Справа № 304/515/17
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

02 жовтня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі
головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів КУШТАНА Б.П., ГОТРИ Т.Ю.

при секретарі ТЕРПАЙ С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про зобов`язання надати житло, за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення Перечинського районного суду від 4 липня 2017 року, -

встановила:
16.05.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве ЗТКЕУ Міноборони України (далі КЕВ м. Мукачеве) мотивуючи наступним. Позивач є пенсіонером Міноборони України, був звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я наказом начальника Генерального штабу ЗС України від 03.12.2013 № 844. З 1992 року позивач перебуває на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) як особа, яка потребує поліпшення житлових умов і перебуває у позачерговому списку на забезпечення жилою площею. За період служби жодного разу житловою площею Міноборони України не забезпечувався. Право на позачергове одержання житлового приміщення позивач набув внаслідок отримання 03.03.2014 статусу інваліда війни.

10.11.2014 рішенням житлової комісії Закарпатського ОВК (протокол № 10) позивача та членів його сім`ї включено у списки осіб, які мають право на позачергове одержання житла. Попри це та всупереч вимогам ст. 13 п. 18 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» позивач понад два роки не забезпечується житлом, хоча за цей час виділялося житло іншим особам. Водночас за 25 років перебування у черзі на квартиру у сім`ї позивача відбулися істотні зміни, через що він звернувся до житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 для внесення змін до особової справи і 24.04.2017 позивача та шістьох членів його сім`ї було включено у списки осіб, які мають право на позачергове одержання житла (протокол № 29). За приписами ЖК України (ст. 66), Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (ст. 3), позивачу та членам його сім`ї належить загальна житлова площа з розрахунку 7 осіб х 21 кв. м + 10 кв. м = 157 кв. м. Відповідальним за забезпечення позивача та його сім`ї житлом і за прийняття відповідного рішення є КЕВ м. Мукачеве.

Посилаючись на ці обставини, на наведені норми законодавства та на положення Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міноборони України від 30.11.2011 № 737, позивач ОСОБА_1 просив зобов`язати КЕВ м. Мукачеве надати йому благоустроєне житло у вигляді окремої ізольованої квартири у м. Ужгороді на сім`ю у складі семи осіб із розрахунку 157 кв. м на сім`ю.

Рішенням Перечинського районного суду від 04.07.2017 позов задоволено, зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве надати ОСОБА_1 благоустроєне житло у вигляді окремої ізольованої квартири у м. Ужгороді на сім`ю у складі семи осіб із розрахунку 157 кв. м на сім`ю.

Відповідач оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване, просить рішення скасувати та відмовити в позові. Доводи апеляції зводяться до таких.

КЕВ м. Мукачеве є складовою частиною ЗС України державною військовою установою, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України і здійснює, зокрема, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідач не надає, а розподіляє наявне житло за списками черговості на його одержання згідно із багаторівневою процедурою, в рамках якої доводиться наявний пооб`єктно склад житлових приміщень. Начальник КЕВ спільно з начальником гарнізону подає погоджену з гарнізонною житловою комісією пропозицію щодо розподілу жилих приміщень на розгляд комісії з контролю за розподілом жилих приміщень у гарнізоні разом зі списком осіб, які потребують покращення житлових умов.

Військовослужбовці забезпечуються житлом згідно із чергою, в якій вони перебувають на квартирному обліку, черга визначається часом зарахування особи на квартирний облік. Позивач ОСОБА_1 станом на 01.07.2017 перебуває в загальній черзі під № 8, на час складання списків пільгової черги інформації про його перебування в пільговій черзі у відповідача не було, відповідні документи не були надані ані ОСОБА_1 , ані військовою частиною. Витяг з протоколу засідання житлової комісії Закарпатського ОВК від 24.04.2017 № 29 надійшов до відповідача лише 04.07.2017.

Норми жилої площі, на які посилався позивач, є максимальними, тоді як відповідно до чинного унормованого порядку в Закарпатській області мінімальний розмір житлової площі на одну особу становить 6 кв. м, а середня забезпеченість жилою площею по містах Ужгороду і ОСОБА_2 на одну особу складає 9 кв. м.

Строк дії довідки про інвалідність позивача закінчився 01.04.2016, іншого документа щодо цього в справі немає.

Окрім цього, дружина позивача ОСОБА_3 має у власності житловий будинок загальною площею 89,0 кв. м по АДРЕСА_1 .

У рішенні суду безпідставно зазначено про визнання позову відповідачем, оскільки в судовому засіданні такої заяви не було.

У письмових запереченнях на апеляцію позивач ОСОБА_1 вказує на її необґрунтованість, просить скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. Зазначає, серед іншого, що представник відповідача визнав позов у суді першої інстанції, апеляція не спростовує доводів позову та наданих позивачем доказів, ґрунтується на нормах законодавства, що втратили силу, органом, який приймає рішення про надання житла, є саме КЕВ м. Мукачеве тощо.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши справу за правилами ст. 305 ч. 2 ЦПК України у відсутність учасників процесу, обговоривши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із його обґрунтованості та доведеності. Проте, погодитись із таким рішення суду колегія суддів не може, оскільки суд першої інстанції припустився помилки в застосуванні норм матеріального права, рішення ухвалено судом із порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що підполковник ОСОБА_1 проходив службу у Збройних Силах України і наказом начальника Генерального штабу ЗС України від 03.12.2013 № 844 був звільнений у запас із посади військового комісара Великоберезнянсько-Перечинського об`єднаного районного військового комісаріату Закарпатської області оперативного командування «Північ» за ст. 26 ч. 6 п. «б» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) (а.с. 4-8.).

Довідкою Обласної спеціалізованої психо-неврологічної МСЕК Обласного центру медико-соціальної експертизи Закарпатського обласного управління охорони здоров`я серії 10 ААБ № 462479 від 03.03.2014 підтверджується встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності внаслідок отримання травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, датою чергового переогляду визначено 03.03.2016 (а.с. 9).

Житлова комісія Закарпатського ОВК вирішила:

10.11.2014 внести зміни до облікової справи ОСОБА_1 , який потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку при житловій комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , і постановила на підставі заяви від 03.11.2014 у зв`язку з отриманням інвалідності включити його зі складом сім`ї 4 особи (дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_4 , 1991 р.н., син ОСОБА_1 , 2005 р.н.,) у списки військовослужбовців, які мають право на позачергове одержання житлових приміщень, з 10.11.2014 (протокол № 10) (а.с. 10);

24.04.2017 внести зміни до облікової справи ОСОБА_1 , який потребує поліпшення житлових умов та перебуває на квартирному обліку з 29.09.1992, і постановила зарахувати ОСОБА_1 зі складом сім`ї у 7 осіб, в т.ч.: дружина ОСОБА_3 , донька ОСОБА_5 , 1991 р.н., син ОСОБА_1 , 2005 р.н., онук ОСОБА_6 , 2013 р.н., і онука ОСОБА_7 , 2016 р.н., до списку військовослужбовців, які мають право на позачергове одержання житлових приміщень та перебувають на обліку в Закарпатському ОВК з 10.11.2014 (протокол № 29) (а.с. 11-12).

У справі наявні також копії виданої Перечинським райвійськкоматом довідки про склад сім`ї позивача ОСОБА_1 від 12.12.2016 і пенсійного посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого 15.03.2016 УСЗН Перечинської РДА і дійсного до 01.04.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни (а.с. 13, 14).

На час розгляду справи судом першої інстанції в ній не було інших доказів, документів, матеріалів щодо обставин, які мають значення в справі по суті спору. До апеляційної скарги відповідач додав документи, які містять дані про таке.

Витяг із протоколу від 24.04.2017 № 29 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , де було прийняте вищевказане рішення щодо ОСОБА_1 , був отриманий КЕВ м. Мукачеве 04.07.2017 за вх. № 1812 (а.с. 56-58).

Списком черг військовослужбовців Ужгородського гарнізону, які перебувають на квартирному обліку як такі, що потребують покращення житлових умов (а.с. 59-60), станом на 01.07.2017 зафіксовано, що:

ОСОБА_1 у загальній черзі перебуває з 29.09.1992 і на час складання списку перебуває в цій черзі під № 8, у списках для отримання житла на пільгових засадах (у першу чергу та позачергово) не перебуває;

у списку осіб, які перебувають на квартирному обліку як такі, що мають право на позачергове отримання житла, з часу, який передує даті прийняття першого рішення про включення ОСОБА_1 до числа осіб, які мають таке право (10.11.2014), є 16 осіб: ОСОБА_8 (з 17.03.1998), ОСОБА_9 (з 14.08.1998), ОСОБА_10 (з 27.04.2001), ОСОБА_11 (з 05.05.2004), ОСОБА_12 (з 20.05.2006), ОСОБА_13 (з 30.03.2007), ОСОБА_14 (з 31.08.2007), ОСОБА_15 (з 19.12.2007), ОСОБА_16 (з 21.01.2008), ОСОБА_17 (з 01.02.2008), ОСОБА_18 (з 01.02.2008), ОСОБА_19 (з 01.04.2008), ОСОБА_20 (з 25.06.2008), ОСОБА_21 (з 27.01.2012), ОСОБА_22 (з 31.05.2012) і ОСОБА_23 (з 23.01.2013).

Отже, рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 було отримане відповідачем після складання вказаного вище списку. Поряд із цим, у справі немає даних щодо причини, із якої ОСОБА_1 попри прийняття житловою комісією відповідного рішення 10.11.2014 відсутній із цієї дати у списку осіб, які мають право на позачергове отримання житла.

За приписами ЖК України (норми матеріального права в редакції, чинній на час виникнення відповідних юридичних фактів):

громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства (ст. 9 ч. 1, ст. 31);

громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості; порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється цим Кодексом та іншими актами законодавства; з числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень; черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень) (ст. 43);

поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків;

поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством;

громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку (ст. 46).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК України та іншими нормативно-правовими актами; особам, звільненим з військової служби і визнаним інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 12 ч.ч. 1, 3).

Законом України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам передбачена пільга, відповідно до якої такі особи, якщо потребують поліпшення житлових умов, позачергово забезпечуються житлом, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій; такі особи забезпечуються жилою площею протягом 2-х років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року (ст. 12 ч. 1 п. 18).

Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим Постановою КМ України від 03.08.2006 № 1081, установлено, що:

цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей (п. 1);

облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах (п. 22);

військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік (п. 24);

житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством (п. 31);

військовослужбовцям житло надається згідно з чергою; черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень) (п. 32).

Відповідні зазначеному Порядку положення щодо надання житла військовослужбовцям, які потребують поліпшення житлових умов (облік відповідних осіб, надання жилих приміщень особам, які перебувають на обліку, в порядку черговості, яка визначається за часом зарахування на облік, тощо) передбачені й Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міноборони України від 30.11.2011 № 737 (реєстрація в Мін`юсті України від 10.01.2012 за № 24/20337) (п.п. 1.1., 1.3., 1.5., 1.6., 2.1., 2.4., 2.9., 4.1., 4.9. та ін.), при цьому, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією, із дотриманням порядку погодження і проходження за інстанціями списку розподілу постійного житла (п. 4.4.).

Верховний Суд України у постановах від 30.06.2015 (справа № 21-682а15), від 07.07.2015 (справа № 21-822а15) висловив правову позицію, за змістом якої при наданні житла військовослужбовцям (їх сім`ям), які потребують поліпшення житлових умов, повинно забезпечуватися дотримання принципу черговості надання житла, яка визначається за часом зарахування на облік, у тому числі, для одержання житла позачергово. Суд виходив із того, що передумовою для виникнення обов`язку щодо реалізації права військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей на забезпечення житловим приміщенням є наявність житлової площі та наближення черги за списком на отримання такого житла, оскільки в іншому випадку буде порушуватись конституційне право на житло інших громадян, що перебувають на обліку і також потребують поліпшення житлових умов, тому відповідна особа має бути забезпечена житлом у порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше неї.

Суд першої інстанції залишив цю правову позицію поза увагою, не вмотивував необхідності відступу від неї, тоді як апеляційний суд підстав для такого відступу не вбачає (ст. 214 ч. 2, ст. 360-7 ч. 1 ЦПК України). Поза тим, суд першої інстанції прийняв рішення про задоволення позову не встановивши обставин, які мають значення в справі та тягнуть відповідні правові наслідки, передусім, не встановив власне факту наявності ОСОБА_1 у списку осіб, які мають право на отримання житла позачергово (не встановив факту відповідного обліку особи з певного моменту як такого), тоді як інші такі особи у списку зазначені. Суд у порядку ст. 10 ч. 4, ст.ст. 35, 36, ст. 130 ч. 1, ч. 6 п.п. 2, 3, 8, ст. 160 ч. 2 ЦПК України не обговорив питання про участь у справі осіб, на права і обов`язки яких може вплинути рішення суду про задоволення позову.

Прийняття судом першої інстанції визнання позову відповідачем та обґрунтування задоволення позову, серед іншого, цим визнанням не може бути визнане належним і таким, що відповідає вимогам закону. У разі визнання відповідачем позову суд лише за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо ж визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 174 ч. 4 ЦПК України).

Технічним записом судового засідання зафіксовано, що представник відповідача ОСОБА_24 висловився про те, що визнає позов, утім пояснював водночас по суті, що житло розподіляється відповідно до черги; ветеранів військової служби багато, а житла для них мало; позивача буде забезпечено житлом тоді, коли таке житло буде і дійде його черга, в якій позивач восьмий; при цьому, право позивача на отримання житла саме по собі відповідачем не заперечується. Тобто, дійсний зміст правової позиції відповідача в справі по суті не вказує на визнання позову, а обумовлює можливість забезпечення позивача житлом відповідно до встановленого порядку. Понад те, і в разі безумовного визнання позову відповідачем для його прийняття теж були б відсутні підстави, позаяк таке не відповідало б вимогам закону та порушувало б права інших осіб.

Виходячи з наведеного, рішення суду не відповідає вимогам ст.ст. 212-215 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості, з тих підстав, із яких позов був пред`явлений, він не був належно обґрунтований, доведений і задоволенню не підлягав, тому на підставі ст. 309 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 ЦПК України апеляцію відповідача слід задовольнити, рішення суду скасувати, у позові відмовити. Водночас колегія суддів вважає за необхідне констатувати, що позивач не позбавлений права, за наявності для того підстав, із урахуванням обставин щодо його квартирного обліку (зокрема, встановлення нових обставин) діяти встановленим порядком із метою реалізації своїх житлових прав або захисту цих прав у разі їх порушення.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів
вирішила:
Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України задовольнити, рішення Перечинського районного суду від 4 липня 2017 року скасувати, у позові ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про зобов`язання надати житло відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді