Справа №639/9122/16-ц
Провадження № 2/639/596/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В.В.,

за участю секретаря -Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова Оксана Євгенівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРК «Юма-тредінг», в особі керівника та підписанта ОСОБА_1 про визнання недійсним та припинення Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2016 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова Оксана Євгенівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРК «Юма-тредінг», в особі керівника та підписанта ОСОБА_1 про визнання недійсним та припинення Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором. У вказаній позовній заяві позивач просив суд: визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №805/13/18/-5/7-925, укладений 11 березня 2015р. між ПАТ «Укрсоцбанк» (Первісний іпотекодержатель) , та ОСОБА_2 (Новий іпотекодержатель), і.і.н.НОМЕР_2, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. та зареєстрованим в реєстрі за №864 та визнати припиненою іпотеку нерухомого майна - житлової трьох кімнатної квартиру АДРЕСА_1, загальною площею - 74,1 кв.м, житловою площею - 46,2кв.м, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна01 яка виникла на підставі іпотечного договору №805/13/18/-5/7-925 з відповідними змінами, укладеного 14.09.2007р. між АКБ СР «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець), посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яковлевою К.Б. 14.09.2007р., та зареєстрованим в реєстрі №45, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14 вересня 2007року, між АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», в особі керуючого Харківської обласної філії, надалі Кредитор, та ТОВ «МАПК «Юма-трейдінг» в особі керівника ОСОБА_1, було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №805/27/13-2/7-058. Згідно з умовами цього Кредитного договору, Кредитор надає позичальнику Кредит у окремих траншах в гривнях України, доларах США та російських рублях, зі сплатою відсотків та також зі сплатою комісій в межах максимального ліміту заборгованості - позичальника в сумі 50000, 00 доларів США, та з погашенням цього боргового зобов'язання частинами. Кінцевий термін погашення кредитної заборгованості становив не пізніше 05 вересня 2017р.

17.09.2007 року майновим поручителем - фізичною особою ОСОБА_1, був укладений договір іпотеки № 805/13/18-5/7-925, згідно з яким ОСОБА_1 передав в іпотеку Кредитору належне йому на праві власності нерухоме майно - житлову трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Також, того ж дня був укладений аналогічний за змістом іпотечний договір № 805/13/18/-5/7-924 з іншим майновим поручителем - ОСОБА_5, предметом якого була належна йому квартира АДРЕСА_1.

14 травня 2008 року, Додатковою угодою №1 до умов Кредитного та Іпотечного договору були внесені відповідні зміни, згідно з якими максимальний ліміт кредитної заборгованості позичальника був встановлений на рівні 100000, 00 доларів США. Кінцевий термін погашення кредитної заборгованості та проценти за користування не змінювалися.

15 листопада 2013 року в зв'язку з реструктуризацією цього Кредиту, Додатковою угодою б/н до умов Кредитного договору були внесені зміни, згідно з якими сума заборгованості склала 421736,47 грн., з кінцевим строком погашення Кредиту - 20 листопада 2028 року.

18 лютого 2015 року ОСОБА_1 було отримано лист ПАТ «Укрсоцбанк» про дострокове повернення кредиту, сплати процентів, а також можливої неустойки в сумі 384 414, 94 грн. у зв'язку з можливим невиконанням кредитного договору. На вказаний лист позичальник повідомив кредитора, що свої кредитні зобов'язання ТОВ «МАПК «Юма-трейдінг» виконувало та буде виконувати належним чином.

12 березня 2015 року кредитор направив позичальнику - ТОВ «МАПК «Юма-трейдінг» та майновим поручителям - ОСОБА_5, ОСОБА_1 лист, в якому повідомив, що 11 березня 2015 року, між ним та ОСОБА_2 було укладено договір поруки. Того ж дня ОСОБА_2, як поручитель, повернув ПАТ «Укрсоцбанк» суму кредиту у розмірі 439 657, 08 грн. і між ним та банком були укладені договори про відступлення права вимоги за іпотечними договорами №805/13/18/-5/7-924 та № 805/13/18/-5/7-925 від 14.09.2007 року.

Позивач вважає, що вказаний договір не є дійсний у зв'язку з тим, що не було укладено договір відступлення права вимоги за основним зобов'язанням та взагалі ОСОБА_2 не міг бути стороною вказаного договору, оскільки він не мав права надавати фінансові послуги. Окрім того, позивач вважає, що іпотека є припиненою внаслідок припинення основного зобов'язання за кредитним договором.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом.

26.06.2017 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6, який діє на підставі Договору №4/16 про абонентське консалтингове обслуговування від 01.10.2016 року, надійшли письмові заперечення проти позову, відповідно до яких він просить відмовити у задоволенні позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим учителем). У результаті до останнього переходять усі права первісного кредитора за зобов'язаннями, що існували на момент їх переходу (ст. 514 ЦКУ). Водночас, ураховуючи положення ст. 2 ЦКУ, учасниками цесії за інших рівних умов може бути будь-яка фізична та/або юридична особа.

При цьому, погашення ОСОБА_2 боргу за основним зобов'язанням - Кредитним договором 05/27/13-2/7-058 від 14 вересня 2007 року у розмірі 439657,08 грн. перед ПАТ «Укрсоцбанк», у відповідності до договору поруки від 11 березня 2015 року, потягнуло заміну кредитора за основним зобов'язанням внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем ОСОБА_2 згідно до норм діючого законодавства, а не на підставі договору факторингу.

Згідно ч. 2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Після виконання обов'язку боржника поручителем між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором № 805/13/18-5/7-925 від 14 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Яновою О.Є. 11 березня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 864 у відповідності до ч. 2 ст. 556 ЦК України.

Враховуючи викладене, відповідач ОСОБА_7 вважає, що позовні вимоги, щодо визнання договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №805/13/18-5/7-925 від 14 вересня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Яновою О.Є. 11 березня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 864 є незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Окрім того, на думку відповідача, відсутні і підстави за якими можна було б вважати даний іпотечний договір №805/13/18-5/7-925 від 14 березня 2007 року припиненим, оскільки основне зобов'язання не є припиненим,в зв'язку з тим що відбулась заміна Кредитора в основному зобов'язанні, внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем ОСОБА_2

28.08.2017 від представника відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» - Ганьбач Н.О., яка діє на підставі довіреності від 17.02.2017 року №02-36/640, надійшли письмові заперечення відповідно до яких, вони просили відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, посилаючись на ті ж обставини, що були зазначені відповідачем ОСОБА_2

В судовому засіданні, представник позивача - ОСОБА_16., який діє на підставі Договору про надання правової допомоги від 15.12.2015 року, позов підтримав в повному обсязі, додатково зазначив, що сума боргу яку вимагав повернути ПАТ «Укрсоцбанк» відрізняється від суми боргу, яку вимагає повернути ОСОБА_2

В подальшому представник позивача ОСОБА_16. в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. У зв'язку з чим, враховуючи думку представників відповідачів, вважав можливим продовжити слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності від 07.04.2016 року, в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечувала в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» - Шаблій В.В., яка діє на підставі довіреності від 10.11.2016 року, в судовому засіданні також заперечувала проти позову ОСОБА_1, просила суд відмовити у його задоволенні.

Третя особа - Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова Оксана Євгенівна, в судове засідання не з'явилася - надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРК «Юма-тредінг», в особі керівника та підписанта ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, про день час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так в судовому засіданні було встановлено, що 14.09.2007 року між УКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (кредитор) та ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг», в особі директора ОСОБА_1 (позичальник), було укладено Договір відновлювальної кредитної лінії № 805/27/13-2/7-058.

Відповідно до п.п.1.1, 1.1.1., 1.1.1.113 вказаного договору кредитор зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватися в українських гривнях, доларах США, російських рублях окремими частинами, зі сплатою відсотків - 16% річних за кредитом, отриманих в гривнях, 13,5 % річних за кредитом, отриманих в доларах США, 13,5 % річних за кредитом отриманих в російських рублях, та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, що містяться в Додатку 1 до цього договору, в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом у сумі 50 000, 00 доларів США, та з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 05.09.2017 року. (т.1, а.с. 13-28)

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

14.09.2007 року у забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором між АКБ СР «Укрсоцбанк»(іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір № 805/13/18-5/7-925, відповідно до п. 1.1. якого іпотекодавець передає в наступну іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за Договором відновлювальної кредитної лінії (в режимі мультивалютності) № 805/27/13-2/7-058 від 14.09.2007 року, укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем, трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві приватної власності. (т. 1, а.с. 39-43)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

14.05.2008 року між УКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», (кредитор) та ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг», в особі директора ОСОБА_1 (позичальник), було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору відновлювальної кредитної лінії № 805/27/13-2/7-058 від 14.09.2007 року.

Відповідно до п. 1 якого було змінено максимальний ліміт заборгованості позичальника за кредитом у сумі 100 000, 00 доларів США. (т.1, а.с. 29-38)

14.05.2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк»(іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено Договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 805/13/18-5/7-925, відносно зміни максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом з 50 000, 00 доларів США на100 000, 00 доларів США. (т.1, а.с. 44-46)

13.02.2015 року на адресу Директора ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг» - ОСОБА_1 було направлено лист від ПАТ «Укрсоцбанк» № 08.1-186/2503. У вказаному листі представник ПАТ «Укрсоцбанк» просив в найближчий час надати на адресу банку документи, що стосуються фінансового стану ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг» за 2014 рік, що було б підтвердженням того, що засновники ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг» в змозі відповідати за своїми зобов'язаннями. У разі ненадання відповідних документів, вимагали терміново виконати свої зобов'язання за Договором кредиту щодо повернення кредиту та сплати процентів, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) в сумі 384 414, 94 грн. (т.1, а.с. 50)

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

11.03.2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк»(кредитором) та ОСОБА_2 (поручителем) було укладено Договір поруки від 11.03.2015 року, за яким поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг», зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом,комісій, у межах суми заборгованості 439 657, 08 грн. в строки та в порядку, які передбачені Договором кредиту №805/27/13-2/7-058 від 14.09.2007 року. (т.1, а.с. 191-193)

Відповідно до ст. 553 ЦК України, порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

На сьогодні і у доктрині, і у правозастосовній практиці панує єдність у поглядах на те, що договір поруки є двостороннім правочином, який укладається між кредитором і поручителем. Оскільки останній не породжує і не припиняє жодних прав та обов'язків боржника, його згоди на укладення договору поруки не вимагається (абзац двадцятий Аналізу застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язання, п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 р. № 5, п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» від 21 листопада 2011 р. № 01-06/1624/2011).

11.03.2015 року ОСОБА_2 було отримано повідомлення про невиконання зобов'язань за договором поруки від 11.03.2015 року, за яким ПАТ «Укрсоцбанк» вимагав терміново погасити заборгованість у розмірі 439 657, 08 грн. (т.1, а.с. 251)

За змістом поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Вимога до поручителя може бути пред'явлена виключно за умови настання обставин, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 553 ЦК, - у випадку порушення зобов'язання боржником. Факт порушення зобов'язання (невиконання або неналежного його виконання) боржником як підстава позову (вимоги) до поручителя має встановлюватися у кожній справі.

При цьому позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що на виконання листа - вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» № 08.1-186/2503 від 13.02.2015 року Директором ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг» було надано відомості, що стосуються фінансового стану ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг» за 2014 рік, що було б підтвердженням того, що засновники ТОВ «МАПК «ЮМА-трейдінг» в змозі відповідати за своїми зобов'язаннями.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що за таких обставин кредитор, керуючись ст. 543 ЦК, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника і кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, що і було зроблено ПАТ «Укрсоцбанк».

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, крім випадків, коли поручитель зобов'язався відповідати за виконання зобов'язання частково (ч. 2 ст. 553, ч. 2 ст. 554 ЦК).

Цього ж дня ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк» було надано Заяву про погашення кредиту по договору позики, відповідно до якої ОСОБА_2 просив здійснити погашення кредитної заборгованості зокрема, погашення кредиту № 805/27/13-2/7-058 від 14.09.2007 року в сумі 439 657, 08 грн. (т.1, а.с. 200)

11.03.2015 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (первісним іпотекодержателем) та ОСОБА_2.(новим іпотекодержателем) було укладено Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 805/13/18-5/7-925 від 14.09.2007 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу у Харківській області Яновою О.С., та зареєстровано в реєстрі за № 864.

Вказаним договором передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний іпотекодержатель відповідно до Договору поруки, укладеного 11.03.2015 року з ОСОБА_2, передає (відступає), а Новий іпотекодержатель приймає (набуває) належне Первісному іпотекодержателю Право вимоги за Іпотечним договором № 805/13/18-5/7925 від 14.09.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яковлєвою К.Б. 14 вересня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 45 з усіма змінами та доповненнями, укладеним між Первісним іпотекодержателем та ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1. (т.1, а.с. 194-197)

Відповідні зміни були внесені і в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки. (т.1, а.с. 198-199)

Про вказані обставини було повідомлено ОСОБА_1 та ОСОБА_5 листом ПАТ «Укрсоцбанк» від 11.03.2015 року № 08.1-18.6/4405. (т.1, а.с. 51)

28.10.2016 року на адресу ОСОБА_1 було направлено заяву ОСОБА_2, в якій міститься вимога про виконання порушеного зобов'язання по сплаті заборгованості за кредитним договором №805/27/13-2/7-058 від 14.09.2007 року у розмірі 439 657, 08 грн, у не більш ніж тридцятиденний строк та попередження розпочати процедуру вжиття заходів, направлених на примусове повернення всієї суми заборгованості відповідно до норм діючого законодавства у разі невиконання цієї вимоги. Вказана заява була посвідчена та передана Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. (т.1, а.с. 201, 202)

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим учителем). У результаті до останнього переходять усі права первісного кредитора за зобов'язаннями, що існували на момент їх переходу (ст. 514 ЦКУ). Водночас, ураховуючи положення ст. 2 ЦКУ, учасниками цесії за інших рівних умов може бути будь-яка фізична та/або юридична особа.

Згідно із ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Тобто безпосередньо законом закріплено право поручителя вимагати від боржника відновлення свого майнового стану, який зазнав змін в результаті виконання ним обов'язку за боржника. Підтвердженням цього є також норма ч. 1 ст. 512 ЦК України, якою встановлено вичерпний перелік підстав заміни кредитора у зобов'язанні, серед яких передбачено і виконання обов'язку боржника поручителем. Оскільки перехід до поручителя прав кредитора у зобов'язанні після виконання ним обов'язку боржника відбувається в силу прямої вказівки в законі, будь-яких інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно. При цьому слід мати на увазі, що обсяг прав кредитора, які переходять до поручителя у такому випадку, повинен відповідати обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобов'язанням.

Стаття 24 Закону України «Про іпотеку» передбачає можливість відступлення прав за іпотечним договором за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, то відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Право вимоги належить іпотекодержателю, тому саме він і може їх відступити.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації в установленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про іпотеку» наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов'язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором. Майновий поручитель, який виконав основне зобов'язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми.

Отже, погашення ОСОБА_2 боргу за основним зобов'язанням - Кредитним договором 05/27/13-2/7-058 від 14 вересня 2007 року у розмірі 439657,08 грн. перед ПАТ «Укрсоцбанк», у відповідності до договору поруки від 11 березня 2015 року, потягнуло заміну кредитора за основним зобов'язанням внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем ОСОБА_2 згідно до норм діючого законодавства, а не на підставі договору факторингу, як на те посилався позивач.

Щодо посилання позивача на те, що ОСОБА_2 вимагав погасити суму заборгованості, яка є значно більшою за суму заборгованості, яку ТОВ «МАПК «Юма-трейдінг» мало перед банком, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 59 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 3 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак всупереч вказаним вимогам закону, позивачем не було надано суду жодних доказів того яка була заборгованість у ТОВ «МАПК «Юма-трейдінг» перед ПАТ «Укрсоцбанк» на момент укладення договору поруки і тому вказані посилання є необґрунтованими.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №805/13/18/-5/7-925, укладений 11 березня 2015р. був укладений у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №805/13/18/-5/7-925, укладений 11 березня 2015р. між ПАТ «Укрсоцбанк» (Первісний іпотекодержатель) , та ОСОБА_2 (Новий іпотекодержатель), і.і.н.НОМЕР_2, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. та зареєстрованим в реєстрі за №864, слід відмовити.

Як вбачається з положень ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Так, як судом встановлено, що основне зобов'язання припинено не було, а право вимоги лише перейшло на підставі ст. 512 ЦК України то й вимоги позивача щодо визнання припиненою іпотеку нерухомого майна є такими що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись,ст. ст. 10, 11, 16, 57, 58, 59, 60, 211, 212, 213-215 ЦПК України,ст. ст. 509, 512, 514, 525, 526, 530, 543, 547, 553, 556, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 17, 24, 42 Закону України «Про іпотеку», п. 20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 р. № 5,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Янова Оксана Євгенівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРК «Юма-тредінг», в особі керівника та підписанта ОСОБА_1 про визнання недійсним та припинення Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович