Справа № 527/752/17
провадження 2/527/446/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

при секретарі - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудований магазин.

В своєму позові позивач зазначив, що у 2013 році за адресою: Полтавська обл., Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Київська, 24а, ним було побудовано громадський будинок (магазин). Будівництво зазначеного магазину проводилося на належній йому земельній ділянці з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, разом з тим без дозволу на проведення будівельних робіт. За результатом проведення технічного обстеження магазину, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визнати за ним право власності на самочинно збудований магазин літ. А-1, А-1-1, а, загальною площею 219,4 кв. м, у тому числі: підвал 1, загальною площею 65,1 кв. м, 1 поверх: сходи 2, загальною площею 3,5 кв. м, склад 3, загальною площею 47,6 кв. м, вбиральню 4, загальною площею 1,5 кв. м, торгівельну залу 5, загальною площею 44,0 кв. м, торгівельну залу 6, загальною площею 28,9 кв. м, торгівельну залу 7, загальною площею 28,8 кв. м, I вимощення, №1 огорожу, розташовані за адресою: Полтавська обл., Глобинський р-н., смт. Градизьк, вул. Київська, 24а.

В судове засідання позивач не зявився направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність, проти задоволення позову представник відповідача не заперечував, представник третьої особи зазначив, що покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

Позивачу на праві приватної власності на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83269702 від 23.03.2017 року, належить земельна ділянка, розміром 0,0331 га, розташована за адресою: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вул. Київська. 24а, землю передано для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що підтверджується також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №85773900 від 25.04.2017 року (а.с. 7, 37).

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні технічного паспорту на громадський будинок ( магазин) по вул. Київській, 24а, в смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області, магазин літ. «А-1. А1-1,а», вимощення літ. «I», огорожа №1 побудовані у 2013 році та відповідно до штампу магазин збудовано самочинно (а.с.8-11).

ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області №1016-1.14/105 від 23.03.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті в експлуатацію громадського будинку (магазину) по вул. Київська, 24-А у смт. Градизьк Глобинського району у звязку із самочинним будівництвом названого магазину без відсутності документу, який дає право на виконання будівельних робіт, а саме шляхом реєстрації декларації ( а с. 25).

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 не звертався за одержанням дозволу на проведення будівельних робіт, що свідчить про те, що будівництво магазину здійснювалося ним без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, а отже проводилося самочинно.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно частини 3ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

В ч. 1 ст. 376 ЦК України зазначено, що, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», розяснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до п. 10 "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів" затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 року, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні Звіту за результатами проведення технічного обстеження від 17 березня 2017 року магазину (літ. А-1,А1-1,а), розташованого по вул. Київська, 24-А у смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області, встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с. 12-24).

Експерт ОСОБА_3 яка проводила технічне обстеження має кваліфікаційний сертифікат на проведення технічних обстежень будівель і споруд (а.с. 21 на звороті).

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.15,16,375,376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11,57-60, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 право власності на самочинно збудований магазин літ. «А-1, А1-1, а», загальною площею 219,4 кв.м, у тому числі: підвал 1, загальною площею 65,1 кв. м; 1 поверх: сходи 2, загальною площею 3,5 кв. м; склад 3, загальною площею 47,6 кв. м; вбиральню 4, загальною площею 1,5 кв. м; торгівельну залу 5, загальною площею 44,0 кв. м; торгівельну залу 6, загальною площею 28,9 кв. м; торгівельну залу 7, загальною площею 28,8 кв. м; I вимощення, №1 огорожу, розташовані за адресою: Полтавська область, Глобинський район, смт. Градизьк, вулиця Київська, 24а.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. О. Олефір