Справа № 473/590/17
"26" квітня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П., Козаченко О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
У березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання відповідача ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона є власником будинку АДРЕСА_1. В 2014 році її син ОСОБА_4 почав проживати разом із відповідачкою ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. За час цих стосунків у них народився син ОСОБА_3. Вважаючи відповідачку своєю невісткою, в 2014 році, позивач дозволила їй та їх дитині проживати разом із сином належному їй будинку та зареєструвати місце проживання в ньому.
В 2014 році сімейні відносини між сином позивача та відповідачкою припинилися. З даного часу відповідач та її неповнолітня дитина залишили місце своєї реєстрації, зібравши свої особисті речі. На теперішній час місце їх фактичного проживання не відомо.
Позивач є пенсіонером, отримує не значну пенсію, відповідач в свою чергу, не сплачує комунальні послуги, не підтримує будинок у належному стані. Відповідач за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Крім того позивач не може розпоряджатися своїм майном та є обмеження для отримання субсидії.
Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через оголошення у пресі.
Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Із матеріалів справи вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 31.10.1985 року (а.с.6-7). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають (а.с.8-10), в спірному будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1, як власник, ОСОБА_4, син позивача та ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В 2014 році син позивачки ОСОБА_4 почав проживати разом із відповідачкою ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. За час цих стосунків у них народився син ОСОБА_3. Вважаючи відповідачку своєю невісткою, в 2014 році, позивач дозволила їй та їх дитині проживати разом із сином належному їй будинку та зареєструвати місце проживання в ньому.
В 2014 році сімейні відносини між сином позивача та відповідачкою припинилися. З даного часу відповідач разом з дитиною залишили місце своєї реєстрації, зібравши свої особисті речі. На теперішній час місце їх фактичного проживання не відомо.
З даного часу відповідач не сплачує комунальні послуги, не підтримує будинок у належному стані, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олександрівської селищної ради про те, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітня дитина ОСОБА_3 зареєстровані але не проживають в будинку АДРЕСА_1 з 2014 року та актами обстеження про не проживання відповідача за вказаною адресою (а.с.11-14).
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітня дитина ОСОБА_3 втратили право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 10-11, 28 - 29, 57-60, 158, 214 - 215 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, як діє в своїх інтересах та інтересах своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М.Ротар