У Х В А Л А

15.11.2017 Справа №607/14119/17

15 листопада 2017 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ОСОБА_1, розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на суму 187 553,89 грн. згідно заявки від 16.02.2012 року, з яких: 8404,10 грн. заборгованість за кредитом, 164 578,22 грн. заборгованість за процентами, 5164,24 грн. -заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500 грн. та 8907,33 грн.

Одночасно, позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на 1/3 частку квартири за №19 по вул.Сахарова,1 в м.Тернополі, заг. пл. -75,60 кв.м., жит.- 40,70 кв.м. та заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обґрунтування заяви вказує, що відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання та може відчужити належну їй частку квартири, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, вважає, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 2,3 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

В силу вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п.4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також

відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Встановлено, що між сторонами спору виник спір щодо заборгованості по кредиту згідно анкети-заяви ОСОБА_2 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 16.02.2012 року.

З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 належить 1/3 частка квартири за №19 по вул.А.Сахарова,1 в м.Тернополі, заг. пл. -75,60 кв.м., жит.- 40,70 кв.м.

При цьому, позивач не обґрунтував, чому саме арешт частини квартири слід застосувати, як вид забезпечення позову.

Крім того, позивач не подав доказів щодо вартості частини квартири, належної боржнику, вказавши, що сума позову становить 187 553,89 грн.

Разом із тим, заявником не надано жодного доказу щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Заявником не наведено жодних достатніх підстав щодо необхідності забезпечення даного позову та доказів того, що відповідач буде ухилятись від виконання можливого рішення суду чи створювати обставини, які б утрудняли чи унеможливлювали його виконання та без вжиття заходів забезпечення позову захист прав та інтересів позивача стане неможливим.

Отже, всупереч вимог п. 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, банк не довів обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

За вказаних обставин судом не встановлено підстав, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача про наміри відповідача відчужити спірне нерухоме майно.

Враховуючи наведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що заява банку про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210, 293,294 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1