Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., з участю секретаря Ведмедьової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю.

В позові зазначила, що з травня 2010 року вона та ОСОБА_3 мешкали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Станом на травень 2010 року вона та ОСОБА_3 у шлюбі не перебували. Останній шлюб ОСОБА_3 було розірвано у грудні 2002 року. Останній шлюб позивачки було розірвано у 2004 році. ОСОБА_3 постійно мешкав та був зареєстрований у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить йому на праві особистої приватної власності. У травні 2010 року позивачка, за згодою ОСОБА_3, вселилася у вказану квартиру, в якості члена його сім'ї (дружини), для постійного проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на вказану квартиру. На час його смерті, у зареєстрованому шлюбі він не перебував. Зі слів ОСОБА_3 позивачу відомо, що у нього є повнолітня донька ОСОБА_2, яка уникала спілкування та зустрічей з батьком та яка з травня 2010 року і до смерті ОСОБА_3 жодного разу не була у квартирі батька і у її присутності з ним не зустрічалася. Крім того, ОСОБА_2 не брала участі у похованні батька.

Таким чином, позивачка та ОСОБА_3 у травні 2010 року створили сім'ю, жили разом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у належній ОСОБА_4 квартирі, вели спільне домашнє господарство, мали єдиний сімейний бюджет, були пов'язані спільним побутом, взаємними обов'язками та правами, надавали один одному допомогу у повсякденному житті, мали спільні інтереси, відпочивали разом, піклувалися один про одного, мали дружні та близькі стосунки та мали намір одружитися.

У зв'язку з викладеним, просить суд встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу більше п'яти років: з травня 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_3. Судові витрати просить стягнути з відповідача ОСОБА_2

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі на підставах, викладених у позові, та просять позов задовольнити.

У судовому засіданні представник Відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, надавши письмові заперечення, в яких зазначено, що позивачка не вважала ОСОБА_3 членом своєї сім'ї, у зв'язку із відсутністю у сукупності між ними таких ознак як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов'язків, оскільки в поданих ОСОБА_1 деклараціях за 2015 рік та 2016 рік відсутні відомості про ОСОБА_3, як члена сім'ї декларанта.

Представник Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення, відповідно до яких просить прийняти рішення на розсуд суду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, свідків, з'ясувавши всі обставини у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами й іншими особами, що беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 234, 256 ЦПК України, а також роз`яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Так, у судовому засіданні було доведено та підтверджено належними доказами, що позивачка ОСОБА_1 проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу з травня 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_3, виходячи з наступного.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1 виданого 26.12.2002 року відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 330 від 26.12.2002 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. (а.с.12)

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданого 16.11.2004 року відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 317 від 16.11.2004 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було розірвано. (а.с.13)

У судовому засіданні було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з моменту розірвання шлюбу, у зареєстрованому шлюбі з іншими особами, по теперішній час не перебували, що підтвердили як позивач ОСОБА_1 так і представник відповідача ОСОБА_2, що не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданого 27.07.2016 року Запорізьким міським відділом державної РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 5287 від 27.07.2016 року. (а.с.8)

Факт сумісного проживання позивачки та ОСОБА_3 разом з травня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, підтверджено актом про фактичне проживання від 25.08.2016 року, затвердженого завідуючим сектору по роботі з абонентами. (а.с.14)

Згідно копії реєстраційного посвідчення ОП Запорізьке міжміське БТІ серії НОМЕР_4 від 10.05.2002 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3. (а.с.11)

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 також підтвердили факт проживання позивачки ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю з 2010 р. по день його смерті. Вказаними свідками було зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати разом з 2010 року за місцем його проживання АДРЕСА_1. ОСОБА_1 перевезла свої речі в його квартиру, вони вели спільне господарство, разом відпочивали, разом ходили у гості та на свята, а також свідки ходили до них у гості (квартиру), де ОСОБА_1 поводила себе як господиня. Пояснили, що їм відомо, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були спільні грошові кошти, вони купували разом різні речі для побуту та для себе, робили ремонт у квартирі, у них були спільні плани на життя, турбувалися один за одного. Спільно планували відпочинок та збирали гроші на придбання автомобіля. Також свідки зазначили, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були дуже хороші і близькі взаємовідносини, ОСОБА_3 серед друзів говорив, що ОСОБА_1 є його дружиною, з якою йому дуже пощастило. Похованням ОСОБА_3 займалася виключно ОСОБА_1, а його донька ОСОБА_2 була тільки присутня. Свідки пояснювали, що, зі слів ОСОБА_3, з донькою він не спілкувався.

Крім того, покази свідків узгоджуються із фотографіями, на яких зображені разом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на відпочинку та у колі друзів, які було досліджено у судовому засіданні.

Доводи представника відповідача про те, що сама позивач ОСОБА_1 не вважала ОСОБА_3 членом своєї сім'ї, оскільки при заповненні декларацій за 2015 рік та за 2016 рік не вказала відомостей про ОСОБА_3, як члена сім'ї декларанта, є необґрунтованими і не можуть беззаперечно свідчити про відсутність між ними таких ознак як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та наявність взаємних прав та обов'язків, що також спростовується вищевикладеним.

Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім`єю є соціальна група, яка складається з людей, зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як 5 р. до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживають однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Із позову ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем має значення для оформлення спадщини після смерті останнього, як спадкоємця четвертої черги.

Таким чином, встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за період з травня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, встановлено, що у вказаний період, вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Відтак, суд приходить до переконання, що факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, з травня 2010 року по 27.07.2016 року, є доведеним, у зв'язку з чим вимога позивача про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 209, 212-215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з травня 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Калюжна