Справа № 591/6225/16-ц
Провадження № 2/591/575/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2017 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-ї особи: Служба у справах дітей Сумської міської ради

про позбавлення батьківських прав -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що вона і відповідач є батьками двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні. Більше двох останніх років відповідач проживає окремо. Після розпаду сім'ї відповідач з дітьми не спілкується, участі у їх вихованні не приймає, коштів на утримання дітей не надає, не цікавиться станом їх здоров'я, дитячий садок не відвідує, аліментів, стягнутих за рішенням суду, не сплачує, має заборгованість по аліментам, а тому просить суд ухвалити рішення, яким позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка ОСОБА_1, її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали повністю. Просять суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали повністю. Відповідач пояснив суду, що він бажає спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, однак позивачка йому в цьому перешкоджає, налаштовує дітей проти нього, а тому просить суд в позові відмовити.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради в судовому засіданні позов не визнала і пояснила суду, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав та надала суду письмовий висновок.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши подані сторонами докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом в не зареєстрованому шлюбі та мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7-8).

У 2014 році шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, діти залишилися проживати з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2014 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 та доньки ОСОБА_4 у розмірі 500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Аліменти відповідач фактично не сплачує. Згідно довідки Ковпаківськго відділу ДВС міста Суми ГТУЮ у Сумській області від 16.05.2016 року заборгованості по аліментам складає 26459 грн. 67 коп. (а.с.9).

З пояснень наданих в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2, вбачається, що він бажає займатися вихованням дітей, забирати їх до себе, однак ОСОБА_1 постійно чинить перешкоди в цьому, налаштовує дітей проти нього. Аліменти він не сплачує тому що не бажає щоб мати дітей витрачала кошти на власні потреби, згоден допомагати продуктами харчування, одягом, взуттям. Позивачка постійно відмовляється приймати будь-яку допомогу, крім грошей. Останній рік ОСОБА_1 зовсім відмовляється давати йому дітей та почала налаштовувати їх проти нього, говорити різні погані речі, тому діти почали відмовлятися самі зустрічатися з ним.

З пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 стало зрозуміло, що батько дитини не надає матеріальної допомоги, вона повністю займається утриманням дітей, їх вихованням, фізичним та духовним розвитком. Вона неодноразово намагалася наладити відносини з відповідачем. Не заперечує що відповідач намагається зустрічатися з дітьми, хоча і рідко.

Також з пояснень позивачки та відповідача по справі встановлено, що останній час між ними склалися неприязненні стосунки.

Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини та фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03. 2007 року № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років , і тільки з підстав , передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

Позивачем не надано суду об»єктивних даних про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню дитини, а також інших підстав позбавлення батьківських прав, передбачених ст.164 СК України.

Сам факт не сплати аліментів на утримання дитини (або сплати їх невчасно чи в неналежному розмірі), не є самостійно достатньою підставою для позбавлення батьківських прав.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не надані жодні переконливі докази на підтвердження наявності підстави визначених ст. 164 СК України, зокрема на підтвердження факту винної поведінки відповідача спрямованої на ухилення від виконання свої батьківських обов»язків, а тому у задоволенні позову суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 88, 209, 212 -215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 жовтня 2017 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО