АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/19689/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/192/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

18 травня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» в особі арбітражного керуючого Венської Оксани Олександрівни на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», третя особа: Товариство обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» про визнання речового права на об'єкт нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 майнові права на об'єкт нерухомого майна - двокімнатну квартиру № 80, загальною площею 83,5 кв. м., що знаходиться на четвертому поверсі житлово-громадського комплексу по АДРЕСА_1.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ фірма «Консоль ЛТД» в особі арбітражного керуючого Венської О.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання речового права на об'єкт нерухомого майна, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 3 вересня 2003 року між ОСОБА_4 та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» укладено Договір № 2010/322-79 (р) про спільну діяльність з пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, їй мала бути передана у натурі частка пайовика у вигляді двохкімнатної квартири на 4 поверсі, під будівельним номером № 66, загальною проектною площею 82 кв.м.

За умовами зазначеного вище договору, позивач зобов'язалась у якості вкладу внести кошти в сумі, яка еквівалентна 86 100 доларам США, у гривнях за курсом НБУ на момент внесення поетапно, запланований строк закінчення будівництва - 1 квартал 2005 року.

Додатковою угодою від 7 листопада 2013 року до договору № 2010/322-79 (р) сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс по АДРЕСА_1, а також № квартири на 80, загальна площа на 83,5 кв.м. та строк передачі спірної нерухомості на 4 квартал 2013 року.

Зазначила, що вона умови договору виконала в повному обсязі, однак відповідач не визнає і заперечує майнові права ОСОБА_4 на спірний об'єкт нерухомого майна, мотивуючи неналежним виконанням третьою особою будівельних робіт.

У зв'язку із викладеним, просила суд визнати за ОСОБА_4 майнове право на двокімнатну квартиру № 80, загальною площею 83,5 кв. м., що знаходиться на четвертому поверсі житлово-громадського комплексу по АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, 3 вересня 2003 року між ОСОБА_4 та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» укладено Договір № 2010/322-79 (р) про спільну діяльність з пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, їй мала бути передана у натурі частка пайовика у вигляді двохкімнатної квартири на 4 поверсі, під будівельним номером № 66, загальною проектною площею 82 кв.м.

За умовами зазначеного вище договору, позивач зобов'язалась у якості вкладу внести кошти в сумі, яка еквівалентна 86 100 доларам США, у гривнях за курсом НБУ на момент внесення поетапно, запланований строк закінчення будівництва - 1 квартал 2005 року.

Додатковою угодою від 7 листопада 2013 року до договору № 2010/322-79 (р) сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс по АДРЕСА_1, а також номер квартири на 80, загальну площу - на 83,5 кв.м. та строк передачі спірної нерухомості на 4 квартал 2013 року.

Згідно довідки про повне інвестування Договору, виданої ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» від 3 вересня 2003 року № 2010/322-79 (р) на ім'я ОСОБА_4 остання здійснила повну оплату пайового внеску у розмірі, еквівалентному 86100 доларам США, що складає 455 625,40 грн., ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» фінансових претензій до Позивача не має.

Сертифікат серії НОМЕР_1 відповідності закінченого будівництвом об'єкта щодо житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_1 у Шевченківському районі м. Києва (І черга будівництва, 4 секційний будинок) видано 3 грудня 2013 року.

Згідно Акта приймання-передавання (про виконання договору «Пайової участі у фінансуванні будівництва») громадського комплексу по АДРЕСА_1, в Шевченківському районі м. Києва, ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» виконала свої договірні зобов'язання і передала ОСОБА_4 двокімнатну квартиру № 80 на 4-му поверсі, загальною площею 83,5 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. (а.с. 15).

Крім того, на вказану квартиру ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» виготовлено технічний паспорт станом на 15 лютого 2014 року.

Згідно Витягу з переліку інвесторів, за кошти яких збудований житлово-громадський комплекс по АДРЕСА_1, в Шевченківському районі м. Києва, І черга будівництва, посвідченого Відповідачем, Позивач є інвестором, за кошти якого збудований житлово-громадський комплекс по АДРЕСА_1 (а.с. 33).

За змістом статті 177 ЦК України, об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положенням ч. 2 статті 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання його пава власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач позбавлений можливості отримати житло, яке перебуває у його власності.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем порушується питання щодо визнання за нею майнового права на квартиру АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що права позивача не визнаються відповідачем - СП «ГІПЕК», проте судом залишено поза увагою умови договору № 0991/241-252 від 24 жовтня 2001 року, укладеного між СП «ГІПЕК» і ТОВ «Консоль ЛТД» про спільну діяльність по будівництву житлово-громадського комплексу по АДРЕСА_1 у м. Києві, за якими частки після завершення будівництва комплексу розподіляються наступним чином: СП «ГІПЕК» - 20% загальної площі квартир, ТОВ «Консоль ЛТД» - 80% загальної площі об'єкта (п. 8.1). За п. 8.4 кожна зі сторін у договорі самостійно несе відповідальність за своїми зобов'язаннями перед третіми особами, в тому числі зобов'язань по будівництву, розподілення побудованих приміщень в межах своїх часток в розподілі об'єкта, які передані кожній стороні відповідно до п. 8.1 Договору.

Судом встановлено, що 3 вересня 2003 року між ОСОБА_4 та ТОВ Фірма «Консоль ЛТД» укладено Договір № 2010/322-79 (р) про спільну діяльність з пайової участі у будівництві багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, після закінчення будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1, їй мала бути передана у натурі частка пайовика у вигляді двохкімнатної квартири на 4 поверсі, під будівельним номером № 66, загальною проектною площею 82 кв.м.

За умовами зазначеного вище договору, позивач зобов'язалась у якості вкладу внести кошти в сумі, яка еквівалентна 86 100 доларам США, у гривнях за курсом НБУ на момент внесення поетапно, запланований строк закінчення будівництва - 1 квартал 2005 року.

Додатковою угодою від 7 листопада 2013 року до договору № 2010/322-79 (р) сторони погодили зміну назви багатоквартирного житлового будинку на житлово-громадський комплекс по АДРЕСА_1, а також номер квартири на 80, загальну площу - на 83,5 кв.м. та строк передачі спірної нерухомості на 4 квартал 2013 року.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, будь-яких договірних відносин між ОСОБА_4 і СП «ГІПЕК» щодо спірної квартири не існує.

Таким чином, встановлено, що правовідносини, які склалися щодо предмету інвестування - квартири АДРЕСА_1, виникли між ОСОБА_4 і ТОВ «Консоль ЛТД», а СП «ГІПЕК» у спірних правовідносинах не є належним відповідачем.

Проте ТОВ «Консоль ЛТД» не залучено до участі в справі як відповідача, позовні вимоги до товариства не пред'явлені.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, саме на суд покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку з чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, а також встановити суб'єктний склад учасників спору.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не звернув своєї уваги на вищенаведені вимоги закону і фактичні обставини, та в порушення ст. 10 ЦПК України, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив ст. 33 ЦПК України щодо залучення ТОВ «Консоль ЛТД» до участі в справі як відповідача.

За змістом частини першої статті 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

За таких обставин правильність висновків суду щодо обґрунтованості позовних вимог колегією суддів не перевіряється.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права та неправильним застосуванням норм процесуального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД» в особі арбітражного керуючого Венської Оксани Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 5 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпек», третя особа Товариство обмеженою відповідальністю Фірма «Консоль ЛТД» про визнання речового права на об'єкт нерухомого майна відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді