Провадження № 2/219/4366/2017
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації,

про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Зазначає, що на праві особистої власності їй належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 У вищезазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які вже більше двох років не проживають за вказаною адресою, оскільки в 2015 році виїхали за межі країни.

Представник позивача та Позивач у судове засідання не з'явились, подавши заяву про розгляд справи у їх відсутність та про підтримання позовних вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

Відповідачі у судове засідання не з'явились. ОСОБА_2 діюча в інтересах своєї доньки ОСОБА_3, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю та про те що, не заперечує проти задоволення позовної заяви.

З урахуванням ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, додатково представлені документи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування квартири від 14 жовтня 2003року, зареєстрованого в реєстрі за № 1612, власником квартири, яка розташований за адресою АДРЕСА_3 є ОСОБА_1(а.с.5).

Згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Комунальне підприємство бюро технічної інвентаризації м. Артемівськ №1732662 від 15 жовтня 2003 року, власником квартири, яка розташований за адресою АДРЕСА_3 є ОСОБА_1(а.с.6).

Згідно з актом від 05 вересня 2017 року, складеного ТОВ «Квартал м. Часів яр» в складі інженера ОСОБА_4 та майстра ОСОБА_5 в присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,не мешкають з серпня 2015 року за адресою АДРЕСА_3(а.с.12).

Згідно заяви ОСОБА_2 від 01 листопада 2017 року, остання позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_3 про визнання такими. Що втратили право користування житловим приміщенням визнає повністю, просить їх задовольнити у повному обсязі, справу розглядати за її відсутністю.(а.с.22).

Згідно копії паспорту від 19 квітня 2017 року код підрозділу 380-027, виданої, ОСОБА_2. є громадянкою Російської Федерації, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_4, з 25 квітня 2017 року по 11 жовтня 2021 року і має наступний склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (24-28).

Згідно свідоцтва про одруження, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було укладено шлюб, який зареєстрований, 12 жовтня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 372 та видано свідоцтво про одруження НОМЕР_1, після одруження дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_9» (а.с.9).

Приймаючи рішення, суд виходить з наступного.

Конституцією (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 р. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97р. "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (стст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.391 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч.ч.1, 2 ст.405 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі не є власниками спірного будинку, у спірному будинку не проживають, особистих речей у будинку не мають, будинком не цікавляться, їх необхідно визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

З огляду на викладене, керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 214, 215-218, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - орган опіки та піклування Артемівської райдержадміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська