Справа № 414/328/16-ц
Провадження № 22ц/782/588/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, грудня місяця, 06-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів Гаврилюка В.К., Коновалової В.А., за участю секретаря: Єгорової О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 13 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «Санаторій Озерний» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофздоровниця», третя особа ОСОБА_3, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив суд поновити його на роботі в ДП «Санаторій Озерний» на посаді заступника головного лікаря з технічної частини; стягнути з ДП «Санаторій Озерний» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 4539, 36 грн. Позов було прийнято до розгляду і рішенням Кремінського районного суду Луганської області у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено за необґрунтованістю. Не погоджуючись з вказаним рішенням суду І інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2, подав на нього апеляційну скаргу, у якій просив суд скасувати оскаржуване ним рішення та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

Справа вже перебувала на розгляді апеляційного суду, ухвалу апеляційного суду Луганської області від 07 липня 2017 року було скасовано у касаційному порядку 21 червня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Вислухавши доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до таких висновків. Апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні вимог за позовом суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача без отримання згоди на це профспілкової організації було правомірним, здійсненим із дотриманням вимог законодавства щодо звільнення з таких підстав.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, адже до них суд дійшов із належним дотриманням норм матеріального права та процесуального законодавства. Що ж до доводів апеляційної скарги то вони висновків суду першої інстанції не спростовують, були перевірені належним чином під час апеляційного розгляду та не знайшли свого підтвердження. Так, дійсно, з матеріалів справи вбачається, що позивач з листопада 1994 року працював в ДП «Санаторій Озерний» на різних посадах; з 01.01.2015 року був переведений на підприємстві на посаду заступника директора по технічній частині. Наказом №07/л від 02 лютого 2016 року був звільнений з вказаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. З матеріалів справи вбачається, що у звязку з ситуацією, що склалася в регіоні внаслідок проведення антитерористичної операції, на підприємстві відповідача склалася складна економічна ситуація внаслідок відсутності відпочиваючих в оздоровниці, консервації обєктів санаторію, внаслідок чого відповідачем було прийнято рішення про вивільнення працівників підприємства у звязку зі скороченням штату. Вказані обставини підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи (а.с. 8,39,40-41,42,43,87), ці докази були пере провірені вони є належними та допустимими, не є спростованими.

Судова колегія не погоджується і з доводами апелянта про те, що наказ про його звільнення був виданий особою, яка не була вповноважена на вчинення таких дій. Так, згідно наказу №238-В від 16.11.2015р. Голови правління ПАТ ЛОЗП України «Укрпрофздоровниця» директору ДП «Санаторій Озерний» ОСОБА_4 була надана щорічна відпустка з 23 листопада 2015 року по 25 грудня 2015 року. На час відпустки ОСОБА_4 виконання його обовязків було покладено на начальника служби охорони праці ОСОБА_5 (а.с. 33). Наказом Голови правління №58-к від 28.12.2015р. ОСОБА_4 звільнено з роботи за власним бажанням з 11 січня 2016 року. Наказом директора ДП «Санаторій Озерний» №107/л від 28.12.2015р. призначено ОСОБА_3 з 12 січня 2-16 року як особу, яка має право вчиняти будь-які дії від імені ДП «Санаторій Озерний» без довіреності, а звільнення позивача було здійснено 02 лютого 2016 року. Інша особа, на яку у встановленому порядку було покладено виконання обовязків директора на час звільнення позивача не призначалася. За таких обставин звільнення позивача було здійснено у відповідності до закону.

Відповідачем 25 листопада 2015 року був виданий наказ №87, яким було попереджено працівників підприємства (в тому числі і позивача) про вивільнення з 25 січня 2016 року (а.с.6), наказ про скорочення штату працівників (а.с. 47), повідомлено позивача про скорочення штату та звільнення з 25 січня 2016 року (а.с.48-51), затверджено новий штатний розпис, в якому відсутня посада заступника директора з технічної частини (а.с. 53), надана звітність про заплановане масове звільнення працівників у звязку із змінами в організації виробництва і праці у встановленому порядку (а.с. 54), виданий наказ про звільнення (а.с. 55-56). Штатним розписом ДП «Санаторій Озерний» на 2016 рік передбачені наступні посади: директор, головний бухгалтер, бухгалтер 1 к, старший інспектор з кадрів, начальник служби охорони праці, пожежної та техногенної безпеки, слюсар-електрик 1-6 роз., сторож водій санітарного автомобілю, ст. комірник матеріального складу.

Позивач посилався на те, що йому не була запропонована посада начальника служби охорони праці, пожежної та техногенної безпеки, а тому, на його думку, не було враховано його переважне право перед іншою особою, яка є сумісником. Відповідно до Посадової інструкції начальника служби охорони праці, пожежної та техногенної безпеки на вказану посаду може бути призначено спеціаліста з повною вищою освітою відповідного напрямку підготовки і стажем роботи за професіями керівників нижчого рівня відповідного професійного спрямування не менш як 5 років (а.с.88). Даних про те, що позивач відповідає вказаним кваліфікаційним вимогам матеріали справи не містять.

Виходячи з наявності передбачених штатним розписом посад, які мав можливість обіймати позивач, йому була запропонована інша робота на підприємстві, від якої він відмовився (а.с. 48-51). Отже, з огляду на ці, встановлені апеляційною інстанцією обставини судова колегія приходить до висновків про те, що при звільненні ОСОБА_1 відповідачем вимоги п. 1 ч. 1 ст. 40, ч. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України не були порушені.

Що ж до тверджень апелянта про те, що його було звільнено без належного у таких випадках звернення до профспілкового органу то вони на увагу не заслуговують, адже ст. 43-1 КЗпП передбачає правомірність звільнення без згоди виборного органу первинної профспілкової організації з підприємства, установи, організації, де немає на момент звільнення первинної профспілкової організації. Колегія суддів перевірила ці доводи апеляційної скарги та дійшла до висновків про те, що на момент звільнення ОСОБА_1 первинна профспілкова організація вже не діяла адже попередньо були звільнені усі члени виборного органу первинної профспілкової організації, що було підтверджено у судовому засіданні і під час допиту у апеляційній інстанції у якості свідка ОСОБА_6 голови Кремінської районної організації профспілки працівників охорони здоровя, що є вищестоящим виборним органом стосовно первинної профспілки ДП «Санаторій Озерний» - вбачається це і з аналізу досліджених судом та наявних у матеріалах справи письмових доказів про склад членів профспілки та кадрових наказів, що свідчать про час їх звільнення (а.с. 80-81 т.1), оглянутої під час судового розгляду у апеляційній інстанції профспілкової документації.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений з роботи без попередньої згоди профспілкового органу, адже профспілковий орган на підприємстві на той момент вже був фактично відсутній, голова профспілкового комітету та всі члени профкому звільнились з роботи в 2014-2015р.р., новий профспілковий комітет не був утворений та профспілковий представник не призначений, а тому у відповідача не було можливості звернутися з відповідним поданням у встановленому порядку (а.с. 57,80 т.1 ).

На виконання ухвали ВССУ від 21 червня 2017 року (а.с. 188-190 т.1) колегія суддів апеляційної інстанції зясувала, що вищестоящим виборним органом первинної профспілки ДП «Санаторій Озерний» є саме Кремінська районна організація профспілки працівників охорони здоровя, проте при цьому колегія суддів дійшла до висновку про відсутність жодних правових підстав для звернення стосовно звільнення ОСОБА_1 до вищестоящого виборного органу профспілки (об'єднання профспілок) з заявою про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 адже законом не передбачено надання таких висновків стосовно осіб, що не є членами виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації. Між тим, як було достовірно встановлено судом ОСОБА_1 не був членом виборного профспілкового органу а відповідно не має права на додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів. Апеляційний суд перевірив усі доводи позивача щодо порушення відповідачем вимоги трудового законодавства при звільненні його без згоди профспілкового комітету, як вбачається з матеріалів справи ні сам позивач ні його представник ніколи не стверджували що ОСОБА_1 був членом виборного профспілкового органу а отже відсутні підстави для звернення суду до вищестоящого виборного органу профспілки (об'єднання профспілок) з заявою про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення ч.1 ст.303 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Отже, з огляду на викладене вище колегія суддів приходить до висновків про те, що постановлене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, постановлено із додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: