Справа № 755/4874/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

за участю секретаря Панасюк Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

27.12.2016 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, які були вжиті Дніпровським районним судом м. Києва на підставі ухвали суду від 05.03.2014 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування матеріальної шкоди, оскільки рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.10.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування матеріальної шкоди - відмовлено, дане рішення суду є таким, що набрало законної сили, тому відсутні підстави подальшого застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з'явились, про день, час та місце судового розгляду заяви повідомлялись належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05.03.2014 року в якості забезпечення позову накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося в межах суми боргу в розмірі 96000 грн. 00 коп. (дев'яносто шість тисяч грн. 00 коп.).

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частин третьої, четвертої ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Згідно положення п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 (із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року), заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 05.03.2014 року, оскільки рішенням Апеляційного м. Києва від 22.10.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування матеріальної шкоди відмовлено, дане рішення суду є таким, що набрало законної сили, тому відсутні правові підстави подальшого застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись положеннями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 (із змінами, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року), ст.ст. 153, 154, 209, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном та відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Скасувати арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося в межах суми боргу в розмірі 96000 грн. 00 коп. (дев'яносто шість тисяч грн. 00 коп.)

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

СУДДЯ: