Провадження № 2/582/501/17
Справа № 582/1241/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Жмурченка В.Д.

за участю секретаря Коваль В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Недригайлівського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_4, вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини 25 листопада 1998 року, після смерті брата ОСОБА_5 та прийняла спадщину. Крім того, просить суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту на території ОСОБА_2 селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що належало померлому 25 листопада 1998 р. ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0193810, виданого ОСОБА_2 районною державною адміністрацією Сумської області, в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_4, яка померла 03 березня 1999 року.

Мотивує вимоги тим, що після смерті матері позивача ОСОБА_4, відкрилася спадщина, у тому числі на земельну частку (пай), яка належала її рідному брату ОСОБА_5 та успадкована ОСОБА_4 після його смерті. Позивач ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину матері, оскільки вчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте оформити належним чином спадщину позивач не може, оскільки її мати, прийнявши спадщину рідного брата, не перереєструвала за собою право на земельну частку (пай) та сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий ОСОБА_5 загублений. Крім того, позивач просить встановити факт прийняття її матірю спадщини, що відкрилася 25 листопада 1998 року після смерті її рідного брата ОСОБА_5, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки у довідці виконавчого комітету ОСОБА_2 селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що видається для оформлення спадкових прав, не вказано, що вона розпорядилася речами померлого протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, та відповідно до ст. 548 ЦК УРСР є такою, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2 селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 9 жовтня 1960 року в селі Засулля Недригайлівського району Сумської області, що підтверджується копіями сторінок паспорта серії МА №857280 (а.с. 9).

Із копії свідоцтва про народження серії І-БП №034431 (а.с. 11) вбачається, що 09 жовтня 1960 року народилася ОСОБА_6 в селі Засулля Недригайлівського району Сумської області, її батьками записані: у графі «батько» - ОСОБА_7, у графі «мати» - ОСОБА_4.

23 серпня 1985 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб зі ОСОБА_8 та змінила своє дошлюбне прізвище «Жмака» на «Гриценко», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 13)

03 березня 1999 року померла мати позивача ОСОБА_4 в селі Бродок Недригайлівського району Сумської області, актовий запис 6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БП №110208 (а.с.12).

Із копії запису акту про народження, наданого Державним архівом Сумської області мовою оригіналу від 06.09.2017 р. №5426 (а.с. 14), вбачається, що 26 липня 1926 року народилася «Бойко Афанасійка Яковлевна», відомості про батьків: батько ОСОБА_9, мати - ОСОБА_10, місце проживання х. Бродок.

Із запису акту про народження, наданого Державним архівом Сумської області мовою оригіналу від 09.10.2017 р. №Б-138, вбачається, що 1 грудня 1928 року народився ОСОБА_5 , відомості про батьків: батько- Бойко ОСОБА_11, мати ОСОБА_12, місце проживання х. Бродок.

ОСОБА_4 23 лютого 1948 року одружилася з ОСОБА_13 та змінила своє дошлюбне прізвище «Бойко» на «Жмака», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 15).

Отже, ОСОБА_5 був рідним братом матері позивача ОСОБА_4.

25 листопада 1998 року помер ОСОБА_5 в селі Бродок Недригайлівського району Сумської області.

Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, у тому числі право на земельну частку (пай) розміром 3,21 умовних кадастрових гектари, що посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) СМ №0193810.

Після смерті ОСОБА_5 його рідна сестра, мати позивача, ОСОБА_4 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як до спливу шести місяців з моменту відкриття спадщини розпорядилася його майном, займалася питанням поховання.

Однак, з копії довідки Кулішівського старостинського округу ОСОБА_2 селищної ради Недригайлівськього району Сумської області за №62 (а.с. 21) вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, до дня смерті 25 листопада 1998 року постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3. Відсутність заборони на все майно ОСОБА_5 перевірено. На момент смерті ОСОБА_5 проживав одиноко. Спадкоємців, у тому числі неповнолітніх та непрацездатних по Кулішівському старостинському округу немає. Заповіт від імені ОСОБА_5 виконавчим комітетом Кулішівської сільської ради не посвідчувався.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 19), встановлено, що після смерті 25 листопада 1998 року ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася 25 листопада 1998 року, а 6-місячний строк для її прийняття, встановлений ст. 549 ЦК УРСР, скінчився до набрання чинності ЦК України, то правовідносини у справі мають врегульовуватися ЦК УРСР.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину у разі: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994, № 18/5, що діяла на час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_5 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обовязковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанції про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на імя спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Отже, у судовому засіданні доведено факт, що мати позивача ОСОБА_4, як спадкоємець за законом після смерті рідного брата ОСОБА_5, прийняла спадщину, так як протягом шести місяців з дня смерті останнього вступила в управління та володіння спадковим майном і розпорядилася особистими речами померлого.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлено факт прийняття спадщини, адже від цього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Судом також встановлено, що у свою чергу спадщину ОСОБА_4 прийняла її дочка, позивач по справі ОСОБА_1, що підтверджується наступними доказами.

З листа приватного нотаріуса ОСОБА_2 районного нотаріального округу ОСОБА_14 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 (ОСОБА_13) ОСОБА_2 районною нотаріальною конторою заведено спадкову справу 14 червня 1999 року за №103. Дана обставина також підтверджується Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №49331468 від 14.10.2017.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 27 червня 2001 року за заявою заявника ОСОБА_1, позивача по справі, встановлено факт, що правовстановлюючий документ виданий на імя ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Встановлення даного факту було потрібне позивачу ОСОБА_1 для належного оформлення спадщини матері.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_13 є одна і та ж сама особа.

Позивач зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права, які складаються з права на земельну частку (пай), розміром 3,21 умовних кадастрових гектарів, після померлого ОСОБА_5, який помер 25 листопада 1998 року, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 03 березня 1999 року.

Так, з листа відділу Держгеокадастру в ОСОБА_2 районі (а.с. 16) вбачається, що ОСОБА_5 виготовлявся і власник отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0193810 розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, який зареєстровано за номером 259 від 15.11.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються ОСОБА_2 районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Вперед».

При зверненні до нотаріуса щодо питання оформлення спадщини, позивачу було відмовлено в цьому шляхом надання письмового розяснення про відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с. 18). Оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, то рекомендовано звернутись до суду для захисту свого права власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем, чим представник позивача і скористався.

В ОСОБА_2 районній газеті «Голос Посулля» від 1 серпня 2017 року №62 (11416) опубліковане оголошення, що загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія СМ №0193810 на земельну частку розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, виданий на імя ОСОБА_5 по КСП «Вперед» Кулішівської сільської ради, вважати недійсним.

Оскільки на даний час зазначений сертифікат втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв'язку з смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай).

Так як зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ч.1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР 1963 року вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Ст. 561 цього ж кодексу визначає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Дана стаття не встановлює граничного строку, протягом якого спадкоємець, який прийняв спадщину повинен звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи встановлено та повністю підтверджено належність спірної земельної частки спадкодавцю, позивач ОСОБА_1

є такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 за законом, але не має змоги оформити в нотаріальному порядку свої права на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа, а саме оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), а відповідач ОСОБА_2 селищна рада Недригайлівського району Сумської області не заперечує, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання за позивачем права на спірну земельну частку розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, зареєстровану на ім`я ОСОБА_5 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0193810, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 03 березня 1999 року.

Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлена.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Недригайлівського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_4, яка померла 03 березня 1999 року, спадщини після смерті її рідного брата ОСОБА_5, який помер 25 листопада 1998 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право на земельну частку (пай) розміром 3,21 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Недригайлівського району Сумської області, визначену у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0193810, виданого на ім`я ОСОБА_5, який помер 25 листопада 1998 року, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 3 березня 1999 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні підчас проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко