АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №638/3475/16-ц Головуючий суддя І інстанції Аркатова К. В.
Провадження № 22-ц/790/6145/17 Суддя доповідач Бровченко І.О.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

06.10.17 року м. Харків

Суддя судової колегії судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, перевіривши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів за користування кредитом та пені, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», третя особа ОСОБА_3, про захист порушеного права споживача, про визнання порушеним права позивача як споживача фінансових послуг, визнання договорів про надання споживчого кредиту, договору поруки та іпотечного договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу, процентів нарахованих за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 24.11.2006 року в розмірі 30405,90 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.08.2017 року складає 775654,50 грн. (сімсот сімдесят п'ять тисяч шістсот п'ятдесят чотири гривні п'ятдесят копійок) та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 14579,64 грн. (чотирнадцят тисяч п'ятсот сімдесят девять гривень шістдесят чотири копійки) та по 6319,87 грн. (шість тисяч триста дев'ятнадцять гривень вісімдесят сім копійок) з кожного судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_3, про захист порушеного права споживача, про визнання порушеним права позивача як споживача фінансових послуг, визнання договорорів про надання споживчого кредиту, договору поруки та іпотечного договору недійсними відмовлено.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.08.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

В обгрунтування заявленого клопотання апелянт посилається на те, що повний текст рішення суду отримано представником позивача 12.09.2017 року, правом на його оскарження позивач скористався з вказаної дати, тому процесуальні строки, встановлені нормою ст. 294 ЦПК України, є порушеними з поважної причини та підлягаю та поновленню.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи зазначені обставини, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Разом із тим, відповідно до ч.2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Таким спеціальним законом є Закон України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (надалі Закон України № 3674-VI від 08 липня 2011 року).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 359/3241/16-ц, згідно з преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» Закон України № 3674-VI від 08 липня 2011 року регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством і встановлює певні особливості судового захисту прав споживачів, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними до положень статті п'ятої Закону № 3674-VI, оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб'єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії ( об'єкти сплати судового збору) в судах усіх інстанцій. У цьому Законі не йдеться про звільнення споживачів від оплати судового збору загалом за подання до суду будь-якої інстанції будь-якого з об'єктів справляння судового збору.

Разом з тим застосовувати частину третю статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» обов'язково слід у системному зв'язку з нормами статей 1 - 6 Закону № 3674-VI, тобто враховуючи характеристику об'єкта справляння судового збору та з урахуванням правил врегулювання темпоральної колізії, зокрема правила відповідно до якого пізніше прийнятий закон відміняє закон, якій був прийнятий раніше.

Як уже зазначалося вище, статті 3 і 4 Закону № 3674-VI визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України тощо. Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону № 3674-VI, зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484-VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону № 3674-VI, звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на викладене вище, ОСОБА_2 не звільнений від сплати судового збору при поданні апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Згідно з п.п. 6 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України №3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (надалі Закон України № 3674-VI від 08 липня 2011 року) ставка за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною заявою немайнового характеру, що налічувала чотири позовні вимоги: визнати порушеним право позивача як споживача фінансових послуг, визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним, договору поруки недійсним та іпотечного договору недійсним. (а.с. 151-162, т. 1).

Згідно з ч.1, п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України №3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Ст. 8 Закону України від 25 грудня 2015 року

№ 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлювалась у розмірі 1378,00 грн.

Відповідно до абзацу другого частини 3 статті 6 Закону України №3674-VI від 08 липня 2011 року у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, при подачі позовної заяви мало бути сплачено 2204 грн. 80 коп. (1378,00 грн.*0,4*4), а при подачі апеляційної скарги 2425 грн. 28 коп. (2204,80 грн.*1,1).

Зазначену суму необхідно перерахувати за наступними реквізитами:

Одержувач: УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, Код отримувача: 37999628, Банк: ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО: 851011, Розрахунковий рахунок: № 0011, Код суду: 02894131, Код бюджетної класифікації: 22030001.

У графі «призначення платежу» вказується: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Харківської області (назва суду, де розглядається справа)

Згідно з ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення вказаного недоліку: сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 121, 297 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 серпня 2017 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги сплати судового збору, та попередити, що у разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя