Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/623/17
Провадження № 2/209/699/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним , визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності та зустрічними позовами ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 001/452-Н від 26.12.1997 року, укладений через товарну біржу «Дніпродзержинська» між ОСОБА_1, яка діяла за себе та свою неповнолітню доньку ОСОБА_4, ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з другої сторони, згідно якого ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 обміняли належну їм трикімнатну квартиру загальною площею 63,8 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на належну ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_9 чотирикімнатну квартиру загальною площею 102,8 кв.м., жилою площею 67,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; визначити частки у праві спільної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, за ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини за кожним; визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м., житловою площею 67,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування позовної заяви вказала, що 26 грудня 1997 року між нею, ОСОБА_1, її неповнолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої вона діяла, її другою донькою ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з другої сторони, на виконання біржевої угоди, зареєстрованої 26.12.1997 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» за №452-Н, був укладений договір міни нерухомого майна №001/452-Н, згідно якого вона, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 обміняли належну їм трикімнатну квартиру загальною площею 63,8 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на належну ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 чотирикімнатну квартиру загальною площею 102,8 кв.м., жилою площею 67,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. 30 січня 1998 року на договорі міни, як на реєстраційному документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_2, на праві приватної власності за ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в реєстровій книзі №133 за реєстровим номером 21785. Також, були внесені зміни в технічний паспорт на квартиру, в якому ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 вказані власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. З моменту укладення договору міни та його реєстрації і по теперішній час строки позовної давності минули, за цей час сторони по договору міни у судовому порядку його не оспорювали. Сторони за договором міни отримали усе їм належне, претензій одна до одної не мають. Вона мала намір подарувати свою частку квартири своїй доньці та звернулася до приватного нотаріуса Кам'янського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_11, остання відмовила в укладенні договору дарування частки квартири. Згідно усного роз'яснення нотаріуса, укладення договору дарування є неможливим, так як правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на квартиру, не відповідає вимогам діючого законодавства, і не визначені частки у спільній частковій власності на квартиру між її співвласниками, а тому їй рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання.

27 квітня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2, в якій вона просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

27 квітня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3., в якій вона просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Зустрічні позовні заяви ухвалою суду від 04.05.2017 року були об'єднані в одне провадження з первісним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Позовні вимоги по первісному позову підтримала в повному обсязі. Зустрічні позовні заяви визнала в повному обсязі. (а.с.45).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Первісний позов визнали в повному обсязі, зустрічний позов підтримують, не заперечують проти задоволення позову.(а.с.46, 47).

Суд, врахорвуючи думку сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 26 грудня 1997 року між ОСОБА_1, яка діє за себе та свою неповнолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, з другої сторони, на виконання біржевої угоди, зареєстрованої 26.12.1997 року на товарній біржі «Дніпродзержинська» за №452-Н, був укладений договір міни нерухомого майна №001/452-Н, згідно якого ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 обміняли належну їм трикімнатну квартиру загальною площею 63,8 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м., яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1, на належну ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 чотирикімнатну квартиру загальною площею 102,8 кв.м., жилою площею 67,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.22).

30 січня 1998 року на договорі міни, як на реєстраційному документі, Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації виконаний реєстраційний напис на підтвердження реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_2, на праві приватної власності за ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в реєстровій книзі №133 за реєстровим номером 21785. (а.с.2-зворотня).

30.01.1998 року були внесені зміни в технічний паспорт на квартиру, в якому ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 вказані власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.23-24).

Згідно статті 15 Закону України «Про товарну біржу» договір купівлі-продажу включений в перелік біржових операцій.

Відповідно до 4.2 ст. 9 Житлового кодексу України (з доповненнями 1993 року), квартира (будинок) може бути придбана громадянами на біржових торгах.

Згідно ст. 45 ЦК України (1963 р.) недотримання форми правочину, що потребує закон, тягне за собою недійсність правочину, якщо це прямо зазначено в законі.

Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (1963 р.) якщо одна із сторін повністю або часткового виконала правочин, який потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення, суд може за вимогою сторони, яка виконала правочин, визнати такий договір дійсним.

Згідно ст. 227 ЦК України (1963 р.) договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до частини 1 та 2 ст.241 Цивільного кодексу України (1963 р.), за договором міни між сторонами проводиться обмін одного майна на інше. Кожний із тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Згідно ст. 242 ЦК України до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Цивільного кодексу України (1963 р.), розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 355 ЦК України (2003 р.), майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 355 ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність.

Відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що під час укладення Договору міни нерухомого майна на Товарній біржі "Дніпродзержинська" від від 26.12.1997 року сторонами виконано всі необхідні умови в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із угод, тому позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, суд вважає доцільним задовольнити первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним , визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності та зустрічні позови ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності .

Повний текст рішення викладено 05 травня 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242, 355, 357, 370 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 6,10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору міни дійсним , визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 001/452-Н від 26.12.1997 року, укладений через товарну біржу "Дніпродзержинська" між ОСОБА_1, яка діяла за себе та за свою неповнолітню доньку ОСОБА_4, ОСОБА_2, з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 з другої сторони, згідно якого ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_2 обміняли належну їм трикімнатну квартиру загальною площею 63,8 кв.м., жилою площею 37,3 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на належну ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 чотирьокімнатної квартири загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Визначити частки у праві спільній власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3 в розмірі 1/3 частина за кожним .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП коду НОМЕР_1 право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Зустрічні позови ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності, ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( інд. НОМЕР_3) право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП коду НОМЕР_2 право власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 102,8 кв.м, жилою площею 67,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Лобарчук