Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2299/16-ц

27 квітня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Вінтоняк М.Б.,

секретаря Скоблей О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна справу за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство Кредобанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 3748,39 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.06.2011 року між ПАТ Кредобанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір / договір встановлення ліміту кредитування/ № 396/980 на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 2983,68 грн. в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій. Однак позичальник ОСОБА_1 умови договору належним чином не виконує, кредитні кошти банку не сплачує, в звязку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 3748,39 грн. станом на 20.10.2016 року і банк змушений звернутися в суд з позовом про стягнення суми заборгованості в судовому порядку з відповідача.

Представник позивача в судове засідання подав письмову заяву, в якій повністю підтримав заявлені банком вимоги з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити, а також стягнути судові витрати по справі згідно представлених квитанцій, а справу розглянути по суті в їх відсутність і не заперечує проти заочного розгляду справи у випадку неявки в суд відповідача.

Відповідач в судове засідання не з*явилася з невідомих суду причин. Про час і місце слухання справи повідомлена вчасно, про причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст..224 ЦПК України.

Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.06.2011 року між ПАТ Кредобанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір встановлення ліміту кредитування № 396/980, на підставі якого банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 2983,68 грн. в обмін на зобовязання по поверненню кредиту, сплаті процентів, а також можливих комісій.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з умовами кредитного договору, погашення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником в порядку та строки відповідно до розмірів, визначених в кредитному договорі.

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, ОСОБА_1 належно їх не виконувала, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 20.10.2016 року, згідно якого заборгованість по кредиту становить загалом 3748,39 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитним договором 2983,68 грн.,

заборгованість по процентах 466,78 грн., комісія - 39,69 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів 258,24 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору, а відповідно до ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною,друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що по кредитному договору №396/980 від 15.06.2011 року заборгованість у ОСОБА_1 станом на 20.10.2016 року перед банком відсутня, кредит погашено, що підтверджується квитанцією від 10.01.2017 року про сплату 2000 грн. заборгованості по кредиту, квитанцією від 10.02.2017 року про сплату 1000 грн. заборгованості по кредиту, квитанцією від 02.03.2017 року про сплату2130 грн. заборгованості по кредиту.

У зв'язку з вищенаведеним, суд вважає, що у стягненні суми заборгованості слід відмовити, а також, відмовити і у стягненні суми судового збору, так як будь-яка заборгованість у відповідача перед банком відсутня.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 599, 610, 615 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215,218,225 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Кредобанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору - відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вінтоняк М.Б.