Справа № 185/2786/17
Провадження № 2/185/2263/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,

за участю секретаря Мерцалової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, третя особа - приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Іщик Микола Васильович про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом на будинок АДРЕСА_1

В обґрунтування позову він зазначив, що згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів від 15 квітня 1992 року № 174, його сестрі ОСОБА_6 була виділена земельна ділянка загальною площею 600 кв.м., під будівництво будинку за адресою АДРЕСА_1. На цій земельній ділянці вона побудувала будинок та за життя не встигла ввести його в експлуатацію і зареєструвати належним чином. Будинок було побудовано до 05 серпня 1992 року, а законодавство не вимагало приймати в експлуатацію побудовані до 05 серпня 1992 року приватні будинки та споруди. ІНФОРМАЦІЯ_1 року його сестра - ОСОБА_6 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на вищезазначений будинок. На випадок своєї смерті заповіт сестра не складала. Доньки померлої моєї сестри на майно не претендують та до нотаріуса не зверталися. 09 березня 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Іщик М.В. з заявою про прийняття спадщини після померлої сестри. 29 березня 2016 року йому було надано роз'яснення, що не можливо вчинити нотаріальну дію через те, що він є спадкоємцем другої черги, а також не підтверджуються родинні відносини, так як прізвище та бо батькові сестри записано у свідоцтві про смерть - ОСОБА_6, при народженні ОСОБА_6, а моє прізвище та по батькові - ОСОБА_1, що не дає можливості встановити родинні стосунки та ступінь споріднення. Зазначені помилки були допущені при заповненні документів, через вільний переклад з російської мови. На момент смерті сестри він мешкав з нею та фактично прийняв спадщину. Даний факт було встановлено рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 січня 2017 року, а 27 лютого 2017 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було встановлено факт родинних відносин між ним та померлою сестрою. Тому він вимушений звернутися до суду з позовом для захисту своїх інтересів.

Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, однак від них, кожного окремо, надійшли письмові заяви, в яких вони просять розглянути справу за їхньої відсутності, проти позовних вимог не заперечують.

Представник відповідача - Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Павлоградського міського нотаріального округу Іщик Микола Васильович у судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, у задоволені позову не заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спадкування згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла (арк.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме будинок АДРЕСА_1

Зазначений будинок було побудовано до 05 серпня 1992 року на земельній ділянці, яку ОСОБА_6 було виділено для будівництва житлового будинку, згідно рішення виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів від 15 квітня 1992 року № 174.

За свого життя вона не встигла ввести зазначений будинок в експлуатацію та зареєструвати його належним чином.

Однак, згідно наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24 травня 2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва.

Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1

А документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських

(присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Померла ОСОБА_6 заповіт не складала.

09 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою до приватного нотаріуса Іщик М.В. про прийняття спадщини після померлої сестри.

Однак, 29 березня 2016 року йому було надано роз'яснення, щодо неможливості вчинити нотаріальну дію через те, що він є спадкоємцем другої черги, а також не підтверджуються родинні відносини між ним та сестрою (арк.с.12).

Після чого позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин і рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року заяву було задоволено та встановлено, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_6 (арк.с.8,9).

Крім того, 12 січня 2017 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1, однією сім'єю на час відкриття спадщини з ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (арк.с.5).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

За інформацією Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області (арк.с.13), після померлої ОСОБА_6 спадкової справи не заведено, з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини станом на 15 квітня 2017 року ніхто не звертався, заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався.

Відповідно до ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_6, належним чином прийняв спадщину, тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на спадкове майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОК - НОМЕР_1) право власності на будинок АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.О. Головін