Провадження № 2/752/4729/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
08 грудня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Мирошниченко О.В.
при секретарі Мархотко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Центр надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Відділу з питань з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати останню таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № АДРЕСА_1 та зобов'язати Центр надання адміністративних послуг Голосіївського РДА в м.Києві в особі Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА знати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 13 серпня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3
Разом з ним в даній квартирі зареєстрований відповідач, а саме - колишня дружина ОСОБА_2, хоча фактично з травня 2016 року та по даний час в зазначеній квартирі не проживає, її місце знаходження та проживання невідоме.
Оскільки відповідач фактично у зазначеній квартирі не проживає понад один рік, значиться зареєстрованою лише формально, поточного ремонту та інших затрат по квартирі не несе, комунальні та інші платежі сплачує позивач. У зв'язку із чим позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України та зняти з реєстрації.
Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач, яка повідомилася в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.
Третя особа - Центр надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Відділу з питань з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, будучи повідомленою в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, надала заяву про розгляд справи за його відсутності.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача й третьої особи та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 13 серпня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, власником квартири № АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 10).
Відповідно до довідки Комунального концерну від 26.05.2017 року за № 1437 (а.с. 16), в спірній квартирі зареєстровані позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (власник рахунку), відповідач -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дружина) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (син).
Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27.05. 2016 року шлюб, зареєстрований 11 червня 2005 рок, актовий запис 03 зроблений Фруктовською сільською радою, Мелітопольського району, Запорізької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 12).
Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила обставини викладені в позовній заяві.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 107 ЖК УРСР, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач понад вставнолені строки не мешкає у спірному приміщенні, у результаті чого втратив право користування житловим приміщенням.
Щодо вимоги про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі, суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян.
В установленому порядку позивач не звертався до компетентних органів із заявою про зняття відповідача з реєстрації місця проживання, а тому заявлена вимога є безпідставною.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 107 ЖК УРСР, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11, 30, 57, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.
У іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя