Номер провадження: 22-ц/785/3040/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про визнання недійсним договору купівлі-продажу посилаючись на те, що 04.04.2015 року між ОСОБА_5, що діяла на підставі доручення, та ОСОБА_7 укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі, який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 522. За умовами зазначеного договору продавець передає, а покупець приймає у власність і оплачує належну продавцю частку в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група» у розмірі 1919190,00 грн., що становить 100% його стутного капіталу, в порядку визначеному цим договором.

Позивач просив визнати зазначений вище договір недійсним, посилаючись на те, що не мав наміру передавати ОСОБА_2 належні йому права, що є предметом договору. ОСОБА_5, вчинила правочин, не маючи на це повноважень, оскільки надана їй довіреність була видана для представництва, довіреній особі не надавались права на відчуження належної позивачу частки в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група».

Крім того, вказав, що ОСОБА_2 не вчинив жодних дій, спрямованих на настання реальних правових наслідків оспорюваного правочину, а саме не перерахував грошові кошти на оплату придбаного за договором купівлі-продажу, а він, в свою чергу, не мав наміру передавати ОСОБА_2 належні йому права, оскільки не знав про укладення договору купівлі-продажу.

З метою захисту свого майнового права, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі, визнано недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі, укладений 03.04.2015 року між ОСОБА_5, що діяла від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 522.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у відшкодування понесених судових витрат 826,80 грн.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2017 року та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 03.04.2015 року між ОСОБА_5, що діяла від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 14.10.2014 року, зареєстрованої в реєстрі за номером № 1556, та ОСОБА_7, укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група», який було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 522.

За умовами зазначеного договору продавець передає, а покупець приймає у власність і оплачує належну продавцю частку в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група» у розмірі 1919190,00 грн., що становить 100% статутного капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група», в порядку визначеному цим договором. В матеріалах справи відсутні фінансові документи проплати ОСОБА_2 вищезазначеної суми.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами повязані з реалізацією права власності на майно, яке було реалізоване однією особою від імені іншої за правилами представництва, вирішуючи які суд виходить з того, що відповідно до ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідносини, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає, зокрема, на підставі договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідно до ст.. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення.

ОСОБА_5, відповідно до довіреності від 14.10.2014 року не надавалося право позивачем ОСОБА_4 на відчуження майна в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група».

Крім того, ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, спрямованих на настання реальних правових наслідків оспорюваного правочину та не перерахував грошові кошти на оплату придбаного за договором купівлі-продажу майна.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 ст. 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, жодна із сторін не мала наміру виконувати такий правочин, що свідчить про його фіктивність.

Відповідно до ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Виходячи із вищевикладеного, враховуючи, що укладений договір купівлі-продажу між ОСОБА_5М, яка не мала права, відповідно до довіреності від 14.10.2014 року, на відчуження частки в статутному капіталі ТОВ «Чорноморська аграрна група» та ОСОБА_2, на підґрунті якого не було настання правових наслідків, є обгрунтованою підставою для визнання його недійсним на підставі ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на порушення судом її процесуальних прав щодо визнання неявки до суду представника без поважних причин, продовження розгляду справи без представника, неповне з`ясування судом обставин справи без з`ясування позиції третьої особи, неправильну оцінку судом повноважень представника на укладення спірного договору, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є безпідставними, оскільки спростовані дослідженими обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_9