Справа № 204/6703/17
Провадження № 2/204/2063/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Черкез Д.Л.

за участю секретаря Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що йому та членам його сімї на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. У вищезазначеній квартирі зареєстрований позивач ОСОБА_1 та відповідач колишня дружина позивача ОСОБА_2 У серпні 2013 року відповідач добровільно, без поважних причин залишила вищезазначену квартиру та більше в ній не проживала, її особисті речі у квартирі відсутні. Місце проживання або місце перебування відповідача позивачу невідоме. Факт не проживання відповідача у вищезазначеній квартирі підтверджується актом, складеним зі слів сусідів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 У звязку з реєстрацією відповідача у належній позивачу квартирі позивач вимушений сплачувати додаткові кошти за комунальні послуги та не може оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Відповідач добровільно, без поважних причин не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 більше пяти років, у звязку з чим позивач вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі. На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: АДРЕСА_2; усунути позивачу перешкоди у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у Головному управлінні Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, за адресою: АДРЕСА_2.

Позивач в судове засідання не зявився, від представника позивача ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, а також ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 29 серпня 1995 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів, зареєстровано у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 32п-83 (а.с. 8).

Згідно адресної довідки № 2914 від 19 жовтня 2017 року, за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 09 серпня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 11-12). Вказане рішення набрало законної сили 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ОСОБА_4 про непроживання, складеного гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у квартирі АДРЕСА_4 не проживає з травня 2013 року, місце її проживання невідоме (а.с. 13).

У відповідності зі ст. 41 Конституції України кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності здобувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб в розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач по справі втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1 в будинку № 58 по вул. Леваневського у м. Дніпрі, оскільки не проживає там понад один рік, але залишається зареєстрованою за вказаною адресою.

Таким чином, оцінивши докази, які були досліджені судом при розгляді справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позивачем позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 1 за адресою: м. Дніпро, вул. Леваневського, буд. 58, та вважає необхідним дані позовні вимоги задовольнити.

Що стосується позовних вимог в частині зняття ОСОБА_2 в Головному управлінні Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_4, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Доказів в підтвердження того, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, не буде виконане та особа не буде знята з реєстраційного обліку позивачем не надано, а тому вимоги позивача є передчасними, у зв'язку з чим задоволенню не підлягають. Крім того, вказані позовні вимоги предявлені до третьої особи по справі а не до відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного ст.ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10, 11, 88, 208-210, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 1 за адресою: м. Дніпро, вул. Леваневського, буд. 58.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_1), судовий збір у розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень, 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез