У х в а л а

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Писаної Т.О., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Запорізького міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Запорізькій області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, реєстраційної служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, треті особи: Державна інспекція сільського господарства у Запорізькій області, обслуговуючий садівничий кооператив «Гриф-2006», Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», про визнання недійсним та скасування державних актів на право приватної власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки та повернення її власнику, за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Запорізький міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Запорізькій області звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 20 березня 2007 року, виданий на ім'я ОСОБА_3;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2007 року, виданий на ім'я ОСОБА_4;

- витребувати у ОСОБА_4 спірну земельну ділянку, розташовану на території Долинської сільської ради, за межами населеного пункту, для ведення садівництва, площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_3) на користь Головного управління Держземагентства у Запорізькій області;

- скасувати запис про державну реєстрацію вказаних державних актів шляхом їх закреслення.

На обґрунтування позову позивач посилався на те, що згідно з розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року № 2/51 членам обслуговуючого садівничого кооперативу «Гриф-2006» (далі - ОСК «Гриф-2006») було передано у власність земельні ділянки за рахунок земель ОСК «Гриф-2006», зокрема, ОСОБА_3 була передана земельна ділянка для ведення садівництва НОМЕР_4, площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_3), що розташована на території Долинської сільської ради Запорізької області (за межами населених пунктів), право власності на яку підтверджено державним актом серії НОМЕР_1.

30 серпня 2007 року ОСОБА_3 відчужила спірну земельну ділянку за договором купівлі-продажу на користь ОСОБА_4; право власності ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку підтверджено державним актом серії НОМЕР_2.

Посилаючись на те, що розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року № 2/51 було скасоване постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року, а також на те, що перевіркою за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області встановлено порушення земельного законодавства при виділенні земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки відповідача, позивач просив задовольнити позов у повному обсязі.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області відхилено, рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі заступник прокурора Запорізької області, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, заперечення на неї публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» та пояснення ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

При новому розгляді справи суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, виходив з того, що постановою Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позові Запорізького природоохоронного міжрайонного прокурора до Запорізької районної державної адміністрації про скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року №2/51, а тому за умови чинності розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року № 2/51 «Про безоплатну передачу громадянам-членам ОСК «Гриф-2006» у власність земельних ділянок для ведення садівництва», державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 20 березня 2007 року, виданий ОСОБА_3, не може бути визнаний недійсним.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції не відповідає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що розпорядженням голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року № 2/51 членам ОСК «Гриф-2006», які визначені у додатку до вказаного розпорядження, було передано у власність земельні ділянки за рахунок земель ОСК «Гриф-2006», зокрема, земельну ділянку для ведення садівництва з кадастровим номером НОМЕР_3 було передано у власність ОСОБА_3

На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 52 від 20 березня 2007 року (а. с .19, т. 1).

30 серпня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу ВЕХ № 419129, за умовами якого останній придбав у власність спірну земельну ділянку; на підставі зазначеного договору купівлі-продажу ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 11 жовтня 2007 року (а. с. 20-21, 22, 23, т. 1).

Проведеною за участю спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області перевіркою дотримання вимог земельного законодавства, за результатами якої складено акти від 04 січня 2012 року та від 28 березня 2014 року, встановлені порушення земельного законодавства при виділенні земельних ділянок на території Долинської сільської ради Запорізького району (а. с. 16, 17, 33-35, т. 1).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року, скасовано розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року № 2/51 «Про безоплатну передачу громадянам-членам ОСК «Гриф-2006» у власність земельних ділянок для ведення садівництва».

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2012 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року і ухвалено нове рішення в адміністративній справі за позовом Запорізького природоохоронного міжрайонного прокурора до Запорізької районної державної адміністрації, про скасування розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року № 2/51, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що за умови чинності розпорядження голови Запорізької районної державної адміністрації від 03 березня 2007 року № 2/51 «Про безоплатну передачу громадянам-членам ОСК «Гриф-2006» у власність земельних ділянок для ведення садівництва», державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 20 березня 2007 року, виданий ОСОБА_3, не може бути визнаний недійсним.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Виходячи із положень ст. 126 ЗК України, у редакції, чинній на час передачі ОСОБА_3 у власність земельної ділянки і видачі державного акта на неї, право власності на земельну ділянку посвідчувалось такими актами.

Судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-319цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Разом з тим апеляційний суд не врахував, що підставами для визнання недійсними державних актів, виданих на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4, були, зокрема, й акти Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 04 січня 2012 року та відділу держкомзему у Запорізькому районі Запорізької області Головного управління держкомзему у Запорізькій області від 28 березня 2014 року, якими встановлено порушення земельного законодавства при виділенні земельних ділянок на території Долинської сільської ради Запорізького району щодо вимог обов'язкового розроблення проекту землеустрою при виділенні земельної ділянки громадянам, які перебували в оренді ОСК «Гриф-2006» єдиною земельною ділянкою, площею 4,0559 га.

Допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 15, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що ухвалене судом апеляційної інстанції рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, у зв'язку із чим відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргузаступника прокурора Запорізької області задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

Т.О. Писана

О.В. Попович