Справа № 161/6884/17
Провадження № 2/161/2497/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Бортнюку А.В.,

з участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом департаменту соціальної політики Луцької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Департамент соціальної політики Луцької міської ради звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про повернення надмірно виплаченої адресної допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі заяв від 04.12.2014 року, 04.06.2015 року, 02.12.2015 року та 01.06.2016 року, поданих ОСОБА_3 до департаменту соціальної політики, останній проводилось нарахування та виплата адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі.

Вказує, що під час проведеної державними соціальними інспекторами перевірки встановлено, що відповідач є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що оскільки відповідач у заявах надала недостовірну інформацію щодо наявності житлового приміщення, за період з 04.12.2014 року по 30.11.2016 року їй виплачено грошову допомогу в розмір 31695,68 грн., на отримання якої не мала права.

Відповідачу було запропоновано повернути вказані кошти, однак станом на день звернення з позовом до суду вони не відшкодовані.

У зв'язку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь департаменту соціальної політики Луцької міської ради одержану адресну допомогу в розмірі 31695,68 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заяві та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 (надалі - Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах рад з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Судом встановлено, що департаментом соціальної політики проводилось нарахування та виплата ОСОБА_3 адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі у період з 04.12.2014 року по 30.11.2016 року, що підтверджується відповідними рішеннями вказаного органу (а.с. 11).

У відповідності до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, якщо у складі сім'ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку, які не працевлаштувалися, в тому числі за сприяння державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють протягом двох місяців з дня призначення грошової допомоги, її розмір для працездатних членів осіб на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сім'ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану

З акту №341 від 01.12.2016 року за результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявники ом для призначення державних соціальних допомог, вбачається, що ОСОБА_3 є співвласником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Даний факт також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 12-14).

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Рішенням комісії позивача про визначення обсягу надміру виплачених коштів від 05.12.2016 року визначено суму надмірно сплаченої допомоги в розмірі 31695,68 грн. (а.с. 15).

Таким чином, враховуючи викладене та аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, а також те, що ОСОБА_3 надала недостовірну інформацію щодо наявності житлового приміщення, внаслідок чого їй була зайво нарахована та виплачена адресна допомога на загальну суму 31695,68 грн., то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з останньої на користь департаменту соціальної політики вказаних коштів.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача стосовно того, що згадана вище частка у квартирі була оформлена без відому відповідача, яка на той момент була малолітньою і не знала про її наявність у неї при поданні вказаних заяв про призначення допомоги, оскільки остання на момент їх подачі була повнолітня дієздатна особа і незнання законів не звільняє її від відповідальності.

Крім цього, як слідує із матеріалів справи, за відповідачем 16.11.2016 року здійснювалась перереєстрація іншої частки спадкодавця, тобто момент подачі однієї із заяв про отримання допомоги ОСОБА_3 було достовірно відомо про належність їй частини нерухомого майна, а тому її доводи суд розцінює як намагання уникнути відповідальності і тому приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 1600,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. 1212 ЦК України, Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Департаменту соціальної політики зайво одержану адресну допомогу, виплачену як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 31695 (тридцять одну тисячу шістсот дев'яносто п'ять) грн. 68 коп. та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк