АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

02 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - Дідківської Оксани Григорівни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 року,

встановила:

у грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача в порядку регресу страхове відшкодування в сумі 29 651 грн. 72 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача - Дідківська О.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що 03.12.2013 р. між ним та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів. 03.08.2014 р. в м. Одеса сталась ДТП, в результаті якої було ушкоджено належний ОСОБА_3 автомобіль. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 78 652 грн. 72 коп. Оскільки ДТП сталась з вини ОСОБА_1, позивач просив стягнути в порядку регресу частину відшкодування, яка не була виплачена ПрАТ «СК «Княжа» до Договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в сумі 29 651 грн. 72 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було проведено товарознавчої експертизи, ОСОБА_1, не було повідомлено про огляд транспортного засобу та подальшу оцінку застрахованого автомобіля, що позбавило відповідача подавати свої зауваження, задавати питання та своєю присутністю забезпечити об'єктивність оцінки вартості пошкодженого транспортного засобу.

Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції неможливо, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за завдані збитки.

В ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування -страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Відповідно до ст. 25 вказаного Закону Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що

визначається страховиком.

В даному випадку 03.08.2014 р. в м. Одеса сталась ДТП з вини ОСОБА_1, що ним не оспорюється. Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 03.12.2013 р. за зверненням ОСОБА_3 представником ПрАТ «СК «Українська страхова група» 06.08.2014 р. було проведено огляд належного ОСОБА_3 пошкодженого транспортного засобу (а/с 23).

У Відомості №9419616 про дорожньо-транспортну пригоду зазначено, що в результаті ДТП належний ОСОБА_3 автомобіль отримав механічні пошкодження в боковій нижній частині та задній центральній нижній частині (а/с 15). В Довідці підрозділу Відділу ДАІ м. Одеса зазначено механічні пошкодження належного ОСОБА_3 автомобіля: деформовано крило, бампер, двері, блок фара, декор накладки бампера, декор накладки правого крила (а/с14). При зверненні до страхувальника ОСОБА_3 вказав схематичне зображення зіткнення та перелік пошкоджень, які отримані внаслідок настання події (а/с 20). В Акті огляду пошкодженого транспортного засобу від 06.08.2014 р. було вказано які саме пошкоджено кузовні частини та скляні деталі (а/с 23). В Акті від 15.09.2014 р. було додатково зазначено пошкодженні циліндру та спойлера бамперу (а/с 26). На підставі Актів огляду та калькуляції страховиком було складено Розрахунки суми страхового відшкодування, Страхові акти від 28.08.2014 р., 17.09.2014 р. та видано розпорядження про виплату страхового відшкодування. Також позивачем було надано копії Платіжних доручень щодо перерахування коштів ТОВ «Порше ІнтерАвто Україна» в сумі 73 188 грн. 87 коп. та 5 463 грн. 85 коп.

Страхова компанія ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа», з якою ОСОБА_1 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визнала належними доказами додані до Заяви на виплату страхового відшкодування в порядку регресу документи та сплатила страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності 49 000 грн.

При розгляді справи в суді першої інстанції відповідач ОСОБА_1 не заявляв клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи.

При визначенні розміру страхового відшкодування позивачем не враховувався коефіцієнт амортизаційного зносу, оскільки в умовах Договору було визначено - без урахування зносу.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не навів обґрунтованих заперечень щодо переліку пошкоджених деталей кузову, коефіцієнту зносу та невідповідності вартості визначеного в калькуляції ремонту існуючим на час проведення ремонту цінам і також не заявив клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи. Доводи апелянта про те, що позивач повинен був надати Висновок автотоварознавчої експертизи є необґрунтованими, оскільки Законом України «Про страхування» та умовами Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів визначення розміру страхового відшкодування на підставі Висновку авто товарознавчої експертизи не передбачено.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі слід ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - Дідківської Оксани Григорівни задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 серпня 2016 р. скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 29 651 грн. 72 коп. та судовий збір в сумі 622 грн. 69 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 759/19810/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1373/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.