З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2017 селище Оржиця
Оржицький районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Гришка О.Я.
при секретарі Федорині А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся 10 березня 2017 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
З позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 12.05.2014 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5428,93 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом.
У судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві повідомив, що вони не заперечують проти розгляду справи за їхньої відсутності та винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 на розгляд справи 19.05.2017 року повторно не зявилася, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що вона належним чином повідомлена про розгляд справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу по справі, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що 12.05.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно умов якого сторони погодили за кредитним договором зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 172,76 грн., комісію на 101,62 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 681,73 грн. Заборгованість за Договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 6088,94 грн., що підтверджується п.п. 1.1.1, 1.1.2 Генеральної угоди.
Відповідно п 1.6 Генеральної угоди всі інші умови договорів, які не суперечать розділу «Реструктуризація заборгованості» даної Генеральної угоди залишаються незмінними.
Як вбачається з п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 5428,94 грн. строком на 6 місяців, з 12.05.2014 року по 30.11.2014 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку для споживчих цілей в сумі 5428,94 грн. в обмін на зобов'язання позичальника на повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0,001 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 904,82 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, а також інших витрат відповідно до Умов та правил.
Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачений штраф у розмірі 956,11 грн. в разі порушення строків погашення заборгованості, починаючи з 32-го дня такого порушення.
Згідно п. 2.5 Генеральної угоди позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно Генеральної угоди і Умов та правил.
Пунктом 2.7 Генеральної угоди передбачено, що датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди.
Відповідно п. 2.11 Генеральної угоди позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості за кредитом в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності з Умовами та правилами. Також, відповідач погодився, що дана Генеральна угода разом із запропонованими ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умовами та правилами, Тарифами складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в Генеральній угоді.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.
Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін поінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну карту кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта.
Відповідно п. 2.1.1.12.11 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.
Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.
У п. 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що на залишок простроченої заборгованості пози чальник сплачує пеню в розмір, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу.
У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України).
Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору б/н від 12.05.2014 року та має заборгованість:
5428 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом;
1 грн. 51 коп. - заборгованість за процентами.
Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню.
В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення 6080 грн. 20 коп. заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог.
Суд зазначає, що враховуючи вищенаведене, у разі заявлення декількох вимог, які є майновими, до змісту кожної позовної вимоги належить визначення конкретної її грошової оцінки. Тобто, у разі стягнення грошових сум, позивач повинен визначити конкретну суму, яку він просить стягнути за кожною вимогою.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язань (ч.1 ст.546 ЦК України) та правовим наслідком порушення зобовязання (ст.611 ЦК України).
В свою чергу, з аналізу довідки про умови кредитування, Умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що комісію позивач визначає як плату за певні свої послуги.
Таким чином, правовідносини, повязані із сплати пені та правовідносини, повязані з сплатою комісії мають різну правову природу.
В порушення вказаних норм, позивачем розмір заборгованості із пені та комісії визначено у позовній заяві разом у сумі 6080 грн. 20 коп. В розрахунку заборгованості відповідні графи мають назви «ставка пені», «сума комісії та пені», «сума комісії та пені накопичувальним підсумком».
На вимогу суду щодо надання окремого розрахунку пені та комісії позивач не відреагував.
Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачем жодним чином не обґрунтовано стягнення пені щомісячно відповідно до конкретного пункту Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Памятки клієнта, які визначають їх розмір, суд вважає позовні вимоги в цій частині недоведеними.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 5430,45 грн., тобто 43,56% то з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 696,96 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 74, 88, 197, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -

1. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 5430 (пять тисяч чотириста тридцять) гривень 45 копійок за кредитним договором № б/н від 12.05.2014 року, яка складається з наступного 5428 грн. 94 коп. - заборгованість за кредитом; 1 грн. 51 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 696 (шістсот девяносто шість) гривень 96 коп.
Позивач апеляційну скаргу на рішення суду може подати протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії до Оржицького районного суду.

Суддя