АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересована особа ОСОБА_4 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року в задоволенні заяви ПАТ «УкрСиббанк» про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання (том 1 а.с.227).

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ «УкрСиббанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, відповідно до якої задовольнити заяву в повному обсязі (том 2 а.с.2-6).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа 0417/11493/2012 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За результатом розгляду вищевказаної цивільної справи 24.07.2013 винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені в повному обсязі (том 1 а.с. 133-136).

На підставі вищезазначеного рішення 06.09.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчі листи із строком предявлення до виконання до 25.12.2014 (том 1 а.с. 185, 192).

20.09.2013 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат було предявлено ПАТ «УкрСиббанк» до виконання до Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції, яким 26.09.2013 року було відкрито виконавче провадження № 40417203 і відповідно до постанови від 17.06.2014 року указаний виконавчий лист було повернуто стягувачеві без виконання (а.с. 193, 194, 195).

Виконавчий лист № 2/202/318/2013 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат був повернутий стягувачеві ПАТ «УкрСиббанк» у звязку із неможливістю в повному обсязі виконати рішення постановою державного виконавця від 17.06.2014 року. Отже, указаний виконавчий лист міг бути повторно предявлений до виконання до 18.06.2015 року, однак ПАТ «УкрСиббанк» у вказаний строк виконавчий лист до виконання предявлений не був.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «УкрСиббанк» не доведено поважності причин пропуску строку предявлення виконавчого листа № 2/202/318/2013 до виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч.2 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

За пунктом 4 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2677-VІ, який набрав чинності з 9 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред'явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

У справі, яка переглядається, виконавчий лист суд видав 06 вересня 2013 року, тому строк пред'явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред'явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку (ст.. 371 ЦПК України).

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року в справі № 6-711цс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ПАТ «УкрСиббанк» не надано суду доказів поважності пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, враховуючи повернення виконавчого листа стягувачу за постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 від 17.06.2014 (том 1 а.с.195)

У ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» не надано належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта, що на день звернення з заявою про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання законодавець встановив процесуальний строк у три роки, оскільки зазначене законодавчо не підтверджено.

Суд повно та всебічно зясував дійсні обставини справи, дав їм належну правову оцінку і в колегії суддів відсутні правові підстави для переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку відповідно, до статті 324 ЦПК України, не підлягає.

Судді