Справа № 570/1136/17
Номер провадження 2/570/942/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Гладишева Х.В.

за участю секретаря судового засідання Кмін В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, з урахуванням збільшених, а в подальшому зменшених позовних вимог. Позов обґрунтовував тим, що з 30 травня 1995 року до 31 березня 2014 року сторони перебували в шлюбі. 09 квітня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу сторони придбали у власність земельну ділянку площею 0,11 га для будівництва та обслуговування житлового будинку в селі Городище Рівненського району Рівненської області, право власності на яку оформлено на відповідачку.

Позивач просив поділити спільно нажите майно подружжя, а саме земельну ділянку площею 0,11 га, в рівних долях виділивши по ? частини цієї земельної ділянки позивачу ОСОБА_1, а ? залишити за відповідачем. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 30 травня 1995 року зареєстрували шлюб з відповідачем, а згідно рішення Рівненського міського суду від 31 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу вони придбали земельну ділянку в с.Городище (на даний час с.Кругле - після розмежування меж із с.Городище) Рівненського району Рівненської області, яку зареєстрували на ОСОБА_2.

На даний час між ними не досягнуто згоди щодо розподілу майна.

Позивач підтримуючи вимогу вважає, що вказане майно набуте під час шлюбу, тому є спільним майном подружжя і підлягає поділу на умовах уточненої 12 грудння 2017 року позовної заяви.

Представник відповідача подав письмові заперечення, вказавши, що відповідно до статей 16, 17 Закону України «Про власність», статті 22 КпШС України, який був чинним до 1 січня 2004 року, спільною сумісною власністю визнавалось майно, нажите подружжям під час шлюбу (майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сімї членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю). В інших випадках спільна власність громадян визнавалась частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено й -учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їхніх часток, розмір частки кожного з них визначався ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

Відповідно до статей 128, частини третьої статті 240 ЦК УРСР 1963 року, який був чинним до 1 січня 2004 року, визначалось, що право власності в набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України (у редакції чинній на час укладення договору) право власності на земельну ділянку і право користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.Оскільки після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 квітня 2003 року ОСОБА_3 не отримала державного акта

на право приватної власності, земельна ділянка не була зареєстрована як

обєкт нерухомого майна, право власності на земельну ділянку невиникло. Тому вважає, що вказані обставини свідчать про неможливість визнання вказаної

земельної ділянки обєктом спільної сумісної власності та її подальшого поділу.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не зявилися, представник відповідача подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачаться з матеріалів справи, з 30 травня 1995 року по 31 березня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.4,5). Рішення Рівненського міського суду від 31 березня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.

Під час перебування у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.04.2003 року ОСОБА_2 придбала земельну ділянку площею 0,11 га в селі Городище Городищанської сільської ради.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У пункті а) ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України зазначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Згідно п. а) ч.2, ч.6 ст.126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі документів, визначених частиною другою ст.126 ЗК України, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на вказану земельну ділянку підтверджувалось Державним актом на право приватної власності на землю виданого 20.01.1997 року Городищанською сільською радою народних депутатів, на підставі рішення Городищанської сільської ради народних депутатів від 20 лютого 1996 року № 80, зареєстрований книзі записів державних актів направо приватної власності на землю № 4606. З урахуванням наведених норм, чинного на момент укладення договору купівлі-продажу, законодавства перехід права власності на земельну ділянку при оформленні відповідного правочину відбувається в момент державної реєстрації такого договору.

Згідно з наказу №7/5 від 07.02.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445 «Про порядок затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна належать договори купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання, угоди про розподіл спадкового майна, про розподіл спільного майна подружжя, посвідчені державними та приватними нотаріусами.

Державна реєстрація правочинів проводиться відповідно до вимог Цивільного кодексу України шляхом внесення відповідної інформації до Державного реєстру правочинів.

Державними реєстраторами є: державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, проводять державну реєстрацію правочинів, змін, внесених до них, відомостей про припинення їх дії, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 квітня 2003 року сторони в період шлюбу придбали у спільну власність земельну ділянку, площею 0,11 га за адресою: село Городище, Городищенської сільської ради.

На виконання вимог ст.210 ЦК України приватним нотаріусом той же день здійснено державну реєстрацію цього договору купівлі-продажу шляхом внесення відповідного запису до Реєстру правочинів під № 456.

Таким чином, датою переходу права власності на земельну ділянку, площею 0,11 га за адресою: с. Городище Городищенської сільської ради у спільну сумісну власність сторін є дата державної реєстрації договору купівлі-продажу вказаної земельної ділянки, а саме 09 квітня 2003 року.

Крім того, як вбачається із повідомлення Держгеокадастру на запит №2/02-1/2017 від 12.07.2017 року, згідно даних Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером :02:013:0391 на підставі договору купівлі-продажу та документації із землеустрою зареєстрована за гр. ОСОБА_2 (а.с.55).

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Підтвердженням того, що спірна земельна ділянка являється спільним майном подружжя слугують наступні докази а саме: договір купівлі-продажу земельної ділянки, який було укладено під час перебування сторін в шлюбі та за спільні кошти подружжя. Як вбачається з копій квитанцій про здійснення позивачем грошових переказів в період придбання спірної земельної ділянки він мав заробіток /дохід/ у розмірі 39 575 Євро (а.с.59-70), а відповідач мала дохід від зайняття підприємницькою діяльністю, хоча суду не надано жодних доказів про розміри доходів, крім однієї виписки про нарахування заробітної плати у розмірі 1072, 86 грн.

Відповідно до ч.4 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Згідно зі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215, 218, 255 ЦПК України

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Поділити спільно нажите майно подружжя в рівних долях по 1/2 частині земельної ділянки полощею 0,11 га , яка знаходиться в с.Кругле по вул.Шевченка Рівненського району Рівненської області (кадастровий номер :02:013:0391).

Виділити ОСОБА_1 1/2 частину земельної ділянки площею 0,11 га (кадастровий номер :02:013:0391), яка знаходиться в с.Кругле по вул.Шевченка Рівненського району Рівненської області.

Виділити ОСОБА_2 1/2 частину земельної ділянки площею 0,11 га (кадастровий номер :02:013:0391), яка знаходиться в с.Кругле по вул.Шевченка Рівненського району Рівненської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 675 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Гладишева Х.В.