Справа № 712/9799/16-ц
Провадження №2/712/178/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Черкаської міської ради про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, вказуючи що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4, з яким позивач фактично проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2006 року і по день смерті чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_3 р. від даного шлюбу народився ОСОБА_5. Позивач проживала з померлим однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет. За час спільного проживання було придбано офісні приміщення, які використовуються під розміщення медичного центру за адресою : АДРЕСА_4, а також в березні 2016 р. було внесено 400000 грн. на рахунок ПП «Надія».

Оскільки вони фактично з померлим ОСОБА_4 були чоловіком та дружиною та вели спільне господарство, просить встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2006 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 р. Визнати за нею право спільної сумісної власності на офісні приміщення за адресою АДРЕСА_4 загальною площею 159,2 кв.м. Визнати за нею право спільної сумісної власності на кошти в сумі 400000 грн., які були внесені до ПП «Надія».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили відмовити у їх задоволенні. Свої вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_4 дійсно мав спільну дитину з позивачкою та допомагав їм матеріально і займався вихованням сина, але фактично як чоловік та дружина вони не проживали, спільного господарства не вели.

Представник третьої особи в судовому засіданні покладався в вирішенні даного спору на думку суду. В подальшому в судове засідання не з»явився.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1028, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обовязків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обовязків подружжя.

Згідно із ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, упродовж якого було придбано спірне майно.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення ососбистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення.

Як правило, для встановлення спільного проживання однією сімєю, до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім»ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона проживала разом з померлим ОСОБА_4 з 2006 року, про що свідчить акт опитування сусідів та довідка ДП «РЕУ» ПАТ «Житлобуд» №38 від 11.05.2016 р., наданими фотокартками. До матеріалів справи надано договір відновлювальної кредитної лінії «895050377INSURANCE1 ПАТ «Укрсоцбанк» від 13.06.2013 р., в якому вказано, що позивачка проживає з ОСОБА_4 однією сім»єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу.

У ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського МУЮ, актовий запис №1179.

Позивач просила на цій підставі встановити факт їхнього проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 2006 року.

Як визначено Сімейним Кодексом України особи, які спільно проживають повинні бути пов»язані спільним побутом, мати взаємні права та обов»язки.

Так, свідки з боку позивачки сусіди позивачки, ОСОБА_11, ОСОБА_10, в судовому засіданні пояснили, що позивачка і ОСОБА_4 жили як чоловік і дружина. Вони є їх сусідами. З ними разом святкували у них новий 2016 рік. ОСОБА_11 пояснила, що вони одна до одної часто заходили в гості випити каву.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є давнім знайомим її чоловіка. Ходили до них на свята, часто святкували свята в них, то до себе запрошували в гості. Бували в гостях на Чигиринщині, там була і його дружина ОСОБА_11. В гостях вона була у них десь разів 15.Проживали як чоловік та дружина. ОСОБА_13 завжди говорив, що це його дружина.

Свідок ОСОБА_37, в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_4 більше 25 років. ОСОБА_15 знає з того часу як ще не було у них дитини. Ходили один до одного в гості. Вони є кумами. ОСОБА_15 купляв речі, забезпечував її та дитину. У ОСОБА_16 мав маєток і вони часто туди їздили. Проживали вони однією сім»єю.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що був з ОСОБА_14 знайомий раніше, так як вона подруга його дружини. ОСОБА_13 з ОСОБА_13 часто приїздили в м. Смілу, вони зустрічались, спілкувались. Потім, коли ОСОБА_14 мати захворіла, ОСОБА_13 їздила в м. Смілу дуже часто. ОСОБА_18 вони як чоловік та дружина.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що вона є консьєржкою в даному будинку. Працює з 2012 року через дві доби. ОСОБА_15 там бачила постійно. Вона там проживала з дитиною, мала ключі від квартири., до них приходила прибиральниця. Була хороша сім»я. ОСОБА_13 возив в м. Смілу, так як у ОСОБА_13 хворіла мати.

Разом з тим свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він знав ОСОБА_20 з 1971 року. Вони друзі. В шлюбі ОСОБА_20 був з першою дружиною і у них народився син ОСОБА_21. Позивачку ОСОБА_1 він побачив з ОСОБА_20 перший раз в магазині «Чайна колекція» і ОСОБА_20 став з нею зустрічатись. Коли ОСОБА_13 завагітніла вона стала проживати з ОСОБА_20 в м. Черкаси. ОСОБА_22 представляв її як дружину, але шлюб вони не укладали. Після скандалу, який виник у них десь років 3-4 назад, як у ОСОБА_22 зникла велика сума грошей, ОСОБА_1 поїхала до себе в м. Сміла і більше вони як чоловік та дружина не проживали. ОСОБА_13 їздив у м. Сміла, забирав сина ОСОБА_23, ОСОБА_15 приїздила до ОСОБА_15, але разом не проживали. Дані обставини він знає добре так як з ОСОБА_15 до його смерті вони зустрічались десь 2-3 рази в неділю. Він часто бував в квартирі ОСОБА_15.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що він вів спільний бізнес з ОСОБА_4. Знає його з 1985 року. ОСОБА_22 жив у батька в селі, а потім коли зробив ремонт в квартирі в м. Черкаси, переїхав. ОСОБА_15 знає десь з 2007-2008 року, коли вона працювала в магазині. ОСОБА_22 представляв ОСОБА_25 як кохану жінку і став деякий час проживати з нею в квартирі. Пізніше у них виникли складнощі і ОСОБА_13 стала проживати в м. Сміла, а до ОСОБА_22 тільки приїздила з сином. Спільного господарства вони не вели. ОСОБА_13 був вільною людиною, у нього було багато жінок. Він жив і в м. Запоріжжя, і в батьків, і в інші місця від»їздив, так як у нього був бізнес. Коли померла його мати, він періодично жив у батька. Також зазначив, що він дуже часто бував в квартирі ОСОБА_22 і ні речей, ні ОСОБА_13 він не бачив.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_22 її колишній чоловік. Мають сина ОСОБА_21. Разом вони проживали з 1984 року по 2008 рік. Вели спільний бюджет. ОСОБА_13 проживав з нею у м. Запоріжжі, але часто, в зв»язку з бізнесом виїздив і до м. Черкаси і в інші місця. Знає, що позивачка народила дитину від ОСОБА_22, по що він їй сам розповідав. Сім»ї він з ОСОБА_25 не збирався створювати так як у нього завжди було багато жінок.

Свідок ОСОБА_38, в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_22 вона познайомилась в 2005 році. З 2006 року у них стали близькі стосунки. Потім вона дізналась, що у нього є дитина від іншої жінки. Дитині тоді вже було 7 місяців і вони розійшлися, але продовжували зустрічатись. Вона неодноразово була в квартирі у ОСОБА_22, він допомагав їй будувати будинок. Перед 2016 роком вона особисто в квартирі ОСОБА_22 допомагала вішати картини. Про ОСОБА_13 вона знала від ОСОБА_22, який говорив, що це мати його дитини. Спільного господарства вони не вели.

Свідок ОСОБА_28 пояснив, що ОСОБА_22 знає давно. Деякий час в квартирі проживала ОСОБА_28, але потім вони розійшлися. В 2014 році вони разом з ним поїхали в Карпати. Коли повернулись ОСОБА_22 йому повідомив, що у нього зникла велика сума грошей. Він викликав міліцію і написав заяву на ОСОБА_28. З того часу ОСОБА_28 більше не проживала в квартирі, а тільки приїздила з дитиною. У ОСОБА_22 було багато інших жінок і він ОСОБА_28 своєю дружиною не вважав.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_22. Знає його дружину ОСОБА_26, сина ОСОБА_21 та сина ОСОБА_30. ОСОБА_6 чув і знає що вона народила йому сина. В квартирі у ОСОБА_22 він часто був. ОСОБА_18 сам і ОСОБА_6 там не бачив. Бачив приходила домогосподарка. З 2013 року ОСОБА_18 став займатись садівництвом в с. Іванівка Чигиринського району і там останнім часом він і проживав.

Свідок ОСОБА_31 пояснив, що робив ремонт у квартирі по АДРЕСА_5 Влітку 2015 року встановлював в квартирі сейф, вішав картини. В квартирі жив ОСОБА_31, більше ніхто. Дитячих речей там не було. ОСОБА_6 він бачив декілька разів в період будівництва квартири, десь в 2008 році.

Аналогічні покази дав свідок ОСОБА_32

Свідок ОСОБА_33 пояснила, що вона дружина ОСОБА_4 брата. В квартирі вона бувала часто. Останнім часом ОСОБА_32 жив в с. Іванівка Чигиринського району. ОСОБА_25, так як їздили в 2009 році на море разом. ОСОБА_34 її знайомив з іншими жінками. Однією сім»єю з ОСОБА_25 він ніколи не проживав. Приходив часто до них в гості, але тільки з дитиною і без ОСОБА_25.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_4. З 2006 року брат проживав у м. Запоріжжя з першою дружиною, так як він вів бізнес по всій Україні. В 2008 році батько подарував квартиру брату в м. Черкаси. В 2009 році брат його повідомив, що у нього народився син ОСОБА_30. З ОСОБА_25 він познайомився в 2009 році, коли вже родився у брата син. Разом брат з позивачкою не проживали. Позивачка деякий час проживала в квартирі брата. Після крадіжки грошей у брата, позивачка більше не проживала, ніяких речей в квартирі вона не мала.

Разом з тим, відповідачами до суду надані докази, які спростовують факт проживання позивачки з ОСОБА_4 як чоловік і дружини з 2006 року.

Відповідно довідки № 543/02.09 від 25.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Іванівської сільської ради, ОСОБА_4 проживав на території Іванівської сільської ради з 01.05.2013 року до 14.06.2016 року.

Згідно договору №228/Ч від 01.01.2016 року централізованого спостереження технічних засобів сигналізації, встановлених на квартирі або іншому приміщенні громадян з реагування ГЗПЦО укладеного між Управлінням поліції охорони в Черкаській області та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1, останній дозволив здавати під охорону та знімати з охорони довіреним особам : ОСОБА_35, брату та ОСОБА_36 - дружині брата, що в свою чергу і спростовує посилання позивачки на спільне сумісне проживання її з померлим ОСОБА_4

З наданої копії трудової книжки ОСОБА_1 вбачається, що 21.01.2015 року вона призначена на посаду вчителя англійської мови Смілянської загальноосвітньої школи згідно наказу № 17к від 19.01.2015 року, що в свою чергу підтверджує факт проживання позивачки саме в м. Сміла.

Сам факт реєстрації позивачки в квартирі АДРЕСА_2, що підтверджується копією по квартирної картки, не доводить встановлення факту проживання позивачки з ОСОБА_4, як чоловіка та дружини.

Позивачем додано до матеріалів справи копію договору відновлювальної кредитної лінії між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 від 13.06.2013 року в якому зазначена заява ОСОБА_1 якою вона дає згоду , з яким проживає однією сім»єю, але не перебуває у шлюбі, на укладення даного договору. Суд оцінює критично даний доказ постільки, як пояснила сама позивач та підтвердили свідки, що даний договір укладався на придбання автомобіля позивачці. Відповідачі не заперечували факту того, що ОСОБА_4 робив подарунки ОСОБА_1 та своєму сину ОСОБА_30. В той же час до суду надано кредитний договір від 30.12.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанком» та ОСОБА_4 в якому зазначено про відсутність проживання однією сім»єю з жінкою без реєстрації шлюбу. Даний запис зроблений ОСОБА_4 власноручно та підписано заяву

З наданих письмових пояснень відповідача ОСОБА_3 вбачається, що його син ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 р. перебував в офіційному шлюбі лише з ОСОБА_26 та проживав разом з нею до 2008 р. в м. Запоріжжя, в м. Черкаси їздив у відрядження по роботі. В квартирі АДРЕСА_3 став проживати з 2008 р. Стосунки у ОСОБА_4 були завжди не з одною жінкою, наміру для одруження з позивачкою він не мав, і представляв її як матір свого сина, а не як дружину.

Аналізуючи фотокартки з місць відпочинку, застільних свят неможливо зробити категоричний висновок про перебування сторін у шлюбних відносинах, оскільки вони можуть як підтверджувати ці обставини так і спростовувати, оскільки можуть бути трактовані як доказ дружніх, а не сімейних відносин, тому дані докази не можуть бути визнані судом як беззаперечні та покладені в основу рішення.

Із встановлених обставин, суд вважає, що позивачем не доведено суду обставин, що вона проживала з ОСОБА_4 разом з 2006 року, вела з ним спільне господарство, вела спільний бюджет.

Чинне законодавство передбачає, що без доведеності вказаних обставин, суд не вправі визнати факт перебування сторін в шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень і вимог.

Виходячи з положення ч.4 с.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд дослідивши всі надані сторонами докази дійшов висновку, що позивач не навела достатніх доказів того, що в період з 2006 року по 2016 рік вона проживала однією сім»єю, перебувала у фактичних шлюбних відносинах, підтримуючі подружні відносини з веденням спільного господарства. Позивач не довела, що в цей період мала спільний бюджет, вела спільне господарство з ОСОБА_4 Навпаки, наявні матеріали справи вказують на те, що кожний з них жив своїм життям, однак при цьому підтримували дружні, близькі стосунки.

Оскільки під час розгляду справи були визнані необгрунтованими доводи позивача про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тому майно, яке просить позивачка визнати як об»єкт спільної сумісної власності, а саме : на офісні приміщення по АДРЕСА_6 та грошові кошти в сумі 400000 гривень, які внесені в якості пайового внеску до приватного підприємства «Надія», не можуть бути визнані спільним майном подружжя.

Крім посилання позивача про те, що це є спільним майном та придбавалось за спільні кошти, суду не надано ніяких підтверджуючих матеріалів.

В матеріалах справи мається довідка ПП «Надія» про те, що у період з 01.01.2015 року по 14.06.2016 року жодних договорів чи угод між ПП «Надія» та ОСОБА_4 не укладались і кошти на рахунок ПП «Надія» не надходили.

Згідно правової позиції ВСУ в постанові від 07.12.2016 року у справі № 6-1568 цс16 зазначено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільким фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком та жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім'ї.

Саме ця правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6-148цс12, відповідно дост. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Аналізуючи викладене, оцінюючи зібрані по справі докази, в результаті їх повного та всебічного розгляду, суд вважає, що вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5,10,11,209,212,214,215,218, ЦПК України, ст. 60, -62, 74 СК України, ст. 368 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий В.Д.Пироженко