Справа № 296/9516/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"08" грудня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Сингаївського О.П.,

за участю секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участі третьої особи Житомирської міської ради про поділ земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом в якому просила виділити в натурі земельну ділянку площею 0,0201 га за адресою: АДРЕСА_1, яка позначена в угоді про порядок поділу земельної ділянки, що є додатком до нотаріальної заяви від 26.05.2016 року, лінія розподілу якої проходить по точках 7-8-9-13-14.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що є власником будинку АДРЕСА_2, який розташований на земельній ділянці 0,0317 га, з яких 116/649 га відповідно до договору дарування позивач відчужила одному із співвласників будинковолодіння - ОСОБА_2 Таким чином, у власності позивача залишилась земельна ділянка загальною площею 0,0201 га, яка відповідно до існуючого Державного акту на право власності на земельну ділянку входить до складу загальної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та має один спільний кадастровий номер із земельними ділянками, які належать відповідачам по справі. Вказувала, що при виготовленні технічної документації на земельну ділянку, з співвласниками ділянки було укладено нотаріальну угоду та погоджено межі ділянки. Посилаючись на те, що одна із співвласників земельної ділянки ОСОБА_3 померла, виникає проблема з внесенням відомостей до державного земельного кадастру, а тому просила в судовому порядку виділити в натурі її частину земельної ділянки.

Позивач у судове засідання не з'явилась, подала клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. В подальшому позивачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, просила виділити їй земельну ділянку згідно варіанта №3 висновку експерта від 06.10.2017 року, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, судові повістки, направлені на її адресу, повернені відділенням поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, про що є докази в матеріалах справи.

Позивачем у позовній заяві вказано, що відповідач ОСОБА_3 померла, однак за відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_3. Як вбачається з рекомендованого повідомлення, відповідач особисто отримала повідомлення про виклик в судове засідання на 26.04.2017 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 07.12.2012 року (а.с.16).

Окрім того, ОСОБА_1 є співвласником земельної ділянки площею 0,0317 га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення 18 сесії міської ради від 21.11.2007 року №457. Іншим співвласником земельної ділянки площею 0,0332 га за вказаною адресою являється ОСОБА_3 (а.с.10).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки від 15.08.2012 року являється власником 116/649 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13-15).

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Як вбачається з угоди про порядок поділу земельної ділянки, співвласники житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 не заперечують щодо поділу земельної ділянки загальною площею 0,0649 га, та погодили, що ділянка 1-2 площею 0,0332 га виділена ОСОБА_4, ділянка 3 площею 0,0116 га ОСОБА_2, ділянка 4 площею 0,0097 га та ділянка 5 площею 0,0104 га ОСОБА_1

Згідно висновку №27-Е/17 від 06.10.2017 року судової земельно-технічної експертизи від проведеної на підставі ухвали суду від 18.07.2017 року, запропоновано чотири варіанти поділу земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При цьому зазначено, що поділити земельну ділянку на п'ять окремих земельних ділянок, відповідно до угоди про порядок поділу земельної ділянки без порушень будівельних норм не має можливості.

За наслідком проведеної експертизи, позивач просила поділити земельну ділянку згідно варіанту №3.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є співвласником земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1, а інші співвласники в судове засідання не з'явились, свою думку щодо варіантів поділу не висловили, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та поділити земельну ділянку згідно запропонованого експертом варіанту поділу земельної ділянки №3.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виділити в натурі земельну ділянку площею 0,0201 га за адресою: АДРЕСА_1, (згідно варіанту 3 висновку судової земельно-технічної експертизи від 06.10.2017 р.) межа якої проходить по точках 6-7-8-29-28-27-26-25-6, відповідна відстань між точками (м): 1,50-10,70-8,52-1,00-7,68-2,13-1,50-8,12.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 275,60 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя О. П. Сингаївський