Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 314/,7618/16 Головуючий у 1-й інстанції Капітонов Є.М.
Пр. № 22-ц/778/3068/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (надалі Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області), третя особа: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРИВАТБАНК» (надалі Банк) про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив усунути йому перешкоду у здійсненні права розпорядження житловим будинком літ. А, загальною площею 77,7 кв. м, житловою площею 53 кв. м, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :06:001:0001 за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка, вулиця Гагаріна, будинок 26, шляхом скасування обтяження:

номер запису про обтяження 13442791; дата, час державної реєстрації 28.01.2010 09:34:54; державний реєстратор: ОСОБА_3, Вільнянське районне управління юстиції, Запорізька обл.; підстава виникнення обтяження : постанова про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 28.01.2010, видавник: ВДВС Вільнянського РУЮ, головний державний виконавець Орлова К.Л. 4-16-95; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28457492 від 26.02.2016 08:19:04, ОСОБА_3, Вільнянське районне управління юстиції; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб'єктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2; відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9458607, 28.01.2010 09:34:54, реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; опис предмета обтяження: все нерухоме майно в межах суми боргу у розмірі 181597,38 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, літ. А, загальною площею 77,7 кв. м, житловою площею 53 кв. м, розташований на земельній ділянці кадастровий номер :06:001:0001 за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Антонівка, вулиця Гагаріна, будинок 26.

Внаслідок невиконання ним умов кредитного договору № НЛ2813/КЦ від 04.06.2008 року, укладеного з Банком, Господарським судом Запорізької області видано наказ № 5/134/09 від 05.01.2010 року про примусове стягнення з ОСОБА_2 відповідної суми боргу.

З метою примусового виконання зазначеного наказу Господарського суду Запорізької області, ВДВС Вільнянського районного управління юстиції, правонаступником якого є Вільнянський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відкрито виконавче провадження №16862082, в межах якого було накладено арешт на все його нерухоме майно.

Постановою державного виконавця зазначене виконавче провадження було завершено на підставі п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» із звільненням його майна з-під арешту, що підтверджується постановою про звільнення майна боржника з - під арешту від 28.12.2012 року.

Листом від 28.01.2016 року за № 30.1.0.0/2 - 120329/1242 Банком направлено повідомлення щодо підтвердження повного погашення заборгованості по кредиту № НЛ2813/КЦ від 04.06.2008 року з його боку.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, наявне обтяження за № 13442791, вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно в межах суми боргу у розмірі 181597,38 грн., підставою виникнення, якого є - постанова про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 28.01.2010, видавник: ВДВС Вільнянського РУЮ, головний державний виконавець Орлова К.Л.

У звязку з наявністю обтяження позивач вважає, що обмежений в реалізації майнових прав відносно свого майна.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 червня 2017 року (а.с.95-96) позов задоволено.

Обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 13442791; дата, час державної реєстрації 28.01.2010 09:34:54; державний реєстратор: ОСОБА_3, Вільнянське районне управління юстиції, Запорізька обл.; підстава виникнення обтяження : постанова про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 28.01.2010, видавник: ВДВС Вільнянського РУЮ, головний державний виконавець Орлова К.Л. 4-16-95; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28457492 від 26.02.2016 08:19:04, ОСОБА_3, Вільнянське районне управління юстиції; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб'єктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2; відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 9458607, 28.01.2010 09:34:54, реєстратор: Запорізька філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; опис предмета обтяження: все нерухоме майно в межах суми боргу у розмірі 181597,38 грн. скасовано.

Стягнуто з Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області на користь ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору в розмірі 551,21 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач Вільнянський РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у своїй апеляційній скарзі (а.с. 97-102) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовної заяви.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 124), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 127).

У судове засідання 02 листопада 2017 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 131-132) позивач ОСОБА_2 та представник Банку, як третьої особи, не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_2 та представника Банку, як третьої особи, і на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю (а.с.9) ОСОБА_4 та представника Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області за довіреністю (а.с. 134) ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, як осіб які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що задовольняючи позов позивача у цій справі, суд першої інстанції керувався ст.ст. 10, 11, 88, 212-215, 294 ЦПК України та виходив із обґрунтованості позову позивача у цій справі.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції у цій справі вказаним вимогам не відповідає.

Має місце неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково вважав встановленими. Також має місце невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України не сприяв повному та всебічному зясуванню, обставин цієї справи.

Встановлено, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні № 16862082, яке з 22.01.2010 року перебувало на виконанні Вільнянського РВ ДВС ГТУЮС у Запорізькій області з примусового виконання наказу № 5/134/09 від 05.01.2010 року господарського районного суду Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Банку 181597,38 грн.; 28.12.2012 року виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач не здійснює авансування на проведення експертної оцінки) (а.с. 112-114, витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, якій було додано до апеляційної скарги відповідачем, та якій може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ст. 303 ч. 2 ЦПК України, на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України).

З метою забезпечення виконання вищезазначеного рішення суду 28.10.2010 року головним державним виконавцем ВДВС Вільнянського РУЮ ОСОБА_6 було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: б/н, у тому числі у вигляді вищезазначеного житлового будинку на відповідній земельній ділянці, в межах суми боргу 181597,38 грн.

Зазначене обтяження зареєстровано 28.01.2010 року за № 13442791, державний реєстратор ОСОБА_3, Вільнянське районне управління юстиції Запорізької області (витяг з реєстру, а.с. 58-62).

Правові підстави для скасування вищезазначеного обтяження державним виконавцем при поверненні вищезазначеного виконавчого документу стягувачеві були відсутні.

Оскільки, на депозитний рахунок Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області кошти в рахунок погашення боргу та виконавчого збору від ОСОБА_2 не надходили.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

В силу вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що була чинною на час повернення виконавчого документа стягувачеві, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, не знімається у випадку нестягнення з боржника виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

З 05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» 02.06.2016 та згідно п.15 р. VIII Інструкції передбачено - при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження.

Дані про постанову від 28.12.2012 року державного виконавця ВДВС Вільнянського РУЮ Запорізької області Воляник В.О. про звільнення будь-якого майна боржника ОСОБА_2 з-під арешту у вищезазначеному виконавчому провадженні № 16862082, яка не містить підпису начальника та не завірена печаткою відділу (ксерокопія а.с. 5, належним чином завірена копія відсутня у матеріалах цієї справи), на яку посилається позивач у своєму позові, в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Інформація із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про дії відповідного виконавчого провадження є офіційним документом, а отже є прямим доказом здійснення виконавчих дій державного виконавця і винесених ним постанов щодо завершеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах Державної виконавчої служби, - завершені виконавчі провадження передаються до архіву та строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 знищено відповідно акту від 15.02.2016 про вилучення виконавчих проваджень для знищення за 2012 рік строк, зберігання яких становить три роки, через закінчення строків зберігання (копія акту а.с. 108-110, яка була додана до апеляційної скарги відповідачем, та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі як доказ, передбачений ст. 303 ч. 2 ЦПК України, на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України).

Боржник ОСОБА_2 не звертався до Вільнянського РВ ДВС ГТУЮС у Запорізькій області із заявами про скасування вищезазначеного обтяження з будь-яких підстав взагалі.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Дійсно в силу вимог ст. 3 ЦПК України ОСОБА_2 мав право на звернення до суду із вищезазначеним позовом.

Оскільки, за змістом ст. 20 ч.1 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Проте, здійснюючи правосуддя, суд захищає права…фізичних осіб,…у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав треба розуміти закріпленні законом матеріально правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів вказаний у ст.16 ЦК України, який не є вичерпним та застосовується судом, залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушено, а також наслідків, що спричиненні цим порушенням.

Згідно із позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Встановлено, що арешт на вищезазначене нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_2, накладено постановою державного виконавця в рамках вищезазначеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Так, зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 встановлено, що позов заявлено з підстав порушення прав позивача щодо арештованого майна, що йому належить. Тобто предметом оскарження з боку позивача, як боржника у виконавчому провадженні, по суті є процесуальна дія державної виконавчої служби, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

У п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК… Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено ст. 60 Закону про виконавче провадження.

Таким чином, вищезазначений арешт майна, не повязаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, а тому останній слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Крім того, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення (ст. 303 ч. 3 ЦПК України).

За таких обставин, доводи відповідача Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Тому, апеляційну скаргу Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області слід задовольнити; рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 червня 2017 року у цій справі слід скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, третя особа: Банк про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження у цій справі слід відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ч. ч. 1, 5 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_2, як позивачеві, у задоволенні його позову у цій справі у повному обсязі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області у цій справі будь-яких судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

При цьому, у звязку із задоволенням апеляційної скарги відповідача Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області апеляційним судом у цій справі, з ОСОБА_2 на користь Вільнянського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області підлягають стягненню понесені останнім документально підтверджені судові витрати, повязані із розглядом цієї справи апеляційним судом, зокрема у вигляді судового збору за подачу вищезазначеної апеляційної скарги у належному розмірі 606,32 грн. (розрахунок: 1600,00 грн. (платіжне доручення на суму 1600,00 грн., копія а.с. 120) 993,68 грн. (зайво сплачений судовий збір відповідачем, повернутий останньому за ухвалою апеляційного суду від 19 липня 2017 року а.с. 123).

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задовольнити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 червня 2017 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПРИВАТБАНК» про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна та оголошення заборони на його відчуження у цій справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області () судові витрати, повязані із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанції, у розмірі 606,32 грн.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_7ОСОБА_8