Номер провадження: 22-ц/785/8147/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_8, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_8, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що в 2008 році вона познайомилась з ОСОБА_10, з 24 травня 2011 року вони проживали однією сімєю в належній їй на праві власності квартирі АДРЕСА_1. 02 липня 2014 року вони зареєстрували шлюб. З травня 2011 року по день смерті ОСОБА_10 вони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет і побут, разом вирішували життєві ситуації та проблеми, набували у власність майно, мали спільні інтереси і спільних друзів. Також, в період цих відносин вони разом побудували за спільні кошти житловий будинок №38 «А» по вул. Планетній в м. Одесі. Свідоцтво про право власності на будинок 02.07.2012 року виконком Одеської міськради видав на імя ОСОБА_10 Після смерті чоловіка відкрилась спадщина і на зазначений будинок, та родичі померлого не визнають, що житловий будинок є спільним майном подружжя ОСОБА_11 і ОСОБА_3

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_10, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 24.05.2011 року по 02.07.2014 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4, представник відповідача ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_6 позов не визнали.

Представник відповідача ОСОБА_7 та третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 в судове засідання не зявилися, про слухання справи була повідомлена належним чином.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_8, третя особа Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишений без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими недоведені, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 02.07.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_10 уклали шлюб, що підтверджується актовим записом про реєстрацію шлюбу за №852, вчиненим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворівському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_10 09.02.2016 року актовий запис про смерть №1604 вчинений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, відкрилась спадщина на нерухоме та рухоме майно, що належало спадкодавцю на праві власності.

До нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини надали спадкоємці першої черги: батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, діти від першого шлюбу ОСОБА_6 і ОСОБА_7, дружина ОСОБА_3

Залишаючи без задоволення позов ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не надала належних і безперечних доказів проживання однією сімєю з ОСОБА_10 з травня 2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Оскільки, ОСОБА_3, у відповідності до ст. 60 ЦПК України не були надані докази проживання однією сімєю з ОСОБА_10, тобто докази ведення спільного господарства, побуту, суд обґрунтовано на законних підставах залишив позов без задоволення.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що висновок суду, що позивачка нібито не надала належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи наявні належні докази на підтвердження обставин, на які посилалась позивачка, а саме оригінал акту, засвідченого головою ЖБК, показання свідків та низка інших доказів, які були проігноровані судом, не приймаються судом до уваги, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 спільно почали проживати з 2014 року, що підтверджується виписками з банківського рахунку і довідка з банку, які свідчать, що з 2011 року по березень 2014 року ОСОБА_3 і ОСОБА_10 не мали спільного бюджету, тому як заробітна плата ОСОБА_10 перераховувалась на рахунки батьків.

Також ОСОБА_3 не надала, як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції докази придбання майна у період з 2011 року по 2014 рік спільно нею та ОСОБА_10

Крім того, судом було взято до уваги, що ОСОБА_10 працював на посаді капітана в іноземних судноплавних компаніях і перебував в рейсах по 8-10 місяців, а саме з 03.08.2011 року по 28.03.2012 року, з 01.08.2013 року по 03.05.2014 року, тобто в цей період ОСОБА_10 не повязував спільний побут.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_12