Справа № 755/7193/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Вимоги до форми та змісту заяви про скасування судового наказу визначені в статті 105 Цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено частиною другою ст. 105 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім'я (найменування) стягувача та боржника, а також ім'я (найменування) представника боржника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження; наказ, що оспорюється; посилання на обставини, які свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача; посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти вимог стягувача; перелік документів, що додаються до заяви.

Заява підписується боржником або його представником і подається з її копією та копіями доданих до неї документів для надання стягувачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст. 98 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. (ч.1 ст.99 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про видачу судового наказу, яка подана юридичної особою або фізичною особою - підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (800,00 грн.).

Як роз'яснено у п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статі 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статі 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статі 207 ЦПК).

У п.26 цієї ж Постанови, зазначено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року №2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату викання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з тим, при звернені з позовом до суду позивачем долучено ксерокопії платіжного доручення №1099 від 28 липня 2016 року про сплату судового збору в розмірі 689,00 грн. та ксерокопію платіжного доручення №1614 від 05 травня 2017 року про сплату судового збору в розмірі 111,00 грн., що не може слугувати належним доказом сплати судового збору, оскільки належним доказом сплати судового збору є оригінал платіжного документ, що зумовлює вирішення питання про залишення заяви без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків, як це передбачено ч.1 ст.121 Цивільного процесуального кодексу України.

Додатково роз'яснюю, що при зверненні з позовом до Дніпровського районного суду міста Києва судовий збір сплачується за наступними реквізитами: рахунок №0005, МФО №820019, відкритий в ГУДК України в м. Києва, отримувач УДК в Дніпровському районі м. Києва.

До неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу застосовуються положення статті 121 цього Кодексу. (ч.6 ст.105 Цивільного процесуального кодексу України)

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КП «Українська житлова компанія» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги залишити без руху, про що повідомити заявнику та надати строк до „29" травня 2017 р. для виправлення вказаних недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я