Справа № 462/1875/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Рущак Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПАТ «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта», за участю третьої особи - ОСОБА_3 - про стягнення страхового відшкодування та різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення із ПАТ НАСК «Оранта» страхового відшкодування в розмірі 21839,07 грн. та стягнення із ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 47965,09 грн., а також судовий збір в розмірі 710 грн. та вартість експертних послуг в розмірі 1200 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 01.11.2015 року близько 14.20 год. на вул. Стрийській у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода під його керуванням автомобіля «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля «Фольцваген Транспортер», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2, якого було визнано винним у вчиненні даної ДТП. Оскільки цивільно-правову відповідальність водія автомобіля «Фольцваген Транспортер» було застраховано у ПАТ НАСК «Оранта», позивач, як потерпілий внаслідок ДТП, звернувся до відповідача ПАТ «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» із заявою про виплату йому страхового відшкодування. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 03.02.2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шевроле Авео» становить 97965,09 грн., однак отримав страхову виплату від ПАТ НАСК «Оранта» лише 28160,93 грн. З огляду на зазначене, просить стягнути із ПАТ НАСК «Оранта» 21839,07 грн. (що становить ліміт страхової виплати), а з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в розмірі 47965,09 грн.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, надав поясненя аналогічні за змістом свого позову, просить його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - адвокат Стефанишин А.Я., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30.08.2016р. /а.с.56/, заявлений позов вважає, що слід задовольнити частково, а саме із відповідача - страхової компанії підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування в розмірі п'ятдесят тисяч гривень із врахуванням виплаченої позивачу страхового відшкодування в сумі 28160,93 грн., а із його довірителя - відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача 3564 гривень 20 коп., як сума, що перевищує ліміт відповідальності страховика, оскільки проведеною судовою експертизою визначено вартість матеріального збитку в розмірі 53564грн.20коп. В решті позову просить відмови посилаючись на те, що згідно ст. 22 ЦК України регламентовано відшкодування збитків, а не вартість відновлюваного ремонту.

Представник відповідача ПАТ «Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, зокрема, це стверджується заявою про ознайомлення із матеріалами справи переддень судового засідання.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, що відповідає положенню ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.91/.

За таких обставин, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи, беручи до уваги думку позивача та представника відповідача - адвоката Стефанишина А.Я., які не заперечили про розгляд справи за відсутності представника відповідача та третьої особи, а також те, що матеріалів справи достатньо для розгляду її по суті із ухваленням судового рішення.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2015року близько 14.20 год. на вул. Стрийській у м. Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, та автомобіля «Фольцваген Транспортер», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, якого було визнано винним у вчиненні даної ДТП.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.12.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. /а.с.4/.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистимнемайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Між тим, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3768024 від 18.03.2015 року, що діяв на період з 18.03.2015 року до 17.03.2016 року, тобто на час ДТП /а.с.68/.

Відповідно до ст.979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката).

Зі змісту п.3 ч.1 ст.988 ЦК України випливає, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як передбачено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У відповідності до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.5 цього Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу .

Відповідно до ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Зі змісту п. 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» убачається, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) та виплатити його.

Як вбачається із повідомлень про ДТП /а.с.66, 67/, ОСОБА_5 у відповідності до вимог закону 02.11.2015 року повідомив НАСК «Оранта» про ДТП.

28.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування /а.с.62/.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №2014 від 03.02.2015 року, проведеного ТОВ «Незалежний центр судових екпертиз», вартість відновлювального ремонту, заподіяного власнику автомобіля «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1, в результаті його пошкодження в ДТП, з урахуванням результатів його обстежень 03.11 та 31.12.2015 року в цінах на 01.11.2015 року становить - 97965,09 грн. /а.с.6-17/. Про проведення автотоварознавчої експертизи відповідача ПАТ НАСК «Оранта» було належним чином повідомлено /а.с.18-19/.

Поряд з цим, НАСК «Оранта» для встановлення дійсної ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу (залишків) було проведено два дослідження №ВС 1091 ВК-01.12/5 та №ВС 1091 ВК-01.12/5 дод, про що повідомлений позивач, за результатами якого 01.12.2015 року складено висновок, відповідно до якого визначено матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Шевроле Авео» у розмірі 28160,93 грн. /а.с.69-73, 74-82/.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 28160,93 грн., що стверджується повідомленнями про отримання переказу фізичними особами /а.с.21, 22/.

У судовому засіданні за клопотанням представника співвідповідача ОСОБА_2 - адвоката Стефанишина А.Я. було призначено судову автотоварознавчу експертизу, зокрема, для вирішення питання вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Шевроле Авео», номерний знак НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в ДТП, яка відбулася 01.11.2015 року близько 14.20 год. на вул. Стрийській у м. Львові.

Як вбачається із висновку судової автотоварознавчої експертизи №271/17 від 14.04.2017 року /а.с.110-123/ вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Шевреле Авео», номерний знак НОМЕР_1, станом на момент ДТП - 01.11.2015 року, складає 53564,20 грн.

Зі огляду на наведене, суд бере до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи №271/17 від 14.04.2017 року щодо актуальних на час розгляду справи даних про розмір збитків.

Згідно ч.1 ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Як вбачається з поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/3768024 від 18.03.2015 року, ліміт відповідальності за пошкодження майна потерпілого складає 50000.00грн. з нульовою франшизою.

Отже, з відповідача ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі страхової суми /ліміт відповідальності/ 50 000.00 гривень за мінусом виплаченого страхового відшкодування в розмірі 28160,93 гривень, що складає 21839.07гривень, а з винуватця ДТП - відповідача ОСОБА_2 підлягає стягнення на користь позивача різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 3564,20гривень (53564,20 гривень вартість матеріального збитку згідно судової авто товарознавчої експертизи-50000,00 гривень /ліміт відповідальності страховика/=3564,20грн).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати пов'язані із проведенням судових експертиз.

Із матеріалів справи вбачається, а саме товарного чеку від 31.12.2015 року /а.с.20/, що вартість експертних послуг становить 1200.00 гривень, які сплачено позивачем перед зверненням до суду із позовом.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У зв'язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів ПАТ НАСК «Оранта» та ОСОБА_2 виходячи із часткового задоволення позову, стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог судові витрати, які були понесені позивачем.

Керуючись ст.10, 60, 61, 79, 86, 88, 209-215 ЦПК України, ст.1166, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 - 21839 /двадцять одну тисячу вісімсот тридцять дев'ять/ гривень 07 копійок страхового відшкодування.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 3564 /три тисячі п'ятсот шістдесят чотири/ гривні 20 копійок різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 - 1582 /одну тисячу п'ятсот вісімдесят дві/ гривні 40копійок судових витрат.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 257 /двісті п'ятдесят сім/ гривень 60копійок судових витрат.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.Л. Бориславський