Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1805/16-ц
Провадження № 2/723/60/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернiвецької областi в складi:

головуючого суддi ОСОБА_1

при секретарi ОСОБА_2

за участю представника позивача ОСОБА_3. та,

представника відповідача ОСОБА_4.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Сторожинець усну заяву про недовіру головуючого суддi, подану відповідачем по цивiльнiй справi за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя

встановив:

В провадженні Сторожинецького районного суду, Чернівецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя

В ході розгляду цивільної справи, під час дачі пояснень відповідач ОСОБА_6, заявила про те, що вона до того як найняти адвоката ОСОБА_4, користувалась послугами іншого адвоката, який консультував її та висловлював свою думку щодо результату вирішення справи. На вимогу головуючого, відповідач назвала цього адвоката, який є сином головуючого судді. В звязку з цим вона сумнівається в обєктивності головуючого судді під головуванням якого вона справу може не виграти.

Суд оцінює висловлені відповідачем по справі міркування щодо недовіри, як відвід головуючому судді і розглядає його за правилами розгляду заявлених відводів.

Проведені консультації з цього питання підтвердили, що до початку судового розгляду, а так само і на його початку але до вступу в справу представника ОСОБА_4, консультантом відповідача був адвокат ОСОБА_7, який являється сином головуючого судді і який в подальшому припинив свої довірительні повноваження з огляду на етичні правила поведінки адвокатів.

Представник позивача та представник відповідача, заявлений відвід не підтримали та висловлюючи свої думки щодо недовіри головуючому, зазначили, що будь-яких порушень норм процесуального закону в діях головуючого вони не вбачають, а емоційні твердження відповідача не слід сприймати як недовіру.

Розглянувши заяву про недовіру, а відповідно вiдвiд головуючого судді, суд при постановленні ухвали по цьому питанню, виходить з наступного.

Відвід судді, обґрунтовано наявністю інших обставин, які хоч і не визначені в законодавстві але можуть викликати сумнів в обєктивності та неупередженості судді, що визначено в ч.4 ст.20 ЦПК України.

Наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначає Європейський суд з прав людини в рішенні від 9.11.2006 року по справі "Білуха проти України", має визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з обєктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Суд вважає, що сумніви щодо безсторонності суду, які виникли у відповідача та які можуть виникнути і в інших учасників цивільного провадження, з приводу того, що син головуючого судді, як адвокат надавав консультативну допомогу стороні по справі в т.ч. і під час розгляду справи до того часу поки він не узнав про персональний склад суду, є обґрунтованою підставою для відводу судді оскільки розглядуваний приклад беззаперечно випливає із обєктивних критеріїв, які на думку суду в кінцевому результаті впливають на наявність сумнівів в учасників провадження щодо небезсторонності суду, виходячи з того, що навіть зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», що відображено у рішенні по справі «ОСОБА_8 проти Бельгії», від 26 жовтня 1984 року і в будь-якому випадку важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві, що відображено в рішенні у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та «ОСОБА_9 проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року

Таким чином очевидним є те, що відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.18, 20, 24 та 25 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді Яківчика І.В. задовольнити.

Головуючого суддю Яківчика І.В. відвести від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя, а вказану справу передати на розгляд іншого судді у порядку встановленому частиною третьою ст.11-1 ЦПК України.

СУДДЯ