Провадження номер 2-о/741/52/17
Єдиний унікальний номер 741/1503/17
РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та фактів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення факту прийняття спадщини та фактів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що його рідна тітка по лінії батька ОСОБА_4 була власником житлового будинку по АДРЕСА_2. Проте тітка в цьому будинку не проживала, а була зареєстрована та проживала в будинку по АДРЕСА_2 разом зі своїми батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Батьки ОСОБА_4 не мали документів, які могли б підтвердити їх перебування у шлюбі. Будинок по АДРЕСА_2 належав ОСОБА_5 По АДРЕСА_3 проживала мати заявника ОСОБА_7 та рідний брат заявника ОСОБА_8. Цей житловий будинок належав ОСОБА_7

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_2. ОСОБА_6 фактично була співмешканкою ОСОБА_5, тому не могла за чинним на той час ЦК УРСР 1963 року претендувати на спадкове майно. Дочка померлого ОСОБА_4 як спадкоємець першої черги за законом фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5, вступивши в управління та володіння спадковим майном, оскільки продовжувала проживати в будинку ОСОБА_5, де була зареєстрована, опікувалася домашнім господарством й у порядку ст. 553 ЦК УРСР не відмовилася від прийняття спадщини. Проте у встановленому законом порядку ОСОБА_4 прийняття спадщини після смерті батька не оформила. Мати заявника ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_3. Спадщину після її смерті в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв її син - брат заявника ОСОБА_8, але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. Після смерті матері ОСОБА_8 перебрався жити до тітки в будинок, успадкований нею після смерті її батька, розташований по АДРЕСА_2, оскільки в родині було вирішено, що саме брат заявника доглядатиме за тіткою, яка в силу віку потребувала постійного стороннього догляду. А за це ОСОБА_8 успадкує будинки по АДРЕСА_2 ОСОБА_8, переїхавши до тітки, залишися зареєстрованим у будинку по АДРЕСА_3. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок по АДРЕСА_2, та прийнятий нею у спадок від батька житловий будинок по АДРЕСА_2, де вона постійно проживала разом із ОСОБА_8, у тому числі й на час своєї смерті. Батько заявника та ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Тому брат заявника ОСОБА_8 за правом представлення успадкував спадщину, що відкрилася після смерті тітки. Інших спадкоємців тітка не мала. Заяву про прийняття спадщини ОСОБА_8 не подавав, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом за спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті тітки заявник переїхав на постійне місце проживання до будинку по АДРЕСА_2, проте зареєстрованим залишився в АДРЕСА_2

Брат заявника ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку по АДРЕСА_3, успадкований ним після смерті матері ОСОБА_7, а також двох житлових будинків по АДРЕСА_2, які він успадкував після смерті ОСОБА_4 Заявник похоронив брата та залишився проживати в будинку по АДРЕСА_2. Заявник є єдиним спадкоємцем брата, ніякої іншої рідні брат не мав. Заявник не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом з братом на момент смерті останнього. Коли заявник звернувся до приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, то отримав письмове роз'яснення, що він повинен звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини або встановлення факту прийняття спадщини.

Заявник не має змоги офіційно оформити своє право на спадщину, оскільки він не може документально підтвердити ні факт прийняття спадщини його тіткою після смерті її батька, ні факт прийняття спадщини його братом після смерті тітки, ні факт прийняття ним спадщини після смерті брата.

Тому заявник просив винести рішення, яким установити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5; факт постійного проживання ОСОБА_8 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини; факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 підтримав вимоги, викладені в заяві, та просив про їх задоволення.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав заяву, просив її задовольнити.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 дала показання, що вона є ріднею заявника. Свідок добре знала ОСОБА_4, яка постійно проживала в будинку по АДРЕСА_2 разом зі своїми батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, усі нині покійні. Мати заявника ОСОБА_7 разом із братом заявника ОСОБА_8 проживали АДРЕСА_2. Коли ОСОБА_7 померла, ОСОБА_8 переїхав проживати до своєї тітки ОСОБА_4, доглядав за нею до смерті, оскільки вона мала поважний вік. Коли ОСОБА_4 померла, заявник ОСОБА_2 переїхав з м. Київ до м. Носівка та став проживати з братом в будинку по АДРЕСА_2, проводив поховання брата, коли останній помер. Заявник і нині проживає в будинку по АДРЕСА_2, у м. Носівка.

У судовому засіданні допитана як свідок ОСОБА_10 дала показання, що вона проживає АДРЕСА_2 по сусідству із заявником, в іншому свідок дала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_11

Допитаний у судовому засіданні як свідок ОСОБА_11 дав показання, що він є сином заявника. Його батько після смерті своєї тітки ОСОБА_4 в 2014 році переїхав на постійне місце проживання до будинку по АДРЕСА_2, де на той час постійно проживав його брат ОСОБА_8. Батько проживав зі своїм братом до смерті останнього і зараз постійно проживає в цьому житловому будинку.

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить висновок, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 була власником будинку по АДРЕСА_2, м. Носівка, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 25 лютого 1970 року (а. с. 11).

ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала в будинку по АДРЕСА_2, у м. Носівка Чернігівської області, що належав на підставі свідоцтва на право особистої власності на домоволодіння від 19 березня 1963 року (а. с. 10) її батьку ОСОБА_5, що підтверджується копією домової книги (а. с. 18-19) та копією довідки Носівської міської ради №2113 від 10.08.2017 (а. с. 22).

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР дочка померлого ОСОБА_5 ОСОБА_4, яка була спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті батька, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Факт прийняття нею спадщини підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: копією домової книги (а. с. 18-19), з якої вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована з ОСОБА_5 у будинку по АДРЕСА_2; копією довідки Носівської міської ради №2113 від 10.08.2017 р. (а. с. 22), з якої убачається, що на день смерті ОСОБА_5 разом з ним у будинку по АДРЕСА_2 була зареєстрована ОСОБА_4. Також факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10, допитаних у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Отже, після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 фактично стала власником будинку по АДРЕСА_2, у м. Носівка Чернігівської області.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 8). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із належного їй житлового будинку по АДРЕСА_2, у м. Носівка та житлового будинку, успадкованого нею після смерті батька, розташованого по АДРЕСА_2.

Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 39).

Заповіту ОСОБА_4 за життя не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 40). Отже, спадкування після її смерті за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

У судовому засіданні встановлено, що брат ОСОБА_4 мала брата ОСОБА_12 (а. с. 15, а. с. 44), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а. с. 14).

ОСОБА_12 мав двох синів ОСОБА_2 (а. с. 17) та ОСОБА_8 (а. с. 16).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 на день смерті тітки ОСОБА_4 постійно проживав з нею в будинку по АДРЕСА_2, доглядав ОСОБА_4, яка в силу віку потребувала постійного стороннього догляду, хоча зареєстрованим значився в будинку по АДРЕСА_3. Факт постійного проживання ОСОБА_8 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10, допитаних у судовому засіданні.

Отже, ОСОБА_8 є спадкоємцем ОСОБА_4 за правом представлення після смерті свого батька та в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 7).

Спадкова справа до майна померлого ОСОБА_8 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а. с. 42).

ОСОБА_8 заповіту за життя не складав (а. с. 43). Отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_2 на день смерті свого брата ОСОБА_8 постійно проживав разом з ним у будинку по АДРЕСА_2, хоча зареєстрованим значився в АДРЕСА_1. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: копією робочого проекту на газифікацію будинку по АДРЕСА_2, виготовленого на ім'я заявника, а також показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_11, допитаних у судовому засіданні.

Отже, ОСОБА_2 у силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_8

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Установлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, факту постійного проживання ОСОБА_8 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та факту постійного проживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_8 на час відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, адже дасть йому можливість оформити свої спадкові права на житлові будинки.

Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити вищезазначені факти, тому суд ухвалює рішення про задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 208, 209, 212-215, 259 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Заяву задовольнити.

Установити факт прийняття ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Установити факт, що ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_6 року, за адресою: м. Носівка Чернігівської області, АДРЕСА_2.

Установити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_7 року, за адресою: м. Носівка Чернігівської області, АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий