Справа № 159/2683/17
Провадження № 2-др/159/10/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує, що сторони фактично припинили шлюбні відносини , на протязі двох років не проживають, не спілкуються, а тому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2.

Позивачка ОСОБА_4 також просить залишити їй прізвище - ОСОБА_1, та відшкодувати позивачці за рахунок відповідача судові витрати- судовий збір та витрати на правову допомогу.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 05.09.2017 року позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено повністю.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 29.02.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис № 97.

Після розірвання шлюбу залишено за позивачкою прізвище «ОСОБА_1».

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Постановляючи вказане рішення у даній справі, судом у резолютивній частині рішення не вирішено вимогу позивачки , щодо стягнення витрат на правову допомогу , які були понесені позивачкою та стверджуються квитанцією на суму 250 ( двісті п'ятдесят) гривень.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у справі слід постановити додаткове рішення суду, яким слід вирішити питання про зазначення грошових коштів, які підлягають стягненню .

З матеріалів цивільної справи вбачається, що на підставі угоди про надання првової допомоги від 18 липня 2017 року позивачка сплатила адвокату Ковальовій Л.В. гонорар в сумі 250 грн. за підготовку позовної заяви про розірвання шлюбу, яку просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1.

Дана обставина підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №96 від 18 липня 2017 року.

Ця вимога позивачки судом не вирішена, а тому відповідно до ст.220 ч.1 п.4 ЦПК України слід ухвалити додаткове рішення про стягнення судових витрат.

Згідно ст.79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 81, 88, 212 - 215,220, 367 ЦПК України, на підставі ст. ст.84, 180, 182, 184, 191 С К України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на правову допомогу в сумі 250 ( двісті п'ятдесят) гривень .

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:М. Г. Миронюк