Справа № 496/4572/16-ц
Провадження № 2/496/643/17
11 травня 2017 року Біляївський районний суд
в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.
при секретарі Поцелуйко К.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність, і не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі до судового засідання повторно не зявилися, хоча були повідомлені належним чином про день слухання справи, а тому враховуючи заяву представника позивача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
В якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 20.11.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також між ВАТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки № 1 та № 2 до кредитного договору № 1876 (8-10).
Відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2011 року № 502 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2003 р. № 261», 07 червня 2011 року проведено державну реєстрацію зміни до Статуту ВАТ «Ощадбанк», відповідно до яких змінено назву Відкрите акціонерне товариство «державний ощадний банк України» на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України».
Відповідно до п.п. 1.1, 2.1, 3.1 договорів поруки, поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобовязання за кредитним договором № 1876 від 20.11.2007 року, а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.
Згідно з п. 3.3.1 кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 зобовязалася належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від виконання договірного зобовязання не допускається.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
У пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року зазначено, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Предявленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову. При цьому в разі предявлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобовязання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобовязань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
З п. 1.2 кредитного договору від 20.11.2007 року вбачається, що термін остаточного погашення кредиту 20.11.2010 року.
За таких обставин у ПАТ «Державний ощадний банк України» виникло право предявити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобовязання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 20.11.2010 року, протягом наступних шести місяців. Доказів того, що поручителям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була предявлена вимога про погашення боргу, суду не надана.
До суду позивач звернувся лише 30.12.2016 року.
Таким чином, від дня настання строку виконання основного зобовязання, а саме 20.11.2010 року до предявлення вимоги до поручителя поручителів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, сплинув шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому дія договору поруки припинена.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що права позивача порушені відповідачкою ОСОБА_1, оскільки вона не виконує взяті на себе зобовязання, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 підлягають задоволенню. У задоволенні позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 слід відмовити, оскільки у судовому засіданні встановлено, що дія договору поруки припинена, а тому позовні вимоги до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є безпідставними.
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 536, 559, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
У задоволенні позовної заяви про стягнення солідарно заборгованості з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» за договорами поруки № 1 та № 2 від 20.11.2007 року відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Біляївського районного суду
Одеської області: ОСОБА_5