Справа № 372/250/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Михайловій Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення нежитлового приміщення та відшкодування витрат на послуги юриста та спеціаліста за проведення кошторису, посилаючись на те, що в листопаді 2016 року квартиру позивача було затоплене, по вині відповідача, чим завдано матеріальні збитки на суму 20911 грн. та заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінила в 5000 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на послуги юристав розмірі 600 грн. та спеціаліста за проведення кошторису в розмірі 1000 грн. Також просив стягнути судовий збір в розмірі 2091 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позов підтримали в повному обсязі, пояснили, що в результаті неуважності, халатності та недбалості відповідача, вийшов з ладу бойлер (електронагрівач води), що спричинив затоплення квартири позивача. Вказані обставини підтверджуються комісійним актом ТОВ «Міський житловий центр», зведеним кошторисним розрахунком та показами свідків. Відповідач відмовляється добровільно відшкодувати шкоду, а тому позивач просить стягнути її розмір та понесені судові витрати з відповідача в судовому порядку.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що 08.11.2016 року в квартирі відповідача у ванній кімнаті стався витік води з-під панелі індикатора підігріву води бойлера, внаслідок чого відбулося залиття квартир №15,18,21 по вул. Київська, 1 в м. Обухів, Київської області, про що був складений відповідний акт. Вважає, що залиття квартир відбулось з вини виробника, внаслідок того, що бойлер був неналежної якості. З метою підтримання добросусідських відносин запропонував сусідам з квартир №21,18 відшкодувати шкоду, завдану залиттям їх квартир, однак сусідка з квартири №21, що поверхом нижче, оцінила суму завданих їй збитків у розмірі 5000 грн., а позивач, з квартири №18 відмовилась від запропонованих умов самостійного усунення наслідків залиття квартири, вимагаючи купити нової шафи-купе.

Свідок ОСОБА_5 показав, що займається підприємницькою діяльністю по виготовленню меблів, на запрошення відповідача обстежував шафу-купе у квартирі позивача, але позивач відмовилась ремонтувати шафу, вимагала купити нову, хоч такої потреби не існувало, можливо було замінити верхню полицю, яка прогнулась через невірне проектування шафи та надмірне навантаження, слідів вологи він не виявив.

Вислухавши сторони, їх представників, свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло видане згідно розпорядження від 06.08.1993 року №31 та технічним паспортом.

08 листопада 2016 року належне позивачеві житлове приміщення було затоплено водою із квартири НОМЕР_1 цього ж будинку, що розташована двома поверхами вище та власником якої є відповідач, при цьому встановлена причина затоплення вихід з ладу бойлера у ванній кімнаті квартири НОМЕР_1 (текла вода із-під панелі індикатора підігріву води), внаслідок чого майну позивача було заподіяно перелічені в акті пошкодження, що підтверджується актом ТОВ «МЖЦ» від 15.11.2016 року, фотокартками та іншими матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З обставин справи вбачається, що спричинення матеріальної шкоди позивачеві відбулося з вини відповідача внаслідок порушення ним вимог ст.177 ЖК України.

Згідно складеного ТОВ «ЧИСТЕ МІСТО ЛТД», в поточних цінах станом на 04.12.2016 року зведеного кошторисного розрахунку вартості об'єкта будівництва, капітальний ремонт внутрішнього оздоблення квартири АДРЕСА_2 складає 20911 грн., при цьому до цієї суми включено вбудовану шафу, вартість якої складає 6630 грн.

Вирішуючи питання щодо вимог про відшкодування вартості вбудованої шафи суд приймає до уваги, що зведений кошторисний розрахунок включає в себе вартість виготовлення і встановлення шафи-купе, однак із показів свідка та пояснень учасників процесу вбачається, що наявна у квартирі позивача шафа-купе не знищена, не втратила функціонального призначення, придатна до експлуатації, не демонтована, використовується позивачем за призначенням, тому доводи позивача про необхідність її заміни суд вважає непереконливими. При цьому суд враховує покази свідка, які спростовують причинний зв'язок між деформацією верхніх полок шафи із наслідками залиття. Крім того, позивачем не спростовано доводи іншої сторони та свідків про можливість ремонту існуючої шафи. Враховуючи викладене, позов в цій частині вимог не доведено, оскільки не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння шкоди в частині суми 6630 грн.

За таких обставин, позов в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити частково - відповідно до доведеного розміру заподіяної шкоди, що складає 20911 грн. - 6630 грн. = 14 281 грн.

Заявлений позивачем розмір відшкодування 1000 грн. щодо оплати послуг спеціаліста за проведення кошторису нічим не підтверджений, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під час судового розгляду знайшли підтвердження посилання позивача на те, що внаслідок затоплення її квартири, нанесення їй матеріального збитку діями відповідача, ухилення ним від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позивач перенесла душевні хвилювання, чим їм було спричинено моральну шкоду, тому нанесена такими неправомірними діями відповідача моральна шкода підлягає відшкодуванню в судовому порядку.

Оцінюючи розмір моральних збитків суд вважає можливим стягнути з відповідача в якості моральної шкоди на користь позивача 3000 гривень, оскільки такий розмір відшкодування не перевищує відповідних засад розумності, виваженості та справедливості, визначених згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Під час судового розгляду сторонами не було подано належних і допустимих доказів щодо укладення відповідачем із страховою компанією договору страхування, наданий договір комплексного страхування від 11.02.2016 року укладений співвідповідачем ПАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» із іншою особою - ОСОБА_6, тому під час судового розгляду не встановлено обставин, які б давали підстави для покладення на страховика обов'язку відшкодувати заподіяну внаслідок винних дій відповідача шкоду на користь позивача.

За таких обставин, судом встановлено достатні правові підстави для покладення на саме на відповідача ОСОБА_2 цивільно-правового зобов'язання в повному обсязі відшкодувати заподіяну ним шкоду.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заперечення відповідача щодо неналежності доказів, щодо суми заподіяних збитків всупереч вимогам ст.ст.10,11, 60 ЦПК України не доведені належними і допустимими доказами, при цьому доводи позову частково узгоджуються із наявними у справі доказами.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Позивач внаслідок неправомірних дій відповідача поніс судові витрати на оплату судового збору, тому ці витрати повинні бути відшкодовані йому пропорційно задоволеним вимогам згідно вимог ст.88 ЦПК України. Вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтуються на приписах ст.84 ЦПК України, Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", зокрема суду не надано розрахунок таких витрат, доказів віднесення ФОП ОСОБА_3 до числа адвокатів чи інших фахівців в галузі права.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 88, 209, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 280, 526, 625, 979, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 16 Закону України «Про страхування», суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14 281 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., судові витрати в розмірі 1 600 грн., а всього 18 881 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В.Кравченко