась з позовною заявою до суду про визнання за нею права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

Позивачка в судове засідання не з'явилась, проте подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява, про те, що він позов визнає, на спадкове майно не претендує та просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3, був власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 та проживав в ньому, що підтверджується технічним паспортом на будинковолодіння, довідкою Марковецької сільської ради від 11.10.2017р. №695.

02 березня 2000 року ОСОБА_3, при житті, склав заповіт, який було посвідчено секретарем Марковецької сільської ради та внесено в реєстр за №17 про те, що після його смерті, все належне йому майно, заповів ОСОБА_1.

На даний час, зазначений вище заповіт не відмінявся і не змінювався, що підтверджується довідкою Марковецької сільської ради від 11.10.2017р. №695.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після смерті останнього відкривається спадщина на належне йому майно в т.ч. на будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Позивачка, ОСОБА_1, є спадкоємцем за заповітом спірного будинковолодіння та іншого спадкового майна.

Спадкоємцями за законом першої черги є її брат ОСОБА_2, а також дружина (її мати) ОСОБА_4. Проте, останні, в установленому законом порядку та спосіб, не заявили про свої спадкові права у зв'язку з тим, що не претендували на нього. Крім того, її мати, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 також померла.

Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 немає.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.1235, 1261 ЦК України позивачка прийняла спадкове майно після смерті батька шляхом вступу в управління, володіння та розпорядження спадковим майном. Вона проживає в спірному будинковолодінні, робила ремонт в ньому, використовує речі побутового вжитку покійного.

Заяву про відмову від спадщини не подавала.

Від спадщини не відмовлялася. Спадщину прийняла у встановленому законом порядку, тому має право на спадкування спірного будинковолодіння.

Державний нотаріус Тисменицької районної державної нотаріальної контори, Колтун С.В., відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на будинковолодіння, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 20.10.2017р. за №666/02-31.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, що визначені п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із приписами ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У зв'язку із вищезазначеним позивачка вимушена була звернутись до суду для захисту своїх прав на спадкове майно.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 392, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.Б. Гургула