Справа № 570/3461/17
Номер провадження 4-с/570/20/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

при секретарі Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 МАРКЄВІЧ про визнання бездіяльності незаконною,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_3 звернувся до Рівненського районного суду із вказаною скаргою, яку мотивує тим, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2015 року по справі № 570/5098/14-ц його позов задоволено повністю та стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його користь заборгованість по договору позики у розмірі 200000,00 доларів США, що еквівалентно 5208000,00 грн. та судовий збір в сумі 3654,00 грн. ОСОБА_4 рішення суду не було оскаржене і воно набрало законної сили. На підставі даного рішення були видані виконавчі листи від 30 березня 2015 року і по них були відкриті виконавчі провадження № 50465126 та № 50464693. Проте, через те, що державним виконавцем не було вжито всіх належних та допустимих заходів, спрямованих на примусове виконання судового рішення, посадові особи упродовж тривалого часу рішення суду не виконували та фактично надали боржникам час на укриття майна та коштів, скаржник у своїй скарзі просить визнати незаконною бездіяльність посадових осіб відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області, що призвело до ухилення боржниками від виконання рішення суду.

Крім того, разом зі скаргою від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою, в якій просить поновити строк для подання скарги, так як пропустив його з поважних причин, через те, що доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження був заблокований у зв'язку зі зміною та реформуванням сайту.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, хоча представник скаржника ОСОБА_3 про слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином. Причину неявки він суду не повідомив.

Заінтересована особа, боржник - ОСОБА_5, в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила і від неї не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління ДВС у Рівненській області ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_6 в судове засідання також не з'явилася, хоча повідомлялася про слухання справи своєчасно і належним чином. Від неї до суду надійшло заперечення на скаргу.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість слухання справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, нова редакція якого вступила в дію з 15.12.2017 року, неявка учасників справи не перешкоджає її розгляду.

В запереченнях на скаргу державний виконавець просить відмовити в задоволенні скарги, мотивуючи це тим, що державний виконавець, при виконанні рішення суду діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України "Про виконавче провадження". Так, по виконавчих провадженнях № 50465126 та № 50464693 державним виконавцем 11 березня 2016 року були винесені постанови, якими відкриті виконавчі провадження, та здійснено ряд дій спрямованих на примусове виконання судового рішення. Після встановлення наявних рахунків ОСОБА_4 у ПАТ "ПУМБ" та Рівненській Філії ПАТ КБ "ПриватБанк", виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та 02 жовтня 2017 року платіжними вимогами списано з арештованих рахунків боржника 3800,00 грн., дані кошти розподілені в порядку визначеному ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження". Також державним виконавцем накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржників. Крім того, державним виконавцем було скеровано до Рівненського міського суду Рівненської області подання про тимчасове обмеження ОСОБА_4 та подання про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2017 року (справа № 569/9304/17) та ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2017 року (справа № 569/9303/17) в задоволенні подання в обох випадках - відмовлено. На адресу боржників були направлені виклики з вимогою з'явитися до державного виконавця. Також керуючись вимогами ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження", з метою перевірки майнового стану боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, державним виконавцем було спрямовано запити до ГУ статистики у Рівненській області, Територіального сервісного центру МВС в Рівненської області, Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби інтелектуальної власності України, Державної авіаційної служби України, ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, Сектору нагляду за учасниками ринку цінних паперів у Рівненській області, Державної прикордонної служби України, Управління ДМС у Рівненській області, Начальнику управління Держпраці у Рівненській області, Начальнику Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області. Згідно відповіді наданої територіальним сервісним центром 5641 в Рівненській області № 31/17/5641-182 від 20 січня 2016 року, за боржником ОСОБА_4 зареєстровані транспортні засоби, які постановою державного виконавця від 08 червня 2017 року оголошено в розшук.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що рішення Рівненського районного суду від 30 березня 2015 року набрало законної сили 20 квітня 2015 року і 21 квітня 2015 року у справі було видано виконавчі листи. Лише 03 березня 2016 року стосовно стягнення з ОСОБА_5 та 09 березня 2016 року стосовно стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернувся до відділу ДВС з заявами про примусове виконання рішення суду і надав відповідні виконавчі документи. 11 березня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_7 були винесені постанови про відкриття виконавчого провадження.

14 березня 2016 року державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, якою постановлено стягнути з боржника ОСОБА_4 виконавчий збір у розмірі 521165,40 грн.

Після відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялися заходи спрямовані на примусове виконання рішення суду, серед яких: після встановлення, що за ОСОБА_4 наявні відкриті рахунки у ПАТ "ПУМБ" та Рівненській Філії ПАТ КБ "ПриватБанк", державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника від 26 грудня 2016 року, що підтверджується листом ПАТ "ПУМБ" № 116/2379/07 від 13 червня 2017 року та листом ПАТ КБ "ПриватБанк" від 19 червня 2017 року № 20.1.0.0.0/7-20170615/5596.

26 грудня 2016 року, з метою перевірки майнового стану боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, державним виконавцем було спрямовано запити до ГУ статистики у Рівненській області, Територіального сервісного центру МВС в Рівненської області, Державної служби України з безпеки на транспорті, Державної служби інтелектуальної власності України, Державної авіаційної служби України, ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, Сектору нагляду за учасниками ринку цінних паперів у Рівненській області, Державної прикордонної служби України, Управління ДМС у Рівненській області, Начальнику управління Держпраці у Рівненській області, Начальнику Державної інспекції сільського господарства в Рівненській області.

Згідно відповіді, наданої територіальним сервісним центром 5641 в Рівненській області № 31/17/5641-182 від 20 січня 2017 року, за боржником ОСОБА_4 зареєстровані транспортні засоби, які постановою державного виконавця від 08 червня 2017 року оголошено в розшук. Згідно цієї відповіді транспортні засоби за ОСОБА_5 не зареєстровані. Аналогічна інформація міститься і у відповіді цього ж центру № 31/17/5641-3264 від 12 липня 2017 року.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 97242640 від 14.09.2017 року, за боржником ОСОБА_4 зареєстровано на праві спільної часткової власності (1/3 частина) нежилого приміщення, загальна площа 143,7 кв.м., за адресою: вул.Шевченка, № 19 в с.Кустин, Рівненського району Рівненської області. Дане майно перебуває в іпотеці згідно договору № 759 від 18 липня 2008 року і на нього ще в 2009 році накладено арешт. Інше майно за ОСОБА_4 не зареєстроване.

А згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за № 76978644 від 26.12.2016 року за боржником ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_1) нерухоме майно не зареєстроване.

02 жовтня 2017 року, платіжними вимогами списано з арештованих рахунків боржника у банках 3800,00 грн., дані кошти згідно розпорядження № 50465126 розподілені в порядку визначеному ст.47 Закону України "Про виконавче провадження".

14 червня 2017 року державним виконавцем було скеровано до Рівненського міського суду Рівненської області подання про тимчасове обмеження ОСОБА_4 та подання про тимчасове обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2017 року (справа № 569/9304/17) та ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 10 липня 2017 року (справа № 569/9303/17) в задоволенні подання в обох випадках - відмовлено.

У відповідності до вимог ст.18, 19 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем за вихідними № 7-4627 та № 7-7627 від 24.05.2017 року направлено вимогу, якою зобов'язано боржників з'явитися до державного виконавця.

З відповідей ДФС та Пенсійного фонду України вбачається, що боржник ОСОБА_4 офіційно не працює.

Постановою державного виконавця від 30 травня 2017 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_5

Згідно заяви боржника ОСОБА_4 від 19.10.2017 року нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, у нього немає, рухоме майно перебуває у заставі банків, він офіційно не працевлаштований і на даний час немає доходів.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії державного виконавця відповідають вимогам закону, його діями права ОСОБА_2 не були порушені, державним виконавцем з моменту відкриття виконавчого провадження відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" здійснювалися дії, направлені на виконання судового рішення. Вини державного виконавця в тому, що у боржників немає майна, на яке можливо звернути стягнення, судом не встановлено, оскільки такого майна у них не було і на момент ухвалення рішення судом і на момент відкриття виконавчого провадження. Тому твердження скаржника про те, що тривалий час не виконуючи рішення суду, державні виконавці фактично надали боржникам час на укриття майна та коштів, не відповідають матеріалах виконавчого провадження, є надуманими і не підтвердженими належними доказами.

Виконавчі провадження за заявами стягувача були відкриті у встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк. Державним виконавцем до суду разом із запереченнями надано докази того, що були вчинені всі належні виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, а тому суд не вбачає ознак бездіяльності в діях державного виконавця, отже відсутні законні підстави для визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця.

ОСОБА_8 ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3 про те, що державний виконавець упродовж тривалого часу не виконував рішення суду, суд прийняти до уваги не може, оскільки дії державного виконавця вчинялися, і такі його дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а виходити за межі компетенції державний виконавець не міг, так як це могло тягнути для нього негативні наслідки.

За таких обставин, суд вважає, що скарга ОСОБА_2 є безпідставною, не обґрунтованою і не підтвердженою належними доказами.

Разом із скаргою заявником було додано клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою. Свою заяву він мотивує тим, що доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження був заблокований, тому він отримав інформацію з реєстру лише 02.08.2017 року. Але доказів блокування сайту він суду не надав, в суду виникли сумніви стосовно того, що з дня винесення постанови про арешт майна боржника від 30 травня 2017 року до дня звернення заявником до суду 17 серпня 2017 року автоматизована система виконавчого провадження не працювала. Тому суд вважає, що скаржник пропустив строк для звернення до суду із скаргою без поважних причин. Інших доказів поважності пропуску строку. він суду не надав.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заявником у скарзі зазначено, що між відкриттям виконавчого провадження № 50464693 та винесенням державним виконавцем постанови про арешт майна боржника ОСОБА_5 30.05.2017 року, пройшло 1 рік та 2 місяці, хоча самим заявником з дня видачі виконавчих листів, а це 21 квітня 2015 року, і до дня звернення із заявами про примусове виконання 03 березня 2016 року та 09 березня 2016 року, пройшло близько року, і вже за цей час, як твердить скаржник, майно могло бути відчужене боржниками. Але із наданих державним виконавцем документів із виконавчого провадження вбачається, що у боржників не було і немає майна, на яке можливо звернути стягнення, і доказів того, що таке майно було відчужене у період, вказаний скаржником, суду не надано.

Все це дає суду підстави прийти до висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги.

Судові витрати в даній справі необхідно розподілити відповідно до ст.452 ЦПК України, тобто стягнути їх із скаржника, оскільки в задоволенні скарги відмовлено.

Керуючись ст.ст.258, 259, 260, 261, 447-452, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_2 МАРКЄВІЧА про визнання бездіяльності незаконною - відмовити повністю за її безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 МАРКЄВІЧА, громадянина ОСОБА_9, проживаючого за адресою: ОСОБА_10, 17-100, місто Бельськ-Підляський, вул.Казіміровська, буд.№ 8, кв.37 судові витрати, а саме судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після розгляду Апеляційним судом апеляційної скарги, якщо така буде подана, або після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Остапчук Л.В.