АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/8999/17 Головуючий суддя І інстанції Єфіменко Н. В.
Провадження № 22-ц/790/5744/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин про стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Яцини В.Б.,

Суддів: Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.Харкова від 23 серпня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 22.09.2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_1, від якого у них народилась донька ОСОБА_4, 11.10.2012р.н. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, і відповідач мешкає окремо. ОСОБА_1 працює, одержує заробітну плату та має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дитини, однак добровільно це робити не бажає.

Позивач ОСОБА_3 позов підтримала, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 позов визнали частково в розмірі 1/6 частини від заробітку, посилаючись на наявність у відповідача неповнолітньої дочки ОСОБА_6С, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій він добровільно допомагає

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 23 серпня 2017 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 13.06.2017р., до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його змінити в частині розміру щомісячного стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 зменшивши розмір щомісячного стягнення аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) з 01.08.2017 рок до досягнення донькою повноліття.

При цьому посилався на порушення судом норм матеріального права, ст. 182 СК України, оскільки суд не встановив можливість у відповідача для сплати аліментів, висновки районного суду про таку можливість не відповідають обставинам справи, суд не взяв до уваги, що наявність у відповідача на утриманні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, що зявились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Відповідно до ст.ст. 141, 180 СК України кожний із батьків у рівній мірі зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст.ст. 182, 183, 184 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом із врахування стану здоровя дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявності у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, не зважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.

Судом відповідно до наявних у справі доказів правильно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2012р. по 07.06.2017р. (а.с.18- 36).

Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 07 червня 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. (а.с.37)

Відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ №293905 від 22.10.2012р.(а.с.17).

Неповнолітня донька ОСОБА_4 мешкає разом з матірю ОСОБА_3 у АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою з місця мешкання №1168 від 21.08.2017р. (а.с.37).

ОСОБА_1 працює, за період з лютого по липень 2017р. його дохід склав 66 095,79 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи №1028 від 21.08.2017р. (а.с.39).

Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1028 від 21.08.2017 року ОСОБА_1 з лютого 2017 року по липень 2017 року отримав дохід у розмірі 66095 грн.79 коп. При цьому яких-небудь достовірних даних про те, що цей дохід є вищий, матеріали справи не містять.

Згідно до п.3 ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей.

Суд першої інстанції також встановив, що на утримання ОСОБА_7 є ще одна неповнолітня дитина - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає разом зі своєю матірю ОСОБА_8, однак всупереч вказанй нормі п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України не врахував цю обставину при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9, 11.10.2012 р.н, з посиланням на те, що відсутнє відповідне рішення суду про стягнення аліментів на утримання другої непонолітньої дитини.

Колегія судідв не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки за змістом ст. 180 СК України обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття додатково нічим, у тому числі необхідністю ухвалення з цього приводу відповідного рішення суду, не обумовлений. Рішення суду про присудження аліментів лише підтверджує право неповнолітньої дитини на отримання аліментів від батьків і є необхідним лише у разі виникнення з цього приводу спору.

Згідно до ч.3 ст.181 СКУ визначено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України в редакції Закону України № 2037 - VIII від 17.05.2017р., який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому колегія суддів враховує, що на день звернення ОСОБА_3 до суду, 13.06.2017р., вказана норма ч. 2 ст. 182 СК України передбачала, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Тому, з урахуванням того, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, розмір призначених судом аліментів повинний бути присуджений до повноліття дитини з 13.06.2017р. у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, а з 08.07.2017 року, коли закон про збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину набрав чинності, - він збільшується до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з цього, з урахуванням інтересів сторін, їх матеріального та сімейного стану, колегія суддів відповідно до загальних засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України), - вважає за необхідне зменшити розмір аліментів до 1/6 частини від доходу відповідача.

Оскільки таким чином висновки суду першої інстанції стосовно розміру присуджених аліментів не відповідає обставинам справи, суд помилився із застосуванням вказаних норм матеріального права, то з передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав рішення суду підлягає зміні, з ухваленням нового рішення про зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів до 1/6 частини від доходу відповідача.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 316, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 23 серпня 2017 року змінити, зменшивши розмір стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) з ОСОБА_1, щомісяця, починаючи з 13.06.2017 р., і не менше ніж 30% для дитини відповідного віку - до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Київського районного суду м.Харкова від 23 серпня 2017 року - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії