Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 320/5027/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Бахаєв І.М.
Провадження № 22-ц/778/3915/17 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

За участю секретаря: Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху з підстав невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК України, надано строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою судді від 19 серпня 2017 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Визначений ст.ст. 119, 120, 121 ЦПК України порядок здійснення процесуальних дій передбачає можливість їх вчинення з застосуванням відповідних наслідків лише за наявності чітко визначених підстав.

В ухвалі від 17 липня 2017 року зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України. Так, позовна заява повинна містити зазначення доказів щодо поширення недостовірної інформації та вплив її на ділову репутацію позивача. У поданій позовній заяві вказано лише про факт направлення відповідачами колективного звернення на адресу Президента Національної академії наук, копії голові Запорізької обласної державної адміністрації, Директору Національного антикорупційного бюро України, прокурору Запорізької області, Начальнику ГУНП України в Запорізькій області, згідно якого звинувачують позивача у грабежі державного підприємства, проте не зазначено яким чином ця інформація вплинула на ділову репутацію позивача, порушила його честь та гідність, яким чином та які саме його немайнові права порушені відповідачем, яким чином постраждала його репутація серед оточуючих та в чому це виразилось.

Щодо вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди, то позивачем зазначено розмір моральної шкоди, яку він просить стягнути з відповідачів, проте не зазначено з яких міркувань він виходив, визначаючи її розмір.

ОСОБА_3, намагаючись виконати вимоги ухвали від 17 липня 2017 року, надав суду заяву про усунення недоліків, де зазначив про докази щодо поширення недостовірної інформації та вказав яким чином ця інформація вплинула на його ділову репутацію, порушила його честь та гідність, яким чином та які саме його немайнові права порушені відповідачами, яким чином постраждала його репутація серед оточуючих та в чому це виразилось. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, позивач, серед іншого, вказав, що у нього порушився емоційний стан, нормальні життєві зв'язки, що призвело до того, що 19.06.2017 року наказом № 31-к «Про звільнення ОСОБА_3» його було звільнено з займаної посади. Оскільки відповідачі діяли колегіально, то відповідальність за такі діяння є тотожною.

Проте, 19 серпня 2017 року суддя постановив ухвалу, в якій вказав, що недоліки позову не усунуті в повному обсязі, а саме, позивач просить стягнути моральну шкоду з кожного з відповідачів у розмірі 5 000 грн., але позовна заява та заява про усунення недоліків не містить обґрунтування в чому полягає моральна шкода завдана кожним з відповідачів, тому суд вважає, що дані підстави перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження по справі.

Проте, з такими висновками не можна погодитися, суддя не звернув уваги, що позивач, намагаючись виконати вимоги ухвали від 17 липня 2017 року, подав заяву про усунення недоліків, навів додаткові обставини, якими підтверджував порушення його прав відповідачами, зазначив про те, що відповідачі діяли колегіально, тому відповідальність за такі діяння, на його думку, є тотожною.

Ці обставини суддя, всупереч ст. 210 ЦПК України не описав, не мотивував, чому не бере до уваги вказані обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене, суддя не мав достатньо підстав для визнання позову неподаним та його повернення.

За встановлених обставин колегія вважає, що висновок суду про наявність достатніх підстав для повернення в порядку ч. 2 ст. 121 ЦПК України позовної заяви ОСОБА_3 у зв'язку з не усуненням недоліків заяви не є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам процесуального законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд до суду першої інстанції питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 серпня 2017 року у цій справі скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: