РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5179/16-ц

пр. № 2/759/377/17

07 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про вселення в гуртожиток, третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в квітні 2017 року заявив позов до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, за яким просив вселити його до кімнати № АДРЕСА_1.

Позов мотивований тим, що позивача було незаконно позбавлено права проживання в гуртожитку.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити, пославшись на викладене в позовній заяві.

Представник Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації Ліснюк Н.Д., заперечила проти позову і пояснила, що позивача хоч і виселено з гуртожитку без достатніх на те підстав, проте вини адміністрації в цьому не має, оскільки гуртожиток перейшов у відання адміністрації вже після того, як позивача було виселено.

Представник третьої особи в суд не з'явився.

Судом встановлено таке.

За довідкою ПАТ «Домобудівний комбінат №3» (правонаступник ВАТ «Домобудівний комбінат №3») від 02.03.2016р., ОСОБА_1 з 30.10.2003 року працював токарем механічного цеху заводу залізобетонних виробів ВАТ «ДБК-3». На виконання рішення адміністрації і профспілкового комітету товариства від 10.11.2003 року №36, ОСОБА_1 було видане направлення в ДП «ЕКОС» ЖК Київміськбуд на поселення в гуртожиток і в лютому він вселився в кімнату АДРЕСА_1, як сирота, який не має де проживати. ОСОБА_1 проживав за даною адресою до 2013 року.

Разом з тим, згідно з довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 05.02.2016р. № 380 (ф. 3), позивач на день видачі довідки ще рахувався наймачем кімнати гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 130 ЖК України, порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством України.

Статтею 9 ЖК УРСР, разом з іншим, встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

З огляду на ЖК УРСР, виселення мешканця із гуртожитку без надання іншого житла, можливе лише у судовому порядку за підстав, передбачених ст. 132 цього кодексу.

До того ж, на позивача, на час виникнення спору, поширювався Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Статтею 19 цього закону, встановлено пряму заборону виселення, переселення та відселення мешканців гуртожитків, які були на правових підставах вселені в гуртожиток і фактично проживають у гуртожитку, без попереднього надання їм (їхнім сім'ям) іншого житла, придатного для постійного проживання людей, крім випадку, визнання гуртожитку таким, що перебуває в аварійному стані або в стані, непридатному для проживання людей, на підставі рішення, прийнятого відповідно до частини першої статті 20 цього Закону.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2011 року на задоволення позову Дочірнього підприємства по експлуатації та ремонту житлового фонду та об'єктів соціально-побутового призначення «ЕКОС» Акціонерного товариства Холдингової компанії «Київміськбуд» ОСОБА_1 було виселено з гуртожитку по АДРЕСА_1.

Ухвалою цього ж суду від 19.04.2017р. вказане рішення було скасоване, а справа призначена до перегляду і в наступному позов залишено без розгляду, про що судом 30.05.2017 року винесено відповідну ухвалу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правових підстав для виселення позивача з гуртожитку не було, а відтак його права на житло є порушені і підлягають судовому захисту.

Обраний позивачем шлях поновлення порушеного права узгоджується з приписами ст.ст. 106, 128 ЖК УРСР і є адекватним порушенню.

При цьому, суд визнає, що позивачем правильно визначено відповідача та третю особу, оскільки на час вирішення спору гуртожиток по АДРЕСА_1 перебуває у віданні Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації і обслуговується Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Отже позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі вказаних в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про вселення в гуртожиток задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) в гуртожиток по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до районного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Сенько М.Ф.