АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1956/17 Справа № 201/5760/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участі секретаря: Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив № 274, про визнання права власності в порядку спадкування, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив № 274 про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з указаним позовом, в обґрунтуванні якого посилались на те, що ОСОБА_6 на підставі ордеру від 12.10.1979 року, виданого їй як члену Житлово-будівельного кооперативу№ 274, разом зі своїми двома доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_5заселилась до квартири АДРЕСА_1.

Пайовий внесок за вказану квартиру був виплачений у 1990 році, коли ОСОБА_6 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 У зв'язку із зазначеним позивач ОСОБА_2 вважає, що вказана квартира належить йому та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

Від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, у подружжя ОСОБА_6 народився син - позивач ОСОБА_3

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла. Позивачі вважають, що після її смерті відкрилась спадщина лише на ? частину квартири № АДРЕСА_1. У видачі свідоцтва про право на спадщину - квартиру АДРЕСА_1 їм було відмовлено, оскільки в матеріалах інвентаризаційної справи на вказану квартиру відсутні відомості про реєстрацію права власності на неї за спадкодавцем. За таких обставин, позивачі просили суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/8 частин квартири № АДРЕСА_1, як за чоловіком і спадкоємцем після смерті дружини ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року; визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/8 частину цієї квартири /а.с.3-5, 53-56/.

У вересні 2016 року дочка померлої ОСОБА_6 - ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_5 посилалась на те, що разом із сестрою ОСОБА_4, братом ОСОБА_3 та чоловіком матері ОСОБА_2 вона є спадкоємицею першої черги після смерті матері. Вказувала, що її мати ОСОБА_6 самостійно сплатила до реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 пайовий внесок до ЖБК № 274 за спірну квартиру, а оскільки вона на час смерті матері мешкала разом із нею у цій квартирі - вона є такою, що фактично прийняла спадщину. Просила суд визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 /а.с.117-12/.

Ухвалою суду першої інстанції оби два позови були об'єднані в одне провадження /а.с.130/.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також зустрічний позов ОСОБА_5 - залишено без задоволення /а.с.159-163/.

З таким рішенням не погодились ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звернулись з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі /а.с.167-170/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідними доньками ОСОБА_9, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, копії яких наявні в матеріалах справи /а. с. 106 зворот, 121/.

На підставі списків Житлово-будівельного кооперативу № 274, затверджених виконкомом міськради народних депутатів міста Дніпропетровська від 23.03.1979 року, ОСОБА_10, родина якої складається з трьох осіб (неї самої, та доньок ОСОБА_7, ОСОБА_8) був виданий ордер № 804 на право зайняття трикімнатної квартири АДРЕСА_1 /а. с. 20-20 зворот/.

Кіровським відділом РАЦС м. Дніпропетровська 18.01.1986 року був зареєстрований шлюб між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_9, прізвище якої внаслідок зазначеного було змінено на «ОСОБА_2» /а. с. 29/.

Внаслідок реєстрації 29.03.1986 року шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 прізвище останньої було змінено на «ОСОБА_11» /а. с. 107/.

У подружжя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, народився син - позивач ОСОБА_3 /а. с. 70/.

Внаслідок реєстрації 14.09.1991 року шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 прізвище останньої було змінено на «ОСОБА_12» /а. с. 122/.

З довідки № 39 від 02 червня 1992 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом № 274 ОСОБА_6, вбачається, що остання повністю сплатила пай за квартиру АДРЕСА_1 в 1990 році /а. с. 69/.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року /а. с. 33/.

Згідно спадкової справи № 214-2014, відкритої 15.04.2014 року Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори звернулись: 15.04.2014 року - донька ОСОБА_4, а 05.12.2015 року - чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 /а. с. 103 зворот, 104/. ОСОБА_5, яка мешкала разом із матір'ю на день її смерті, не зверталась до нотаріальних органів із заявою про прийняття спадщини.

Згідно з довідки Житлово-будівельного кооперативу № 274 від 25.07.2016 року за вих. №21 за адресою: АДРЕСА_1, корпус 6, зареєстровані: ОСОБА_2 - з 11.09.1986 року; ОСОБА_3 - з 24.03.2003 року, ОСОБА_5 - з 17.07.1991 року та син останньої - з 04 липня 2008 року /а. с. 93/.

Постановою державного нотаріуса Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 06.02.2016 року позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6, оскільки в матеріалах інвентаризаційної справи на цю квартиру відсутні відомості щодо належного оформлення права власності на квартиру за спадкодавцем /а. с. 35, 37/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

Однак, погодитись з такими висновками суду не можна з огляду на наступне.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до п.2,8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкоємець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Як вбачається з відповіді Житлово-будівельного кооперативу № 274 від 13.05.2017 року ОСОБА_6, як членом вказаного житлово-будівельного кооперативу, були повністю сплачені пайові внески і останній платіж було зроблено 05.12.1990 року /а.с.206/. Зазначена інформація про повну сплату спадкодавцем пайових внесків міститься і у довідці № 39 від 02.06.1992 року, виданої Житлово-будівельним кооперативом № 274 ОСОБА_6 за життя/а. с. 69/.

ВідтакАДРЕСА_1 (нині м.Дніпро), включається до складу спадщини.

При цьому суд апеляційної інстанції не може прийнти до уваги доводи ОСОБА_2 стосовно того, що після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина тільки на 1/2 частину квартири за їх необґрунтованістю. Так спірна квартира була отримана ОСОБА_6 за ордером до укладання шлюбу. Згідно вищевказаної відповіді Житлово-будівельного кооперативу № 274 від 13.05.2017 року перший пайовий внесок було зроблено ОСОБА_6 (ОСОБА_9І.) також до укладання шлюбу у 1979-1980 роках у сумі 3680 р., а залишок у розмірі 5091 р. вносився протягом наступних 11 років особисто нею. Доказів сплати відповідних пайових внесків особисто ОСОБА_2, всупереч вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України, останнім не було надано як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи.

Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

Отже, ОСОБА_2, як чоловік померлої, та діти: син - ОСОБА_3, дочки: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_6

В силу ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними.

Таким чином, колегія судді ввважає, що за необхідне визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, за кожним, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (нині м.Дніпро), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Дочка спадкодавця - спадкоємець першої черги ОСОБА_4, з відповідним позовом до суду не зверталась, а її частка у розмірі ? залишається відкритою для прийняття цієї спадщини.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та зустрічного позову ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 307,309,316,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2016 року- скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 та зустрічний позов ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, за кожним, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 (нині м.Дніпро), в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В задоволенні решти вимог первісного та зустрічного позовів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 4227,77 грн. з кожноїна користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_13