Справа № 530/342/17
Номер провадження 2/530/323/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

19.05.2017 м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Демянченка С.М. розглянувши в судовому засіданні заяву представника відповідача приватного підприємства Агроекологія за довіреністю ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 530/342/17 за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області знаходиться цивільна справа № 530/342/17 за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі.

Ухвалою суду від 15.03.2017 року заяву представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено.

Заборонено приватному підприємству «Агроекологія», , місцезнаходження: село Михайлики, Шишацький район, Полтавська область, чи будь-якій іншій третій особі яка діятиме від імені приватного підприємства «Агроекологія» чи в інтересах приватного підприємства «Агроекологія», до набрання законної сили рішення суду по справі,вчиняти будь-які дії щодо користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 4.7800 га, кадастровий номер :00:009:0013, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане 21 грудня 2016 року ОСОБА_4, державним нотаріусом Зіньківської державної нотаріальної контори, зареєстроване в реєстрі за №1264, право власності на земельну ділянку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна:13) зареєстроване 22.12.2016 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності: 18224099, а саме: провадити на орендованій земельній ділянці будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі, але не тільки: збирати врожай, боронувати, дискувати, культивувати, орати, сіяти, вносити будь-які мінеральні чи органічні добрива, засоби захисту рослин, охороняти, не перешкоджати виконанню комплексу робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), тощо.

Зобовязано позивача, ОСОБА_2, замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 4.7800 га, кадастровий номер :00:009:0013, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення (використання) якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686.

23.03.2017 року представник відповідача ПП Агроекологія за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в якій просить ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.03.2017 року у цивільній справі № 530/342/17 про забезпечення позову скасувати, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була оголошена (складена) судом без участі особи, яка її оскаржує, а тому відповідач обєктивно не міг дізнатись про її ухвалення судом першої інстанції в строки, передбачені для її оскарження, вважає, що вона ухвалена з грубим порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню як незаконна. Крім цього зазначає, щопредметом спірного договору є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, якою відповідач на законних підставах, без будь-яких порушень своїх договірних зобовязань (що вбачається зі змісту позовної заяви), постійно користується з 2011 року: обробляє, доглядає, поліпшує, сплачує орендну плату.Заборона проведення весняних сільськогосподарських робіт на земельній ділянці тягне втрату економічного змісту від тих правовідносин, які ґрунтуються на спірному договорі та створює перешкоду субєкту господарювання у виконанні договірних зобовязань як перед позивачем, так і перед третіми особами - контрагентами відповідача (в т.ч. державним бюджетом із сплати податків) в майбутньому.

Суд, вивчивши заяву представника ПП «Агроекологія» ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 530/342/17 за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі,дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.154 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 14.03.2017 року звернулася до суду з позовом до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі (а.с.2-3). Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.03.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.20). Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.03.2017 року заяву представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено (а.с.22). На ухвалу суду від 15.03.2017 року про забезпечення позову відповідачем приватним підприємством Агроекологія 23.03.2017 року подано апеляційну скаргу (а.с.39-40). Ухвалою колегії судів Апеляційного суду Полтавської області від 12.04.2017 року апеляційну скаргу приватного підприємства Агроекологія на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.03.2017 року задоволено частково. Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 березня 2017 року в частині зобов'язання позивача ОСОБА_2 замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 4.7800 га, кадастровий номер :00:009:0013, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення (використання) якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686 - скасовано та постановлено ухвалу з цього питання,якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у вигляді зобов'язання ОСОБА_2 замовити розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 4.7800 га, кадастровий номер :00:009:0013, яка розташована на території Ставківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, цільове призначення (використання) якої «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», в натурі (на місцевості) та її закріплення межовими знаками, відповідно до вимог Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 р. № 376, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 р. за № 391/17686 - відмовити. В іншій частині ухвалу місцевого суду - залишити без змін.

23.03.2017 року на електронну адресу суду надійшла заява представника відповідача приватного підприємства Агроекологія за довіреністю ОСОБА_1 в якій він просить суд ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 15.03.2017 року у цивільній справі № 530/342/17 про забезпечення позову скасувати, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була оголошена (складена) судом без участі особи, яка її оскаржує, а тому відповідач обєктивно не міг дізнатись про її ухвалення судом першої інстанції в строки, передбачені для її оскарження, вважає, що вона ухвалена з грубим порушенням норм процесуального права.

Згідно ч.2 ст.135 ЦПК України при розгляді заяви про забезпечення доказів присутність осіб які беруть участь у справі не є обовязковою.

Статтею 154 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Також частиною 7 вказаної статті визначені інші підстави скасування відповідних заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцямі особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства,та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

В рішенні у справі «Беєлер проти Італії» від 5 січня 2000 року Європейський Суд зазначив, що поняття «майно» у статті 1 Першого протоколумає автономне значення, яке не обмежується власністю на фізичні речі. Воно є незалежним від формальної класифікації в національному праві: деякі інші права та інтереси, що складають активи, можуть розглядатися, як право власності і, таким чином, як «майно» в цілях даного положення».

В справі «ОСОБА_5 Девелопмент ЛТД проти Ірландії» суд постановив, що ст. 1 може застосовуватися для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей у майбутньому.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 14.03.2017 року звернулася з позовом до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі, тобто до початку весняно польових робіт, на даний час цивільна справа судом не розглянута, а майно з якого заявник просить зняти заборону використання будь-яким чином земельної ділянки та заборону проведення на ній будь-яких сільськогосподарських чи інших робіт є предметом спору, крім цього представник відповідача зловживає процесуальними правами, навмисно затягується розгляд справи, оскільки неодноразово звертався з апеляційними скаргами на ухвалу про відкриття провадження, жодного разу в судові засідання не зявлявся, а тому суд вважає, що представник відповідача приватного підприємства Агроекологія за довіреністю ОСОБА_1 зловживає своїми процесуальними правами, оскільки відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, разом з цим скасування забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду чи його утруднити, у звязку з чим суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, оскільки вона подана передчасно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 154, 197, 209-210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника відповідача приватного підприємства Агроекологія за довіреністю ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 530/342/17 за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства Агроекологія про розірвання договору оренди землі відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвали суду може бути подано протягом пяти днів, через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Суддя