Справа № 127/7777/17 Провадження № 22-ц/772/2620/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 43 Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Шемети Т.М.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Вінницька філія на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, за участю третіх осіб, з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні допоміжним приміщенням,-

встановила:

10 квітня 2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулись ОСОБА_2, треті особи, з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні допоміжним приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєстрована та проживає разом зі своєю донькою ОСОБА_3 та її дітьми за адресою: м. Вінниця, вул. І. Миколайчука, (ОСОБА_6) АДРЕСА_1. Дана квартира приватизована. Як вбачається із довідки виданою ТОВ «ЖЕО» в даній однокімнатній квартирі проживає чотири особи, що є дуже накладним один до одного. У звязку з цим, власники вказаної квартири, які є рівними у праві володіння, користування та розпорядження допоміжними приміщеннями наявними в будинку, а таким є в їх підїзді колясочна кімната, звернулись до жителів підїзду з проханням дозволити користуватись колясочною, шляхом обєднання з квартирою, аби збільшити таким чином їх житлове приміщення. Такий дозвіл отримали від мешканців четвертого підїзду житлового будинку №11, по вул. Ф.Кона, теперішня назва ОСОБА_7 щодо приєднання допоміжного приміщення колясочної до квартири №111 та прийняття в експлуатацію перепланованого нежитлового приміщення колясочної в житлове приміщення. Отримавши вказаний дозвіл від власників квартир підїзду зясувалось, що в даному приміщенні знаходиться майно підприємства ПАТ «Укртелеком». З цих підстав вона звернулась до Вінницької міської ради з проханням посприяти у вирішенні даного питання та зобовязати підприємство ПАТ «Укртелеком» звільнити приміщення колясочної, в якому без дозволу жителів відповідач розмістив розподільчі шафи. Вінницька міська ради в особі Департаменту житлового господарства на вирішення поставленого питання звернулась до підприємства ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоду жителям четвертого підїзду житлового будинку №11, що по вул. Ф.Кона, в користуванні допоміжним приміщенням колясочною. Як вбачається із листа підприємства ПАТ Укртелеком №022-811 від 18.04.2016 року вимоги Вінницької міської ради щодо звільнення приміщення колясочної від розміщених відповідачем розподільних шафів було проігноровано. Своїми діями відповідач у справі відмовився звільнити належне допоміжне приміщення (колясочну), чим порушив вимоги Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року.

Просить зобовязати ПАТ «Укртелеком» усунути перешкоди в належному користуванні ОСОБА_2 допоміжним приміщенням /колясочною/ четвертого підїзду житлового будинку №11, що по вул. Ф.Кона в м. Вінниці.

05.07.2017 року ухвалою суду до участі в справі залучено третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які згідно позовної заяви від 03 липня 2017 року просять зобовязати публічне акціонерне товариство «Укртелеком» усунути перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в належному користуванні допоміжними приміщеннями (колясочною), яка знаходиться в четвертому підїзді житлового будинку №11 по вул. Івана Миколайчука (ОСОБА_6) в м. Вінниці.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року позов ОСОБА_2, за участю третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5 задоволено, зобовязано публічне акціонерне товариство «Укртелеком» усунути перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 в належному користуванні допоміжними приміщеннями (колясочною), яка знаходиться в четвертому підїзді житлового будинку №11 по вул. Івана Миколайчука (ОСОБА_6) в м. Вінниці; вирішено долю судового збору.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №533813, виданий на ім?я ОСОБА_9 на земельну ділянку, площею 0, 0778 га, кадастровий номер :00:007:0074, що розташована за адресою: м. Козятин, Вінницької області, провулок Академіка Павлова, 15, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Стягнути з Козятинської міської ради Вінницької області на користь ОСОБА_10 1102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок сплаченого ним судового збо

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач ПАТ «Укртелеком» подало апеляційну скаргу, в якій послалось на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначило, що при ухваленні рішення судом першої інстанції залишилось поза увагою те, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують цільове призначення приміщення, в якому розташоване телекомунікаційне обладнання відповідача, ідентифікаційні характеристики, суд не встановив можливість права користування, розпорядження спірним майном інших осіб, перелік та підписи яких наведено в документах, яким надано згоду на розпорядження допоміжними приміщеннями (відсутні документи, що вказані особи являються власниками квартир).

Суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ч.3 ст. 11 ЦК України, де зазначено, що розміщення такого обладнання є обовязковим. Телекомунікаційне обладнання, яке знаходиться в даному будинку є частиною його інфраструктури, що встановлено під час будівництва будинку, введено одночасно з іншими інженерними мережами будинку в експлуатацію і використання його забезпечує інтереси всіх співвласників будинку, які ним користуються.

Крім того, в процесі розгляду справи, суд першої інстанції залучив в якості третіх осіб на стороні позивача, які заявлять самостійні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5В, в той час, коли останні такі вимоги не заявляли.

Також, суд першої інстанції не врахував положення ч.5 ст. 31 ЗУ «Про телекомунікації», відповідно до якої замовники реконструкції та будівництва мостів, тунелів, колекторів, вулиць, шляхів, будівель … за власні кошти виконують роботи, повязані з упорядкуванням і перенесенням телекомунікаційних мереж, що знаходяться в зоні забудови, відповідно до технічних умов, виданих власниками цих мереж.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що приміщення колясочної є спільною сумісною власністю всіх жителів будинку.

З матеріалів справи вбачається, що інші співвласники з даним позовом не звертались, доручення на ведення справи ОСОБА_11 не давали, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно свідоцтва на право власності на житло від 29.10.1998 року квартира АДРЕСА_2 (ОСОБА_6) в м. Вінниці, належить на праві спільній частковій власності ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13 (а.с.7).

Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» №1929 від 28.03.2017року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про шлюб 01.11.2012 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_14В, та ОСОБА_12, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Говдь» (а.с.67).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 від 24.05.2017року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області 02.10.2004року зареєстровано шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_13, після реєстрації шлюбу прізвище дружини «Семченко», 24.01.2007року даний шлюб розірвано, прізвище дружини залишилось «Семченко» (а.с.70).

Відповідно до листа КП «ВМБТІ» №2601 від 25.05.2017 року станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13 зареєстровано право власності по 1/ 4 частки кожному на підставі свідоцтва на право власності на житло від 29.10.1998 року (а.с.79).

Згідно листа ПАТ «Укртелеком» №022-811 від 18.04.2016 року в четвертому підїзді будинку №11, по вул. І.Миколайчука, на 1-му поверсі у колясочній кімнаті встановлено чотири розподільчі шафи, заведено більше 50 кабелів від яких підключено багатоквартирні будинки по вул. І. Миколайчука (а.с.15).

За згодою мешканців четвертого підїзду житлового будинку №11 по вул. Ф.Кона від 17.02.2016року, останні не заперечують щодо приєднання до квартири №111 та прийняття в експлуатацію перепланованого нежитлового приміщення колясочної в даному житловому приміщенні (а.с.14, 72).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що права позивачів, як співвласників допоміжного приміщення будинку № 11 «колясочної» були порушені, і підлягають захисту, шляхом зобовязання відповідача усунути перешкоди ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в належному користуванні допоміжними приміщеннями (колясочною), яка знаходиться в четвертому підїзді житлового будинку №11 по вул. Івана Миколайчука (ОСОБА_6) в м. Вінниці, оскільки відповідач користується даним допоміжним приміщенням без відповідної правової підстави.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, оскільки судом неповно зясовані обставин, які мають значення для вирішення справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію житлового фонду», власники квартир багатоквартирних будинків та жилої площі в гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладочки, сараї і та.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" спільне майно власників квартир складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їх спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майно - у спільній частковій власності. Відповідно до цього Закону співвласники допоміжних приміщень мають право розпоряджатися ; ними в межах, встановлених зазначеним Законом та цивільним законодавством.

Конституційний Суд у справі № 4-рп/2004 від 2 березня 2004 року дійшов висновку, що положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні і інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.11.2011 року у справі № 14-рп/2011 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_17 щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" витлумачено, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року N 2482-XII зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

Орган місцевого самоврядування не має права без згоди співвласників багатоквартирного будинку - власників приватизованих квартир - продавати, здавати в оренду або вирішувати питання перебудови, надбудови, добудови до нього споруд, забудови сходових клітин та в'їзно-виїзних брам, облаштування на фасадах будинків спеціального технічного обладнання промислового призначення тощо, за винятком проведення ремонтних робіт згідно із законодавством.

Набуте громадянами право на квартири державного житлового фонду; та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України ( 254к/96-ВР ), забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України).

Пунктами 1-6 ч. 1 ст. 1 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що 1) багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними обєктами нерухомого майна; 2) допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); 3) нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним обєктом нерухомого майна; 4) прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку; 5) співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; 6) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. ОСОБА_6 особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 3 ст. 16 ЦК України).

Враховуючи обставини справи та вищезазначені вимоги закону колегія вважає, що спірна калясочна є спільною власністю власників квартир будинку №11 по вул. І.Миколайчука, в м. Вінниці, а не власністю сімї ОСОБА_2, а тому за захистом порушиних прав та інтересів повинні звертатись всі співвласники багатоквартирного будинку.

Суд апеляційної інстанції не може визнати обґрунтованим посилання суду першої інстанції на згоду співвласників багатоквартирного будинку як належний доказ у справі, оскільки не всі співвласники надали згоду щодо приєднання до квартири №111 та прийняття в експлуатацію перепланованого нежитлового приміщення колясочної в даному житловому будинку.

Крім того, відповідно до чинного законодавства, будь-які рішення щодо спільного майна власників багатоквартирного будинку приймаються загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку при присутності 50 % співвласників ОСББ, однак в матеріалах справи таке рішення відсутнє, а тому правових підстав для звернення до суду із вказаним позовом у ОСОБА_2 не було, оскільки остання не являється єдиним власником або користувачем спірного приміщення, довіреності на представлення інтересів всіх інших співвласників багатоквартирного будинку по вул. Івана Миколайчука (ОСОБА_6), 11 в м. Вінниці та ведення даної справи в матеріалах справи немає.

Крім того, вимоги позивача є неконкретизованими, оскільки останньою не зазначено яким чином відповідач повинен усунути перешкоди у користуванні допоміжним приміщенням четвертого підїзду житлового будинку №11, по вул. І.Миколайчука, в м. Вінниці.

За таких обставин апеляційна скарга ПАТ «Укртелеком» підлягає задоволенню, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2016 року скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» Вінницька філія задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2, за участю третіх осіб, з самостійними вимогами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Укртелеком», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні допоміжним приміщенням - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_18

Судді /підпис/ ОСОБА_19

/підпис/ ОСОБА_20

Згідно з оригіналом.

Суддя Рибчинський В.П.