Справа 206/1928/17
Провадження 2/206/710/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" жовтня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Моторне (транспортне) страхове бюро України до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

11 квітня 2017 року від представника позивача поштою до суду надійшла зазначена позовна заява.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог посилається на те, що 09.12.2014р. з вини відповідача, який керував автомобілем НОМЕР_1 була скоєна дорожньо-транспортнапригода.В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2.Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2014 року.Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб,відповідно до висновку експерта складає 8088,73 грн.Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. 08.04.2015 року ОСОБА_2 скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В звязку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України 21.05.2015 року здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 6740,66 гри. Відповідачем зазначена сума збитків повернута не була.

На підставі викладеного просять суд стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 6802,66 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн. (а.с.1-3).

В судове засідання представник позивача не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.5). З наданих письмових пояснень представника позивача вбачається, що розмір відшкодування не може бути зменшеним, оскільки він є обґрунтованим та підтверджується відповідними документами, крім того він був виплачений МТСБУ потерпілому в повному обсязі з фонду захисту потерпілих, який був створений з метою захисту потерпілих у випадку заподіяння шкоди, особа, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. (а.с. 44,45)

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання позов визнав частково, не погоджувався з зазначеною сумою стягнення також пояснив, що в автомобіль не зрозуміло чому в автомобілі знімалася вся оббивка салону, сидіння переднє праве та задній правий ліхтар оскільки автомобіль був вдарений в ліву сторону.

В наданих письмових запереченнях відповідач зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для відновлення пошкодженої речі, в матеріалах справи відсутні відомості про ремонт пошкодженого транспортного засобу, сума затрачених витрат на відновлення ремонту збоку ОСОБА_2

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляд справи повідомлявся причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення відповідача дослідивши матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом було встановлено, що 09 грудня 2014 року з вини відповідача ОСОБА_1 який керував автомобілем "ВАЗ - 2109", державний номер НОМЕР_3, була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль "ВАЗ-2108", державний номерний знак НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року по справі №206/8097/14-п (а.с.12).

Транспортний засіб "ВАЗ-2108"державний номерний знак НОМЕР_4 належить ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САА 281759, виданого 01.12.2009 (а.с10).

Відповідно до висновку № 001/15 експертного дослідження автотоварознавця про визначення вартості матеріального збитку КТЗ від 02 січня 2015 року, виконаного експертом ОСОБА_4, розмір матеріальної шкоди за пошкоджений транспортний засіб "ВАЗ-2108"державний номерний знак НОМЕР_4, складає 8088,73грн. (а.с.13-17).

Згідно зі ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

В силу ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

16 грудня 2015 року ОСОБА_2 повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.9).

04 квітня 2015 року ОСОБА_2 скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. (а.с.23).

Згідно полісу № АІ/3698717 строк дії з 09.12.2014р. по 08.12.2015р. обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність автомобіля ОСОБА_2 "ВАЗ - 2108", номерний знак АЕ 3063СХ була застрахована в ПАТ "ВУСО " (а.с.11).

Відповідно до ст.11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при пошкодженні транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив та на прохання позивача не відреагував.

В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 сплативши на його рахунок суму в розмірі 6740,66грн., що підтверджується наказом № 2570 від 19.05.2015р. та платіжним дорученням № 2570 від 21 травня 2015 року (а.с.25, 26).

23 грудня 2014 року Моторне (транспортне) страхове бюро України направило повідомлення ОСОБА_1 про добровільне компенсування витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди. (а.с.27).

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

В силу ст.38.2.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно норм ст. 3 ЦПК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а в інтересах інших осіб, або державних чи суспільних інтересах лише у випадках, встановлених законом.

Керуючись ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не потребують доведення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Даючи оцінку доказам суд вважає, що позивачем не повністю доведенню обставини затрат відновлюваної вартості ремонту автомобіля НОМЕР_5, а саме не зазначені обставини навіщо знімалася з автомобіля оббивка кузова в зборі, сидіння переднє праве, ліхтар задній правий, оскільки в результаті ДТП в автомобілі постраждала лише ліва сторона автомобіля а не права.

Суд вважає за необхідне виключити з вартості відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-2108, кошти в сумі 14,40 грн. за зняття та установку заднього правого ліхтаря, 62,40 грн. за зняття та установку сидіння переднього правого, частково виключити знімання та установку оббивки салону на суму 500,05 грн., а загалом на суму 576,85 грн.

З огляду на викладеного суд доходить висновку про те, що позов підлягає частково задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне повернути позивачу суму судового збору, стягнувши із відповідача 1600грн. 00коп.

Керуючись ст.11, 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 79, 81, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України, в порядку регресу понесені витрати на виплату страхового відшкодування в сумі 6163 (шість тисяч сто шістдесят три) гривні 81 копійка.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Моторне (транспортне) страхове бюро України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков