СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/195/17
ун. № 759/7606/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Войтенко Ю.В.

за участю секретаря - Самчик І.М.

представника позивачів - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про призначення повторної судової експертизи, подане в цивільній справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_9 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває зазначена цивільна справа.

В судовому засіданні представником позивача подано клопотання про призначення повторної посмертної комплексної комісійної судово-психіатричної експертизи з огляду на неточність, неконкретність, необґрунтованість та суперечливість висновку попередньої експертизи. Питання на експертизу представник позивачів просила винести ті ж самі, що й при первинній експертизі. Проведення експертизи представник просила доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я України.

Представник відповідача, відповідач проти задоволення клопотання не заперечували, проте висловили сумніви щодо бажання представника відповідачів доручити проведення експертизи експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров'я.

Третя особа в судове засідання не з'явилась.

Заслухавши клопотання представника позивачів, позицію відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 14 жовтня 2012 року у місті Мюнхен (ФРН), у ІІІ Медичній Клініці - Онкологія та Гематології/Клінічне об'єднання Гроссхадерн Медичного факультету Людвінг Максиміліанс Університету Мюнхен, помер ОСОБА_11, де він перебував на лікуванні у період з 14 квітня 2012 року по день смерті. Також в матеріалах справи міститься оспорюваний заповіт, посвідчений німецьким нотаріусом М. Грьотшем.

Позивачі звернулись до су4ду з позовними вимогами, які в подальшому було уточнено, щодо визнання вказаного заповіту недійсним.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 06 травня 2014 року по даній справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: 1 Чи страждав ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, психічними розладами. 2. Чи міг ОСОБА_11 за станом свого здоров'я розуміти значення своїх дій та керувати ними на час підписання заповіту - 9.10.2012р. Проведення експертизи доручалось Київському міському центру судово-психіатричної експертизи.

В пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що суд визнає заповіт недійсним, якщо він був складений особою, яка через стійкий розлад здоров'я не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними. Для встановлення психічного стану заповідача в момент складання заповіту, який давав би підставу припустити, що особа не розуміла значення своїх дій і (або) не могла керувати ними на момент складання заповіту, суд призначає посмертну судово-психіатричну експертизу (ст. 145 ЦПК України).

Згідно з актом судово-психіатричного експерта від 02 липня 2014 року на час підписання заповіту 09 жовтня 2012 року ОСОБА_11 виявляв ознаки органічного емоційно лабільного (астенічного) розладу внаслідок злоякісного захворювання крові (глибокої астенії). Наявні у ОСОБА_11 на час підписання заповіту 09 жовтня 2012 року психічні розлади істотно впливали на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, за судово-психіатричною експертизою не зроблено категоричного висновку про психічний стан ОСОБА_11 на момент складання заповіту. До такого висновку дійшов Вищий спеціалізований суд України в ухвалі від 22 липня 2015 року.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Висновок визнається неповним, коли експерт не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання, у зв'язку з цим суд має обговорити питання про призначення додаткової або повторної експертизи залежно від обставин справи.

Згідно із роз'ясненнями, що містяться в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Згідно з Порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров'я України № 397 08.10.2001 повторною є експертиза, яка призначається, якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності і визнаний органами дізнання, слідчим, прокурором, судом необґрунтованим. Призначення повторної експертизи повинно бути мотивоване, а її проведення доручається іншому більш кваліфікованому складу експертів. Згідно з пунктом 35 Порядку визначено, що висновок експертизи повинен бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання у межах його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені запитання, він дає відповідь з власної ініціативи. Відповіді не можуть мати форму рекомендацій або вказівок слідству чи суду.

Пункт 9 Порядку визначає, що експертизи мають призначатися відповідно до зони, яка обслуговується певною експертною установою (підрозділом). При повторній експертизі або в разі неможливості чи недоцільності проведення експертизи в експертній установі (підрозділі) за зоною обслуговування особа або орган, які призначають експертизу, указавши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої експертної установи (підрозділу).

Відповідно до Переліку амбулаторних судово-психіатричних експертних комісій і територій, які вони обслуговують, затвердженого Наказом МОЗ України від 05.07.96 № 194 (в редакції наказу МОЗ від 11.01.2010 № 1) закладом для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи який обслуговує м. Київ - є Київський міський центр судово-психіатричної експертизи.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист директора Центру СПЕ про можливість проведення в центрі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи (а.с.177).

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що по вказаній справі є підстави до призначення повторної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи, з залученням до її проведення атестованих судових експертів з правом проведення судово-психіатричної експертизи, відповідно до Реєстру.

Крім того, оскільки по справі призначається повторна експертиза, відповідно до вимог ч. 2 ст. 150 ЦПК України, то і питання на вирішення експерта повинні бути поставлені ті ж самі, що в і в попередньому висновку експерта, а не нові.

Враховуючи наведене на вирішення повторної експертизи необхідно поставити наступне запитання:

1 Чи страждав ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, психічними розладами.

2. Чи міг ОСОБА_11 за станом свого здоров'я розуміти значення своїх дій та керувати ними на час підписання заповіту - 9.10.2012р.

Згідно з ч. 2 ст. 86 ЦПК України, кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи.

Витрати по оплаті експертизи, представник позивачів просив покласти на позивача ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 53, 143, 144. 145, 148, 150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити частково.

Призначити по справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи страждав ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, психічними розладами.

2. Чи міг ОСОБА_11 за станом свого здоров'я розуміти значення своїх дій та керувати ними на час підписання заповіту - 9.10.2012р.

Проведення повторної судово-психіатричної (посмертної) експертизи доручити іншим експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи 759/7606/13-ц (провадження № 2/759/195/17) в чотирьої томах, в тому числі аудіо диски з поясненнями сторін, поясненнями свідків, зроблені в суді першої інстанції, медичну документацію на ім'я ОСОБА_11

Оплату експертизи покласти на ОСОБА_5.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Ю.В.Войтенко