Справа № 635/6271/16-ц
Провадження № 2/635/807/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Харківській районний суд Харківської області в складі:

Головуючого - судді - КараченцеваІ.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, яким, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити наступні способи участі останнього у вихованні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування:

- щонеділі о 14-00 год. забирати дитину до місця своєї реєстрації та щонеділі о 16-00 год. повертати матері, ОСОБА_2, за місцем її проживання.

В обґрунтування позовних вимог позивачзазначає, що починаючи з 04.04.2012 року між, ОСОБА_1 (надалі -Позивач) та ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) був зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_1 від даного шлюбу народилась дитина - ОСОБА_3.

02 жовтня 2013 року рішенням Харківського районного суду Харківської області у справі за № 635/4977/13-ц шлюб між позивачем та Відповідачем,розірвано

Після розірвання шлюбу син позивача, ОСОБА_3 проживає разом із відповідачкою та колишніми тещею та тестем, які також керують їх родиною, чинять тиск та мають негативний вплив не тільки на колишню дружину а й на сина позивача.

Фактично з самого моменту розлучення, у сторін почались непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, його відвідуванні, почались створюватися штучні перешкоди зі сторони Відповідача та осіб, які проживають разом із дитиною, стосовно неможливості нормального спілкування позивача із сином.

Всі мої намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки Відповідач перешкоджає Позивачу, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини через які він не можу нормально зустрічатися з сином.

Весь цей час Позивач намагався налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати його всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Позивач вважає, що його права як батька сьогодні є порушеними, з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду із даною позовною заявою.

У судове засідання представник позивача не з'явився, але надав до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі тапросить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій проти задоволення уточнених позовних вимог позивача не заперечуєі просить розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій проти задоволення уточнених позовних вимог позивача не заперечує, просить розглянути справу без його участі.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача та заяву відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

04.04.2012 року між, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 04 квітня 2012 року.

Згідно копії завіреного витягу свідоцтва про народження дитини від 28.07.2011 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 від даного шлюбу у сторін народилася син ОСОБА_3.

02 жовтня 2013 року рішенням Харківського районного суду Харківської області у справі за № 635/4977/13-ц шлюб між Позивачем та Відповідачем, розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_2 (Відповідачем), та колишніми тещею та тестем позивача, які керують їх родиною.

ОСОБА_1 звернувся з заявою до комісії з питань захисту прав дитини Харківської районної державної адміністрації Харківської області (надалі - Третя особа). 12.06.2015 р. даною комісією надано висновок № 01-15/1425 у відповідності до якого останньому визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з сином ОСОБА_3 та у його вихованні згідно наступного порядку: щоп'ятниці о 17-00 год. забирати дитину до місця своєї реєстрації та щонеділі о 14-00 год. повертати матері, ОСОБА_2, за її місцем проживання; до досягнення дитиною шкільного віку щороку у період з 08 по 14 січня забирати дитину до місця своєї реєстрації з метою святкування новорічних свят. З метою оздоровлення та відпочинку надати можливість батькові проводити з сином щороку перші два тижні липня.

Позивач зазначив, що фактично, з моменту прийняття даного рішення, відповідач ігнорувала таке рішення Третьої особи та продовжувала чинити перешкоди його спілкуванню з сином та взяття участі у його вихованні.

Через такі протиправні дії з боку Відповідача, Позивач був вимушений звернутися із позовною заявою (від 17.02.2015 р.) про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у вільному спілкуванні з дитиною до Харківського районного суду Харківської області.

Сподіваючись на мирне вирішення такого спору, ОСОБА_1 прийняв рішення залишити поданий ним позов без розгляду про що надав до Харківського районного суду Харківської області відповідну заяву від 14.04.2015 р.

Починаючи з травня місяця 2015 р., син разом із відповідачкою, переїхали за новим місцем мешкання.

Позивачу не вдалося дізнатися про адресу мешкання його сина.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), визначила, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3).

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений СК України.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У відповідності до ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (стаття 157 СК України).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (стаття 158 СК України).

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Харківської районної державної адміністрації Харківської області 12.06.2015 р. даною комісією надано висновок № 01-15/1425 у відповідності до якого визначено порядок прийняття участі Позивача у спілкуванні з сином та у його вихованні згідно наступного порядку: щоп'ятниці о 17-00 год. забирати дитину до місця своєї реєстрації та щонеділі о 14-00 год. повертати матері, ОСОБА_2, за її місцем проживання; до досягнення дитиною шкільного віку щороку у перід з 08 по 14 січня забирати дитину до місця своєї реєстрації з метою святкування новорічних свят. З метою оздоровлення та відпочинку надати можливість батькові проводити з сином щороку перші два тижні липня.З пояснень позивача встановлено, що між ним та відповідачкою скалилися неприязні відносини. Відповідачка з надуманих мотивів перешкоджала йому у зустрічах з сином, таким чином створюючи йому перешкоди у реалізації права на виховання та спілкування із дитиною.

Поряд з цим, судом не здобуто та не надано доказів того, що батько негативно впливає на дитину чи таке спілкування перешкоджатиме нормальному вихованню дитини, факти неналежного виконання своїх батьківських обов'язків.

Таким чином, судом встановлено порушення матір'ю дитини прав батька щодо виховання та спілкування з дитиною, які захищаються законом, створення певних перешкод в реалізації таких прав позивачем, встановлено відсутність між сторонами згоди щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, поряд з цим встановлено, що таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини, а відтак права позивача підлягають захисту судом.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги інтереси дитини та її вік, бажання батька спілкуватися з дитиною, дотримуючись розумного балансу участі обох батьків у вихованні дитини, суд вважає за необхідне зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у зустрічах з сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити ОСОБА_1 час для зустрічі із сином ОСОБА_1, а саме щонеділі о 14-00 год. забирати дитину до місця своєї реєстрації та щонеділі о 16-00 год. повертати матері, ОСОБА_2, за її місцем проживання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.ст. 141, 153, 157-159 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисте спілкування:

- щонеділі о 14-00 год. забирати дитину до місця своєї реєстрації та щонеділі о 16-00 год. повертати матері, ОСОБА_2, за її місцем проживання

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Караченцев