РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі:головуючого- судді Єрмоленко В.Б.,

при секретарі - Бондаренко О.В.

за участю адвокатів-Курінного О.А., Назаренко Д.А., Герасименя О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи- ОСОБА_6 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ландграф Інна Миколаївна про визнання недійсними довіреності та договору купівлі-продажу житлового будинку, витребуванні будинку із чужого володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи- ОСОБА_6 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ландграф І.М. і просив, з урахуванням уточнень, визнати недійсними довіреність , видану 12.10.2013 р. від імені позивача на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_9, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ландграф І.М., за реєстровий № 760, попередній договір купівлі-продажу будинку, посвідчений зазначеним нотаріусом 12.10.2013 р. за реєстровим № 764, договір купівлі-продажу житлового будинку № АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5, який діяв за довіреністю ОСОБА_8, та ОСОБА_4,посвідчений 27.11.2013 р. приватним нотаріусом Ландграф І.М. за реєстровим № 958., витребувати на користь ОСОБА_3 від ОСОБА_4 житловий будинок з обслуговуючими його будівлями та спорудами.

На обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він був власником спірного житлового будинку з 19.08.2009 р. Оскільки У брата ОСОБА_10 в жовтні 2013 р. виникла потреба в грошових коштах, тому він звернувся до позивача з проханням поїхати з ним до нотаріальної контори, де під заставу документів на належний житловий будинок АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_5 надасть йому необхідну суму. В кабінеті у нотаріуса 12.10.2013 р., де були також присутні декілька незнайомих осіб обговорювалось питання позики коштів брату під заставу будинку. Нотаріус, взявши документи на власність, запропонував ОСОБА_8 поставила підписи на листах. Оскільки, як зазначає ОСОБА_8, він є неписьменною людиною, нотаріус написала для нього окремі букви і він їх скопіював на листи, що були надані нотаріусом, але в яких конкретно документах він поставив підпис не знає, йому ці документи не зачитувались і якою мовою він володіє, нотаріус не запитувала. Позивач стверджує, що не мав наміру продавати будинок, він є для нього та його родини та пятьох неповнолітніх дітей єдиним житлом, договір купівлі-продажу з ним не укладався, довіреність на користь ОСОБА_5 не видавав, грошові кошти за будинок не отримував, зміст підписаних документів не розумів, тому як неписьменна особа, що підтверджено психологічною експертизою, проведеною в іншому провадженні.На підставі ст.ст. 203, 215, 230 ЦК України просить визнати довіреність та договори купівлі-продажу недійсними та витребувати у ОСОБА_4 будинок.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов не визнали та пояснили, що з ОСОБА_10 їх познайомили як з особою, яка продає будинок. 12.10. 2013 р. до нотаріальної контори приїхав позивач ОСОБА_3 разом з братом ОСОБА_10, його адвокатом, ще одним братом, батьками , їм негайно були потрібні гроші через виникли проблеми у ОСОБА_10. Позивач надав свідоцтво про право власності, проте всіх необхідних документів для оформлення договору купівлі-продажу не мав, тому їх адвокат підказав можливість оформлення довіреності з подальшим продажем будинку , тому як вони наполягали на розрахунку за будинок саме в цей день. ОСОБА_5 погодився займатись збором документів для відчуження з включеням витрат, у тому числі по погашенню комунальних платежів, проведення оцінки , в рахунок вартості будинку. Оскільки склалася така ситуація, що ОСОБА_10 наполягав на передачі йому частини грошей за проданий будинок і вони не могли відкладати угоду на повторний візит до нотаріуса, ОСОБА_4 в свою чергу запропонував укласти попередній договір купівлі-продажу з метою фіксації намірів, ціни і факту отримання продавцем грошей. Нотаріус ретельно роз'яснив всі умови і наслідки підписання довіреності та попереднього договору, позивач наполягав на укладанні саме договору купівлі-продажу. Відповідачі пояснили, що їм потрібно було придбати будинок для проживання, він знаходився в незадовільному стані, за борги відключили газопостачання, в ньому ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після передачі грошей позивачеві, в присутності його брата і адвоката, ОСОБА_3 передав ці кошти братові, той їх додатково перерахував, передали ключі від будинку і наявні у них документи. У будинку відразу ж ОСОБА_4 стала робити ремонтні роботи, потім через незначний проміжок часу позивач запропонував з братом купити у них ще один будинок, отримали від ОСОБА_5 аванс, потім відмовилися від угоди, гроші не повернули. Спірний будинок був придбаний за ціну 30000 доларів, з них 18 тис. євро передана під час підписання попереднього договору, 1600 доларів склали витрати з підготовки та отриманні всіх документів для угоди, решту суму-10400 доларів США привезли позивачеві безпосередньо перед оформленням договору купівлі-продажу При підписанні договору нотаріус зачитала текст, задавала ОСОБА_3 запитання, тривалий час з ним спілкувалася, потім кожному видала по примірнику для прочитання і перевірки, після чого всі поставили підписи. Коли позивач зазначив, що не вміє читати, нотаріус ретельно йому роз'яснила всі умови договору, наслідки, декілька разів прочитала зміст російською мовою. Позивач самостійно підписував договір, а також заяву про те, що він не має дружини і дітей, крім того, при спілкуванні з нотаріусом разом з позивачем знаходився брат ОСОБА_10 та його адвокат. Відповідачі також пояснили суду , що у них згоріла машина і були потрібні гроші, тому 23.12.2013 р. вони уклали з ОСОБА_11 договір позики та договір іпотеки на забезпечення виконання своїх зобов'язань по поверненню боргу.

Представник 3 -особи ОСОБА_11 проти позову заперечував, пояснивши, що 23.12.2013 р. між нею і ОСОБА_4 укладено договір позики на суму 40250 доларів США і на забезпечення виконання цього договору, ОСОБА_4 передала в іпотеку належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1.Проте при зверненні стягнення на заставне майно ОСОБА_11 було встановлено, що на житловий будинок накладено арешт та заборона на його відчуження. Зазначає, що договори, які просить визнати недійсними ОСОБА_3, укладені та посвідчені нотаріально. ОСОБА_11 надала також свої письмові заперечення, в яких посилається на те, що правочин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5 є дійсним та правомірним, був спрямований на реальне настання правових наслідків, ОСОБА_3 має повну цивільну дієздатність, усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, волевиявлення на укладення договору купівлі-продажу виражено шляхом підпису договорів ( а.с. 124-130).

3 особа- прирватний нотаріус ХМНО Ландграф І.М. та її представник позов не визнали , надали також письмові заперечення, в яких вказали, що 12.10.2013 р. до нотаріуса звернувся ОСОБА_3 з питання оформлення та посвідчення довіреності для подальшої підготовки , отримання документів та відчуження належного йому будинку за договором купівлі-продажу. Правові наслідки оформлення та посвідчення довіреності , договору йому роз'яснені, на питання щодо розуміння державної мови відповів, що українську мову розуміє, перекладу тексту не потребує. Перед підписанням довіреності, договору вголос прочитано текст, потім документ передано ОСОБА_3 для перевірки та підпису. Позивач підтвердив намір оформити продаж будинку, як усно, так і письмово, про свою неписьменність нотаріуса не повідомив, договір та довіреність вільно підписав. 27.11.2013 р. до нотаріуса звернувся ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності ,та ОСОБА_4 За умовами договору продаж будинку здійснювався за погодженою ціною 264 300 грн. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за договором. Щодо доводів про неписьменність, нотаріус просить врахувати, що Христов має паспорт громадянина України та згідно з Порядком оформлення і видачі паспорта, затв. Наказом МВС України від 07.07.2006 р. № 804/12678 був зобов'язаний заповнити особисто заяву від руки, розбірливим почерком, з вичерпними відповідями на всі запитання і згідно до п. 35 Порядку поставити свій підпис у паспорті та заяві. Особа, яка не може вчинити свій підпис, у заяві зазначає причину, а в паспорті проставляється прочерк.Про свою неписьменність при отримання паспорта позивач не зазначав. Стверджує, що факти, викладені у позові не аргументовані і неправдиві ( а.с. 139-142).

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 25.04.2008 р. приватним нотаріусом ХМНО Середенко Н.В. за реєстровим № 976, ОСОБА_3

12.10.2013 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ландграф І.М., за умовами якого ОСОБА_3 зобов'язався продати, а ОСОБА_4-купити житловий будинок № 58 по АДРЕСА_1 за 240000 грн., що сторони домовились рахувати на момент укладення договору, як еквівалент 30000 доларів США. ОСОБА_3 зобов'язався зібрати та підготувати всі необхідні для продажу довідки і документи, у тому числі оформити та отримати експертний висновок про грошову оцінку нерухомого майна, зареєструвати право власності в Державному реєстрі речових прав, а також отримати довідку про стан зареєстрованих осіб, сплатити заборгованість за комунальні та інші послуги стосовно вищевказаного нерухомого майна на день підписання і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, пред'явити довідки і квитанції про оплату комунальних та інших платежів. В забезпечення виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна ОСОБА_4 попередньо видала ОСОБА_3 забезапечувальний платіж у розмірі 144000 грн., що домомивились рахувати як еквівалент 18000 євро, а решту грошей покупець зобов'язалася передати при укладенні договору продажу нерухомого майна Крім того, ОСОБА_3 отримав платіж у розмірі 17520 грн., що складало 1600 доларів США. Оригінальні примірники видані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с. 8).

В той же день, 12.10.2013 р., приватним нотаріусом ХМНО Ландграф І.М. посвідчена довіреність, якою ОСОБА_3 уповноважував ОСОБА_4 та/або ОСОБА_5 представляти його інтереси в установах, підприємствах, організаціях, у тому числі комунальних службах, КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», ЖЕО, експертних організаціях з питань збору документів для посвідчення договору відчуження належного позивачу на праві власності будинку АДРЕСА_1 та, в наступному, продати від його імені вказаний житловий будинок на умовах та за ціну за їх розсудом. Довіреність грунтується на попередньому договорі сторін ( а.с.10).

Згідно ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

За договором купівлі-продажу від 27.11.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Ландграф І.М. за реєстровим № 958, ОСОБА_5,що діє від імені ОСОБА_3, як продавця на підставі довіреності, передав у власність ОСОБА_4, а покупець прийняв житловий будинок № АДРЕСА_1.Продаж житлового будинку за домовленістю сторін вчиняється за 264300 грн., які отримані продавцем до підписання договору . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державному реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна( а.с. 9, 116-119).

Положеннями ст. 203 ЦК України передбачений перелік вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.230 ЦК України Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З роз'яснень, викладених у п.п. 19, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», вбачається, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 наполягав на тому, що він діяв під впливом обману з боку відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 Між тим, в чому полягає обман позивач не зазначив та пояснив, що до нотаріальної контори він прибув у супроводі брата ОСОБА_10, якому вкрай потрібні були гроші та він попросив віддати під заставу документи на житловий будинок, його адвоката та родичів, батьків, наміру продавати будинок у нього не було, тому як в будинку проживала його родина, малолітні діти та іншого житла у них не малось.

Довідкою ділянки № 15 жителів приватного сектору Жовтневого району м.Харкова від 11.10.2013 р. підтверджено, що ОСОБА_3 мешкає і зареєстрований у АДРЕСА_2, йому належить житловий будинок по АДРЕСА_1.На підставі інформації домової книги, за даною адресою ніхто не зареєстрований.Такі обставини спростовують доводи ОСОБА_3 про те, що належний йому будинок є єдиним житлом для нього та його родини-дружини та п'ятьох дітей. Відповідачі пояснили, що до укладення попереднього договору в будинку проживали шість азербайджанців, які виселились, а позивач з родиною будинком не користувався та його речей там не було. Зі своєю родиною, батьками, ОСОБА_13 мешкав постійно в с.Пісочин. За даними паспорта, позивач зареєстрований у с. Пісочин з 1993 р.( а.с. 12, 189).

З пояснень відповідачів випливає, що про продаж будинку вони дізналися від знайомого, оглянули нерухомість та домовились про дату укладення договору, проте в нотаріальній конторі з'ясувалось, що необхідних документів для відчуження, висновку про оцінку майна позивач не мав, борги за комунальні послуги не погашені, тому з боку ОСОБА_3, його брата та адвоката поступила пропозиція про оформлення від імені ОСОБА_3 довіреності після передачі грошей, з наступним посвідченням договору купівлі-продажу .Відповідачі , на підтвердження досягнутих домовленостей та факту передачі грошей, наполягали на укладенні попереднього договору купівлі-продажу. Після укладеення такого договору позивачем передані ключи від будинку, документи. У їх присутності ОСОБА_3 отримав за продаж будинку гроші, передав їх брату, що не заперечував свідок ОСОБА_10, допитаний в судовому засіданні.

Відповідачі пояснили, що позивач запропонував також їм купити ще один будинок в районі Шишківки, допомогти з ремонтом, проте гроші не повернув та відмовився від продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Доводи позивача про те, що він не укладав договору купівлі-продажу, довіреність не видав суперечать його поясненням, з яких випливає, що йому нібито надали зразок його підпису і він копіював цей підпис на документи, суть договору йому не роз'яснили і який договір він підписує не знав.

У своїх запереченнях на позовну заяву нотаріус, його представник, відповідачі пояснили, що ОСОБА_3 роз'яснені правові наслідки оформлення та посвідчення довіреності і попереднього договору, він повідомив, що все розуміє, у тому числі мову, перекладу тексту довіреності не потребував та про свою неписьменність не заявляв. Крім того, всі розмови, переговори з приводу отримання та сроків купівлі-продажу, а також спілкування з нотаріусом під час здійснення нотаріальних дій проходило у присутності брата позивача та адвоката брата. Договір і довіреність підписані особисто сторонами, зокрема ОСОБА_3, позивачем також проставлено підпис у реєстрі реєстрації нотаріальних дій та ніяких зразків підпису йому не надавалось.

Посилання на неписьменність або невміння читати й писати не завжди передбачає невміння розписатись. На підтвердження необгрунтованості посилань на те, що нібито ОСОБА_3 не в змозі розписуватись , суду надано договір купівлі-продажу спірного будинку від 25.04.2008 р., де мається підпис покупця. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 тричі видавався паспорт, один з яких він загубив, посвідчення водія, він подавав заяву про встановлення батьківства, оскільки з дружиною не перебуває в зареєстрованому шлюбі, а діти, як він зазначає, зареєтровані на нього, отримував картку платника податків у 2006 р. ( а.с. 12, 151).

Відповідно до Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затв. Наказом МВС України від 15.06.2006 р., що діяв на час видачі ОСОБА_3 . паспорта НОМЕР_2, виданого 22.04.2010 р. Пісочинським ВМ Харківського ГУМВС України в Харківській області , який пред'являвся нотаріусу при здійсненні нотаріальних дій у 2013 р., а також Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затв. Наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, на підставі якого видано НОМЕР_1 Харківським РВ ГУ ДМСУ в Харківській області 02.02.2015 р., для оформлення паспорта особа подає роздруковану або заповнену від руки заяву, що підписується заявником із зазначенням прізвища, імені, по батькові, який підтверджує цим правильність указаних у ній даних, а для оформлення паспорта замість утраченого або викраденого ще й заяву про втрату або викрадення паспорта за відповідним зразком. Вручення паспортів громадянам здійснюється працівником територіального підрозділу, а після утворення центрів - адміністратором центру, який зобов'язаний запропонувати особі вчинити свій підпис у паспорті (у рядку під фотографічною карткою) та в графі 12 заяви. Якщо особа не може вчинити свій підпис, у заяві зазначається причина цього, а в паспорті робиться прочерк. Паспорти ОСОБА_3 прочерку не мали, що свідчить про те, що заяви ним підписані особисто. Посвідчення водія видається особисто під розписку після пред'явлення паспорта або іншого документа, що його замінює згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами , затв.постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340.

Суду надано копію висновку судово-психологічної експертизи № 7600 від 27.10.2015 р., яка проводилася за аналогічним позовом ОСОБА_3 про визнання недійсними доручення і договору купівлі-продажу ( залишеного без розгляду), з якого випливає наступне. ОСОБА_3 пом'ятає, що нотаріус прочитав йому текст українською мовою, брат попросив підписати документ. У позові, за яким призначалась експертиза було записано, що українську мову позивач розуміє на побутовому рівні, будь-які значні та визначальні документи не підписував, хоча є громадянином України, має картку платника податків, підпис ставить хрестиком. У розмові з експертом щодо подій про суть справи, ОСОБА_3 становився схвильованим, повторював, що його ввели в обману, він є неграмотною людиною, тож нічого не міг зрозуміти. У висновку приводяться слова свідка ОСОБА_15.(адвокат, що був присутній при підписанні довіреності та попереднього договору) про те, що зі слов ОСОБА_10 стало відомо про продаж його братом ОСОБА_3 будинку, бачив факт передачі у нотаріуса грошей за будинок позивачу у присутності родичів ОСОБА_3 та чув його відмовідь на питання нотаріуса про розуміння вчинення нотаріальних дій . За висновком судово-психологічної експертизи ОСОБА_3 здатен приймати самостійні рішення, читати не вміє, але знає окремі літери, веде достатьньо атаптований спосіб життя, керує автомобілем, має посвідчення водія, розуміє, що значить «надати під заставу», « взяти гроші в борг під проценти», прочитати самостійно текст довіреності чи угоди він не в змозі, але за умови, якщо йому роз'яснити сутність угоди він здатен повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями при підписанні ( а.с. 181-188).

З огляду на викладені обставини, тривалість нотаріальних дій, протягом яких сторони обговорювали всі деталі продажу та отримували гроші, враховуючи, що при підписанні довіреності та попереднього договору були присутні родичі ОСОБА_3, його брат з адвокатом, мати, при цьому нотаріусом роз'яснена суть договору, наслідки, всі документи були прочитані вголос, передавались сторонам для перевірки та підписання, приймаючи до уваги факт передачі ключів та документів, виселення наймачів, наявність іншого постійного місця проживання у позивача та його прагнення допомогти брату вирішити наявні у нього проблеми, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, тому як на час укладення попереднього договору та довіреності волевиявлення позивача було спрямовано на відчуження свого будинку шляхом укладання договору купівлі-продажу.

В порядку забезпечення позову, ухвалою Жовтневого районного суду мп.Харкова від 22 січня 2016 р. накладено заборону відчуження будинку АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4

Відповідно до частини 6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі було закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.Проте суд може одночасно з ухваленням удовогорішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи те, що суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог, у запезпечення яких накладено арешт на житловий будинок, ухвала суду підлягає скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 655, 656, 658, 203, 215, 230 ЦК України,суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи- ОСОБА_6, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Ландграф Інна Миколаївна про визнання недійсною довіреності, виданої 12.10.2013 р., визнання недійсними попереднього договору , посвідченого 12.10.2013 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ландграфт І.М., договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, посвідченого 27.11.2013 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ландграфт І.М.- відмовити за необгрунтованістю заявлених позовних вимог.

Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суд м.Харкова від 22.01.2016 р.на заборону відчуження будинку АДРЕСА_1-скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення .

СУДДЯ -