Справа № 337-3689/17
Провадження № 2-337-1648/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І. Г.

з участю секретаря Коваленко В.С.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за законом

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, вказавши, що 27.01.1994 року їх батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали власниками у рівних частках квартири АДРЕСА_1 (стара назва пр. Радянський). 11.08.1999 року помер батько ОСОБА_4, після смерті якого спадкове майно у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 (стара назва пр. Радянський) м. Запоріжжя прийняла мати ОСОБА_5, дружина батька, яка проживала разом з ним на день його смерті. 28.02.2017 року померла мати ОСОБА_5, після смерті якої, позивачі у передбачений законом термін звернулися до ОСОБА_3 приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину законом на квартиру, яка залишилася після смерті батьків, на теперішній час не мають можливості, оскільки є загубленим оригінал правового документу на квартиру. Просять суд визнати за ними право власності за кожним по 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 (стара назва пр. Радянський) м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом.

Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду.

Третя особа: приватний нотаріус надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, самостійних вимог не заявляє.

Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи №8/2017 від 31.03.2017 року, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено: на підставі свідоцтва про право власності на житло № 195 від 21.01.1994 року виданого виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності(в рівних частках) квартира АДРЕСА_3.

Згідно ст. 368, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд вважає, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є власниками в рівних частках квартири АДРЕСА_3, по 1/2 частині кожному.

11.08.1999 року помер ОСОБА_4, свідоцтво про смерть 1-ЖС № 143056, актовий запис № 7152.

Суду не надано фактів відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про одруження виданого Орджонікідзевським рай бюро ЗАГС м. Запоріжжя від 03.10.1953 року, актовий запис № 1366, дружиною ОСОБА_4 являлась ОСОБА_5, яка, відповідно до тверджень позивачі, проживала разом з ним на день його смерті, що також підтверджується наданим суду договором поточного селенгу від 14.12.1994 року, копіями квитанцій про сплату комунальних послуг.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР, який діяв на момент виникнення правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким, за ст. 525 ЦК Української РСР, визнається день смерті спадкодавця. Згідно п.1 ч.1 ст. 548 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

У встановлений законом строк спадкоємці не звертались в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, однак дружина померлого фактично прийняла її, оскільки на час відкриття спадщини проживала в спірній квартирі із спадкодавцем, вступила у володіння та користування спадщиною та відповідно до вимог ст. 548 ЦК Української РСР, вважається такою, що прийняла спадщину.

Право власності на спадкове майно після смерті чоловіка, ОСОБА_5 не оформлювала.

28.02.2017 року помела ОСОБА_5, свідоцтво про смерть 1-ЖС № 383040, актовий запис № 1598.

Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкова маса склала у тому числі квартиру АДРЕСА_3.

Згідно ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємцями першої черги за законом є позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 як її доньки.

Факт родинних звязків ОСОБА_1 зі спадкодавцем підтверджується її свідоцтвом про народження виданим Ленінським рай бюро ЗАГС м. Запоріжжя 24.08.1955 року, актовий запис № 924, свідоцтвом про укладення шлюбу від 17.11.1978 року зі зміною прізвища на Таран, свідоцтвом про укладення шлюбу від 24.08.1985 року зі зміною прізвища на Литвиненко, свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.10.1991 року зі зміною прізвища на Давидова, свідоцтвом про одруження від 05.12.1997 року зі зміною прізвища на ОСОБА_1.

Факт родинних звязків ОСОБА_2 зі спадкодавцем підтверджується її свідоцтвом про народження виданого Ленінським рай бюро ЗАГС м. Запоріжжя 20.10.1956 року, актовий запис № 1192, свідоцтвом про укладення шлюбу від 16.10.1975 року зі зміною прізвища на Шашкіна, свідоцтвом про укладення шлюбу від 21.08.1981 року зі зміною прізвища на ОСОБА_2.

Судом не встановлено інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_5

Відповідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, подали приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини, та було заведено спадкову справу №8/2017 від 31.03.2017 року.

Постановами від 19.09.2017року, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на підставі того, що не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

З огляду на наведене суд вважає, що позовні вимоги позивачів законні, обґрунтовані доказами та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.10, 11, 57, 60, 61, 197 ЦПК України, ст. 368, 370, 372, 1261, 1268, 1267, 1270 ЦК України, ст. 525, 548, 549 ЦК Української РСР, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1 іпн НОМЕР_1) та ОСОБА_6(ІНФОРМАЦІЯ_2 іпн НОМЕР_2) право власності за кожним по 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 (стара назва пр. Радянський) м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області, протягом 10 днів.

Суддя: