Провадження № 6/161/199/17
У Х В А Л А

12 травня 2017 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з вказаною заявою. Просить суд замінити стягувача з ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 53681422з примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2017 року у справі № 161/14096/16-ц з підстав, викладених в заяві.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду заяви повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляли, від них до суду не надходило заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Розгляд заяви судом проводиться у відсутності сторін, так як неявка сторін та інших осіб, які повідомлялися належним чином не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження і відповідає вимогам ч. 2 ст. 378 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали, які додані до заяви, суд приходить до висновку, про часткове задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом при розгляді заяви встановлено, що 24 листопада 2016 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» було укладено договір факторингу № 48. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ПАТ «Укрсиббанк» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» прийняло право вимоги за первинними кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 0 від 29 березня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_3, внаслідок чого ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» замінює ПАТ «Укрсиббанк» як кредитора.

Також судом при розгляді заяви встановлено, що 28 грудня 2016 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги № 28/12. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ПАТ «Укрсиббанк» відступило, а ОСОБА_2 прийняла право вимоги за первинними кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 0 від 29 березня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_3, внаслідок чого ОСОБА_2 замінює ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» як кредитора.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що 28 грудня 2016 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ОСОБА_2 було укладено договір відступлення права вимоги № 28/12. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору ПАТ «Укрсиббанк» відступило, а ОСОБА_2 прийняла право вимоги за первинними кредитними договорами, в тому числі за кредитними договорами № 0 від 29 березня 2007 року, боржником за яким є ОСОБА_3. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення заяви в цій частині та заміну стягувача у виконавчому провадженні.

При цьому, не підлягає до задоволення заява в частині заміни стягувача у виконавчому провадженні № 53681422 стосовно примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 161/14096/16-ц від 16 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором 0 від 04 травня 2007 року з наступних підстав.

Судом при розгляді заяви достовірно встановлено, що 03 квітня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53681422 стосовно примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 161/14096/16-ц від 16 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором 0 від 29 березня 2007 року та про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором 0 від 04 травня 2007 року.

Також судом достовірно встановлено, і це підтверджується копією реєстру боржників до договору факторингу № 48, укладеному 24 листопада 2016 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив», що предметом договору факторингу є, зокрема, право вимоги за кредитним договором № 0 від 29 березня 2007 року.

Також судом достовірно встановлено, і це вбачається із змісту договору про відступлення права вимоги № 28/12 від 28 грудня 2016 року, укладеного між ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ОСОБА_2, що предметом вказаного договору є, зокрема, право вимоги за кредитним договором № 0 від 29 березня 2007 року.

Однак, як вбачається з письмових матеріалів справи, що ПАТ «Укрсиббанк» на підставі рішення суду від 25 січня 2017 року та виданого 16 березня 2017 року на його підставі виконавчого листа, є стягувачем заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 04 травня 2007 року, а не від 29 березня 2007 року.

Таким чином, ТзОВ «Фінансова компанія «Фінактив» та ОСОБА_2 взагалі не набували права вимоги за кредитним договором № 0 від 04 травня 2007 року, оскільки він не був предметом договору факторингу № 48 від 24 листопада 2016 року, та договору про відступлення права вимоги № 28/12 від 28 грудня 2016 року. А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви в цій частині.

Керуючись ст. 378 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про заміну стягувача задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні № 53681422 стосовно примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 161/14096/16-ц від 16 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором 0 від 29 березня 2007 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» на ОСОБА_2.

В задоволенні решти заяви відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко