Справа № 143/750/17 Провадження № 22-ц/772/2146/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 20Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Панасюка О.С., Денишенко Т.О.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український аграрний ресурс», ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним внаслідок його фіктивності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року, -

В с т а н о в и л а :

В травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся у Погребищенський районний суд Вінницької області з вказаним позовом. Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю цеху із виробництва комплексних макро- та мікродобрив, загальною площею 1775,1 кв. м. з прибудовами, огорожею, колодязями інженерних мереж та вигрібною ямою, що розташовані за адресою: Вінницька область, Погребищенський район, с. Кулешів, вул. Колгоспна, 14, яка належить ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мотивуючи вимогу тим, що незабезпечення позову може призвести до реалізації майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову і як наслідок призведе ще до однієї судової справи, оскільки правочин, який оскаржується є наслідком несвоєчасного вжиття заходів забезпечення позову.

30.05.2017 року ухвалою Погребищенського районного суд Вінницької області було задоволено вказану заяву про забезпечення позову.

Проте, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 20.06.2017 року її було скасовано і це питання було передане на новий розгляд до Погребищенського районного суду Вінницької області.

Ухвалою Погребищенського районного суду від 29 червня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено через те, що заявником не наведено переконливих доказів для її задоволення.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку та просив скасувати і постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як видно з оскаржуваної ухвали, суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на те, що ОСОБА_2Д у цій заяві лише формально зазначив, що борг відповідача юридичної особи перед позивачем складає 248 00 грн. і оскільки цей борг не повертається, то це свідчить про можливість ухилення підприємства від виконання рішення суду, але це є предметом спору у іншій цивільній справі, яка розглядається Оболонським районним судом м. Києва; ще суд зазначив, що у справі, яка розглядається у Оболонському районному суду м. Києва Постановою про опис та арешт майна боржника від 07.06.2017 року при примусовому виконанні ухвали від 24.05.2017 року Оболонського районного суду м. Києва та протоколом допиту свідка від 20.06.2017 року уже накладено арешт на основні засоби, які належать «ТОВ «Український аграрний ресурс» та знаходяться за адресою: вул. Колгоспна,14 с. Кулешів Погребищенського району Вінницької області.

Ще суд посилається на ст. 153 п.8 ЦПК України, де йдеться мова про наслідки недотримання заявником вимог ст. 151 ЦПК України при подачі заяви про забезпечення позову.

Проте, у даному випадку, суд порушив порядок, встановлений для вирішення питання про забезпечення позову, з огляду на наступне.

Норма п.8 ст. 153 ЦПК України про те, що в разі подання заяви про забезпечення позову без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, суд повертає її заявнику, підлягає застосуванню до вирішення заяви по суті, а у даному випадку, суд сам собі заперечує: один раз вказує, що є підстави для повернення заяви заявнику, а наступним кроком вирішує цю заяву по суті.

Щодо посилань суду на те, що заявник вказав підставою для забезпечення позову наявність боргу відповідача -1 перед позивачем у розмірі 248 00 грн., який не повертається, то це не відповідає дійсності, оскільки і у позовній заяві у даній цивільній справі, і у заяві про забезпечення позову такі обставини відсутні, на чому наголошує апелянт у своїй апеляційній скарзі (а/с 3-8, 102).

Посилання суду на те, що у справі, яка розглядається у Оболонському районному суду м. Києва Постановою про опис та арешт майна боржника від 07.06.2017 року при примусовому виконанні ухвали від 24.05.2017 року Оболонського районного суду м. Києва уже накладено арешт на основні засоби, які належать «ТОВ «Український аграрний ресурс» та знаходяться за адресою: вул. Колгоспна,14 с. Кулешів Погребищенського району Вінницької області, теж не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки зазначеною судом Постановою забезпечено зовсім інший позов у іншій справі. Крім того, у заяві, за результатами розгляду якої постановлена оскаржувана ухвала, заявник ставив питання про накладення арешту на будівлю цеху із виробництва комплексних макро- та мікродобрив, яка належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: вул. Колгоспна,14 с. Кулешів Погребищенського району Вінницької області. Арешт же накладено на майно ТОВ «Український аграрний ресурс».

Виходячи з викладеного, оскаржувану ухвалу суду слід скасувати, в силу ч.3 ст. 312 ЦПК України та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 червня 2017 року скасувати та питання направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: ОСОБА_4