Справа № 206/4597/17
Провадження № 2/206/1175/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря Мороза К.Т.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ

01.09.2017 ОСОБА_3 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. З урахуванням уточнень, відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона та відповідач з 25.06.2010 перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 27.11.2015 було розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін 01.06.2013 народився син ОСОБА_5. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2015 з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини. В добровільному порядку відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину. В той час як їхній син часто хворіє та потребує дорогих ліків, консультацій та процедур. В зв'язку із тим, що дитина часто хворіє, позивач не має можливості вийти на роботу, так як дитина потребує постійного догляду. Загальні витрати на лікування з вересня 2016 року по серпень 2017 року складають 4082,06 грн., з 18 по 23 липня позивач оздоровлювала дитину на морі у м. Бердянськ, проживання у приватному будинку склало 150,00 грн. на добу тільки на дитину, а всього на суму 750,00 грн., крім цього, дитина займалась у дитячому розвивальному центрі "Образ", загальний розмір витрачених коштів на розвивальні заняття становить 1340,00 грн., крім того, позивачем було придбане за призначенням лікаря-ортопеда профілактичне ортопедичне взуття для дитини вартістю 330,00 грн. Загалом вартість додаткових витрат на розвиток дитини, відпочинок, лікування та оздоровлення за період - вересень 2016 року по серпень 2017 року склали 6502,06 грн., таким чином, враховуючи ст. 141 СК України, просила стягнути з відповідача половину витрачених додаткових витрат на дитину у сумі 3251,03 грн. (а.с.1-4, 53-56).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позові просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині придбання ліків, що підтверджується чеками та призначеннями лікаря, ортопедичного взуття, проведення процедур за направленням лікаря, в іншій частині - витрати на перебуванні на морі та відвідування дитячого центру "Образ" не визнала, вважала їх не обовязковими.

Вислухавши доводи та пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2013 народився ОСОБА_6, батьками дитини зазначено: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 11.06.2013 Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, серія 1-КИ № 439360 (а.с.8).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.10.2016 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 08.12.2016, з ОСОБА_4 стягнуто на користь ОСОБА_3 - аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800,00 гривень щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_6, починаючи з 08.08.2016 і до досягнення ним повноліття (а.с.9, 10).

Згідно довідки № 202 від 14.05.2017 про потребу дитини (дитини - інваліда) у домашньому догляді, виданої КЗ "ДЦПМСД №10", ОСОБА_6 з 12.01.2015 перебуває на диспансерному обліку (а.с.5).

Дитина, згідно консультації ортопеда має діагноз: плоско-вальгусні стопи та вальгусну деформацію нижніх кінцівок (а.с.19).

Згідно квитанції від 20.08.2017 позивач придбала ортопедичне взуття для дитини вартістю 330,00 грн., що, також, не заперечував відповідач (а.с.16).

Відповідно до медичних довідок, долучених до матеріалів позовної заяви, ОСОБА_6 дійсно періодично перебував на лікуванні з вересня 2016 року по серпень 2017 року, вартість придбаних ліків, згідно долучених квитанцій складає 4082,06 грн. (а.с.16, 31-48, 58, 59, 62-77).

ОСОБА_6, відвідує Сімейний консультаційний центр «Образ», згідно долучених квитанцій вартість сплачених коштів за відвідування центру складає 1340,00 грн. (а.с.12, 14, 15).

Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України, Закону України «Про охорону дитинства».

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

В даному випадку додатковими витратами позивач зазначає витрати на навчання у розвивальному центрі, придбання ортопедичного взуття, оздоровлення на морі, а саме: проживання у приватному будинку та витрати на придбання ліків та вартість консультацій. Аналіз ст. 185 СК України в сукупності з іншими нормами цього кодексу, зокрема, ст. 199 СК, надає підстави для висновку про те, що витрати на навчання дитини, придбання речей, відвідування гуртків не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки зазначена норма СК України визначає додаткові витрати як витрати, зокрема, на розвиток здібностей дитини.

Витрати на навчання дитини в начальному закладі, центрі та витрати на придбання речей, відвідування гуртків не є витратами на розвиток її здібностей та повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Зазначений висновок суду ґрунтується, також, на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

В той же час, суд звертає увагу, що доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно- курортне лікування тощо).

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що заявлені до стягнення грошові кошти за проживання дитини у приватному будинку на морі та відвідування Сімейного консультаційного центру «Образ» (750+1340=2090 - сума витрат) не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки вони жодним чином не повязані із розвитком у дитини її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо, протилежного представник позивача не довів.

Отже, відвідування дошкільного/розвивального центру, перебування та проживання на морі не є витратами на розвиток здібностей дитини та повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, або здійснюватись батьками дитини з урахуванням коштів, стягнутих в рахунок аліментів.

Більш того, позивачем не надано належних доказів перебування та проживання дитини на морі та сплату за це відповідних коштів.

В той же час, суд погоджується з позивачем, щодо наявності витрат на дитину, в світлі зазначеної вище статті, а саме: придбання ортопедичного взуття за призначенням лікаря-ортопеда та вартість ліків, консультацій лікарів (330+4082,06=4412,06 - сума витрат), половина суми якої, відповідно до ст. 141 СК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (4412,06/2=2206,03 - сума витрат).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог та заперечень. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що сторони в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, мають право скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідними клопотаннями про витребування доказів та ін.

Судом розяснювались положення ст.ст. 10, 11, 57-60, 61 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, а також норми діючого матеріального закону, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 182, 185 СК України, ст. 12 ЗУ Про охорону дитинства, ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 частину вартості додаткових витрат на дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2206,03 грн., що складається з 2041, 03 грн. - витрати на лікування дитини, 165,00 грн. - витрати на ортопедичне взуття для дитини.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя К.С. Маштак