Справа № 472/827/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" листопада 2017 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Чаричанського П.О.
за участю секретаря Ставніченко А.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства „Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач ПАТ „Дельта Банк звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 27.10.2014 року на умовах, визначених в кредитному договорі.
В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не з'явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, шляхом оголошення в газеті «Рідне Прибужжя».
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки представник позивача ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 не зявилися до зали судового засідання.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідачка не надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що представник позивача надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідачки, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідач всупереч вимогам кредитного договору № НКЛ-2010339 від 28 травня 2012 року /у подальшому „Договору/ порушила виконання своїх зобовязань в частині погашення кредиту.
Відповідно до п.1.1.1 Кредитного договору, у разі прострочення кінцевого терміну повернення кредиту, діюча на такий момент прострочення річна ставка за кредитним договором збільшується на 20 та починається застосовуватися з дня, наступного за кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом по день фактичного погашення заборгованості за Кредитним договором.
Відповідно до умов п. 3.2. Кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування Кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування Кредитом в періоді (28-29-30-31/365) на непогашену суму Кредиту починаючи з дати видачі Кредиту до дати його повернення. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення Кредиту.
Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 3% від простроченої суми за кожний день прострочення.
Свої зобовязання за Кредитним договором Кредитор виконав належним чином в повному обсязі та надав позичальнику кошти, що підтверджується меморіальним ордером №22002589 від 28 травня 2012 року та виписками по рахункам позичальника.
Суд вважає, що відповідачкою ОСОБА_1 всупереч вимогам «Договору» безпідставно не сплачувалася заборгованість по кредитному договору.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно правової позиції Верховного Суду України по справі 6-125цс13 від 04 грудня 2013 року, з огляду на положення ст.. ст.. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст..ст.47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» однією із особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної особи підприємця є те, що у разі припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Оскільки відповідачка в добровільному порядку не погашає заборгованість по кредитному договору, то вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача в судовому порядку.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідачки на його користь судовий збір, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача 1600,00 гривень судового збору, розмір якого підтверджено платіжним дорученням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 157-60, 88, 208, ч.4 ст.169, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов Публічного Акціонерного Товариства „Дельта Банк - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_3