Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 409/446/17
Провадження № 22ц/782/269/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Стахової Н.В., Орлова І.В.,

за участю секретаря Подрябінкіна Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД»

на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року

у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року позовну заяву Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч. 2, ч .4 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виправить недоліки позовної заяви, вона вважається неподаною і повертається позивачеві, про що постановляється ухвала.

Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду, позивач послався на такий свій майновий стан, який унеможливлює сплату судового збору та просив відстрочити його сплату до ухвалення рішення у справі.

Ухвалою Білокуракинскього районного суду Луганської області від 02.03.2017 року позовна заява Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу залишена без руху як така, що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, вказано на необхідність сплати судового збору і позивачу відповідно до ст. 121 ЦПК України було надано строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання ухвали.

У відповідності до вимог ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, повинна складатися з: вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Проте, як убачається із ухвали суду від 02 березня 2017 року про залишення позовної заяви без руху, в резолютивній частині ухвали не зроблено висновок щодо клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Окрім того, в пункті 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах №10 від 17 жовтня 2014 року зазначено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Отже, в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху має бути зазначено як розмір належного до сплати судового збору, так і порядок його сплати (банківські реквізити, на які має бути сплачений судовий збір, тощо).

Вирішенні питання щодо сплати судового збору є процесуальним обов'язком суду, яке в даному випадку не було вирішено у чіткій відповідності до норм ЦПК України та Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, висновок суду про повернення позовної заяви позивачу як неподаної є передчасним, оскільки зроблений з порушенням порядку, визначеного законом для вирішення цього питання.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі») сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Саме такі приписи містяться у п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Не вирішивши по суті клопотання позивача про відстрочення судового збору, а залишаючи позовну заяву без руху, не вказавши, в який спосіб і яким чином слід усунути її недоліки, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення питання щодо відкриття провадження у справ.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вважає, що оскаржувану ухвалу суду слід скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» задовольнити.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 21 березня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: