Справа № 202/1538/17
Провадження № 2/202/1217/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Скляр А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідачів, зазначаючи, що з 06.09.1974 року по 05.03.2010 року він перебував у шлюбі із ОСОБА_4. Від цього шлюбу у них народилися дві доньки:ОСОБА_2 та ОСОБА_5, відповідачі у справі, які вже є повнолітніми. 10.11.2016 року із ним, позивачем, стався геморрагічний інсульт, в результаті чого в нього повністю паралізувало праву сторону тіла та до 03.02.2017 року він перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 6» ДОР. Позивач зазначив, що за час лікування він витратив всі свої грошові накопичення, однак для повної реабілітації та відновлення функціонування правої сторони тіла йому потрібно пройти ще дуже багато дорогих медичних процедур та лікування. У звязку із частковою втратою працездатності на теперішній час він не може самостійно заробити необхідні для лікування грошові кошти. Пенсії, що він отримує, також для цього недостатньо. Позивач звернувся за допомогою до своїх доньок, однак останні відмовились допомагати йому.

Тому позивач просив суд стягнути з відповідачів на його користь аліменти на його утримання у розмірі по 1/4 частині їх заробітку з кожної, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для особи, яка втратила працездатність, щомісячно.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала та указала, що на даний час ОСОБА_2 працює оператором поштового зв*язку 1 класу ПАТ «Укрпошта» та отримує заробітну плату близько 3000 гривень. ОСОБА_2 сама виховує двох дітей, один із яких є неповнолітнім, а другий - студентом денної форми навчання Дніпропетровського національного університету імені ОСОБА_7. Батько дітей матеріальної допомоги на дітей не надає. Також ОСОБА_2 матеріально допомагає своїй хворій матері, ОСОБА_8. Тож рівень доходу ОСОБА_2 є дуже низьким. Також представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_6, указує, що позивачем не доведено потреба його в матеріальній допомозі, і указує на те, що позивач довгий час не працював, матеріально їх, відповідачів, як дітей, не забезпечував, уваги їх вихованню не приділяв. З огляду на це, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду письмові заперечення проти позову, в котрих зазначила, що вона не має фінансової можливості сплачувати аліменти на утримання батька, оскільки вона та її чоловік не працюють, вона виховує пятьох неповнолітніх дітей, її родина має статус багатодітної та перебуває у скрутному матеріальному становищі. Тому відповідач просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 30, 31-33).

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 За віком ОСОБА_1 є пенсіонером і отримує пенсію у розмірі 1853,67 гривень на місяць (а.с. 61, 62).

Судом встановлено, що з 10.11.2016 року по 05.12.2016 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні реабілітації міської лікарні № 5 з приводу геморрагічного інсульту, в результаті чого в нього повністю паралізувало праву сторону тіла. Позивач потребує подальшого лікування. (а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз*яснино, що обов*язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним У зв*язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред*явлено позов про стягнення аліментів, зобов*язаний перевірити їх доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов*язків щодо них.

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 в силу свого віку та в результаті погіршення стану здоров*я у зв*язку із хворобою, і необхідністю подальшого лікування, потребує матеріальної допомоги.

Водночас, суд вважає, що відповідачами відповідно до вимог статей 59,60 ЦПК України не доведено факт ухилення ОСОБА_1 від виконання ним своїх батьківських обов*язків по відношенню до відповідачів. Так, відповідачі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 указують у своїх запереченнях, що позивач з 2003 року не проживав з їх матір*ю, ОСОБА_11, розірвавши шлюб, матеріальної допомоги їм не надавав. Проте на цей час відповідачі вже були повнолітніми. Не доведено відповідачами і наявність можливості у позивача одержання утримання від інших осіб ( інших дітей, дружини).

Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, котрий підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 працює, має двох дітей, один із яких неповнолітній, другий є студентом денної форми навчання; сім*я відповідача ОСОБА_3 є багатодітною, даних за те, що ОСОБА_5 та її чоловік працюють, суду не представлено, але вони є працездатними за віком.

За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання останнього: з ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), а з ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини її заробітку (доходу), щомісячно.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 320,00 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 367 ЦПК України, ст. ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), починаючи стягнення з 02.03.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/8 частини її заробітку (доходу), починаючи стягнення з 02.03.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір в розмірі по 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. з кожної.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

ОСОБА_12