Справа №652/328/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року Високопільський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого-судді - Дригваль В.М.,

за участю секретаря - Гапич В.М.,

розглянувши в судовому засіданні в смт.Високопілля Херсонської області, скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», ОСОБА_1, на неправомірні дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Златобанк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», ОСОБА_1, звернулося до Високопільського районного суду Херсонської області зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, зазначивши у скарзі, про те що 29.12.2015 року Високопільським районним судом Херсонської області ухвалено рішення у цивільній справі №652/328/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Златобанк», витрати за публікацію в газеті «Урядовий Курєр» про виклик відповідачів в судове засідання в розмірі 1260,00 грн. Виконавчий лист, виданий після набрання рішенням законної сили, було направлено до Бердянського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області. Так, 31.03.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». В зазначеній постанові вказано, що майно та кошти, на які можливо звернути стягнення за боржником не виявлено, вжиті державним виконавцем заходи щодо пошуку такого майна виявилися безрезультатними. Скаржник з даною постановою не погоджується, оскільки вона є неправомірною чим грубо порушує норми Закону України «Про виконавче провадження» та ст.19, 124 Конституції України. Так, зазначено, що заява про відкриття виконавчого провадження була скерована на адресу відділу ДВС 14.02.2016 року за вих.№488, але до теперішнього часу постанова про відкриття виконавчого провадження на адресу ПАТ «Златобанк» не надходила, яка повинна направлятися сторонам провадження не пізніше наступного дня з дня її винесення. Державний виконавець не здійснив жодних виконавчих дій, а поверхово підійшов до виконання своїх посадових обовязків не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника. Також скаржник вважає, що строк на оскарження даної постанови не пропущений, оскільки постанова про повернення виконавчого документа була отримана стягувачем 09.08.2017 року за вх.№2648. Просить суд, визнати рішення державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №50380306 від 31.03.2017 року відносно ОСОБА_3 неправомірними; скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №50380306 від 31.03.2017 року відносно ОСОБА_3; зобовязати державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 відновити виконавче провадження №50380306.

Заявник ПАТ «Златобанк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», ОСОБА_1, в судове засідання не зявилася, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала.

Представник Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, заяв, клопотань чи заперечень на скаргу до суду не надано.

Згідно ч.1 ст.386 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні…

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 385 ЦПК України передбачено, що 1. Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; 2. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ст.387 ЦПК України 1. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. 2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. 3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, Високопільським районним судом 29.12.2015 року у справі №652/328/15-ц за позовом ПАТ «Златобанк» до Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Верхньодніпровське сільськогосподарське підприємство агрофірма Промінь», Товариства з обмеженою відповідальністю «Заготзерно Високопілля», Товариства з обмеженою відповідальністю «Правда», Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Маяк», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, винесено заочне рішення, яким стягнуто солідарно, зокрема з ОСОБА_3 витрати за публікацію в газеті «Урядовий Курєр» про виклик відповідача в судове засідання в розмірі 1260,00 грн. на користь ПАТ «Златобанк». Виконавчий лист 21.01.2016 року видано стягувачу (а.с.6). В подальшому, як зазначає у скарзі заявник, ним 14.02.2016 року за вих.№488 було направлено заяву до Бердянського міськвідділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області про відкриття виконавчого провадження, але разом з тим, не надав до суду жодного доказу (відповідної заяви) про направлення виконавчого листа для примусового виконання. Так, 31.03.2017 року державним виконавцем Бердянського міськвідділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с.7), керуючись при цьому тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення ,а вжиті державним виконавцем заходи щодо пошуку такого майна виявилися безрезультатними. Оскаржувану постанову, згідно тверджень скаржника, було отримано лише 09.08.2017 року за вх.№2648, але знову ж таки, скаржник не надав до суду жодного доказу про отримання даної постанови саме 09.08.2017 року, так як на постанові відсутні будь-які дати чи вхідні номери, а також відсутні супровідні листи та поштові конверти, із яких можливо було встановити дату відправлення оскаржуваної постанови та отримання її скаржником. Відсутність зазначених вище доказів, дає суду підстави вважати, що строк на оскарження зазначеної вище постанови державного виконавця пропущений, а скаржник не ставить питання про поновлення такого строку, документів на підтвердження пропущення строку на подання скарги додатково не надано, крім Постанови про повернення виконавчого документу, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи №652/328/15-ц від 29.12.2015 року, заочне рішення ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 01.03.2016 року було скасоване та призначено розгляд справи в загальному порядку (а.с.19-20), а в подальшому справу направлено для подальшого розгляду відносно ОСОБА_3 за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Дніпро (а.с.21-22). Таким чином, суду є незрозумілим чи скаржник повідомляв державного виконавця Бердянського міськвідділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області про скасування заочного рішення суду та направлення справи до м.Дніпро, оскільки як вбачається із скарги, ПАТ «Златобанк» (скаржник у справі) направив заяву про відкриття виконавчого провадження до Бердянського міськвідділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області 14.02.2016 року (без підтвердження доказами у відповідності до ст.60 ЦПК України), а заочне рішення було скасоване 01.03.2016 року, а 10.05.2017 року справу було направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Дніпро, тоді як постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві винесена 31.03.2017 року. Тобто, виконавчий лист перебував на виконанні на протязі року, а також в період, коли заочне рішення було скасоване.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скаржник не в повній мірі підтвердив доказами в розумінні ст.60 ЦПК України, кожної обставини, що зазначені в скарзі, а тому суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись, ст.ст.386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення Ухвали без участі особи, яка її оскаржує протягом пяти днів з дня отримання копії Ухвали, через Високопільський районний суд Херсонської області.

Суддя В.М. Дригваль