Номер провадження: 22-ц/785/2422/17
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого судді Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І., Лопотан В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 червня 2016р. позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% відсотків від заробітку та іншого доходу щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.1).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем ОСОБА_3 з 19 вересня 2012р. перебувають у шлюбі, від спільного життя мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час дитина мешкає з матір'ю та знаходиться повністю на її утриманні. Посилаючись на відсутність домовленості щодо виконання обов'язку утримувати дитину, проживання батька окремо від дитини, позивач просила стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 50% від заробітку та іншого доходу щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Представник відповідача ОСОБА_3 просив суд задовольнити позовні вимоги частково, зазначив, що ОСОБА_3 на даний час не працевлаштований, має нерегулярний дохід з періодичних підробіток та просив суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, та відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1500грн. щомісячно.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2016р. позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти у розмірі 1500грн. щомісячно, починаючи з 30 червня 2016р. до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 551грн.20коп., та допущено негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць (а.с.72-73).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права (а.с.78-80).

Ухвалою суду від 19 січня 2017р. ОСОБА_2 було поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду (а.с.83-84).

Заслухавши доповідь судді, сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Рішення суду фактично оскаржено позивачем в частині розміру стягнутих аліментів.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 знаходяться у зареєстрованому шлюбі, однак подружні стосунки не підтримують, дитина проживає з матір'ю (а.с.2,4).

Задовольнивши позов частково, суд першої інстанції виходив з можливості відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач не працює.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Визначення аліментів у твердій грошовій сумі можливо лише у передбачених ст.184 СК України випадках, зокрема у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин.

Позивачка не надала суду першої та суду апеляційної інстанції відповідні належні та допустимі докази відносно того, що відповідач працює.

Судом апеляційної інстанції було надано позивачу ОСОБА_2 можливість надали докази на підтвердження свого позову, але такі докази щодо праці відповідача не були надані.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України).

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.ч.1,3 ст.181 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дитини так і платника аліментів, наявність у платника аліментів утриманців, інші обставини, що мають значення для справи. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст.182 СК України).

ОСОБА_3 в своїх запереченнях зазначив, що він на сьогоднішній день не працевлаштований, має нерегулярний дохід з періодичних підробіток, але визнає свій обов'язок по утриманню дитини та має змогу сплачувати 1500грн. аліментів щомісячно.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та з не досягнення сторонами домовленості щодо способу виконання такого обов'язку. Суд визначив до стягнення аліментів з відповідача, у розмірі 1500грн.

Доводи апелянта щодо неправильності зазначення в рішенні суду про те, що розмір аліментів не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, безпідставні. Аліменти присуджено до стягнення у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, відтак, в силу положень частини 2 статті 182 СК України відраховані із заробітної плати (доходу) аліменти не можуть бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (якщо частина заробітної плати становить менше 30% прожиткового мінімуму, то аліменти відраховуються у сумі, рівній 30% щорічно законодавчо встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку).

Позивач ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду повторно про стягнення аліментів з відповідача в процентному відношенні у випадку надання доказів, що відповідач працює.

Керуючись ст.ст.303,304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 грудня 2016р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.П. Сидоренко

Судді В.А.Станкевич

Т.В. Цюра