Справа № 739/1833/17
Провадження № 2/739/614/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки, які належали її матері ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є єдиним спадкоємцем своєї матері ОСОБА_2І, яка померла 20 червня 2006 року. За життя матір набула право власності на земельні ділянки, розташовані на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Однак на даний час вказані державні акти втрачені, у звязку з чим зроблено оголошення в засобах масової інформації про їх недійсність. Відповідно на даний час вона не має змоги оформити право власності на вказані земельні ділянки, отримані у спадщину після своєї матері.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, при цьому представник позивачки подаа заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 20 червня 2006 року в с. Блистова Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 (а.с. 6).

Ще за життя остання набула право на земельні ділянки площею 3,0165 гектари (рілля), яке посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №249661, та право власності на земельну ділянку площею 0,9473 гектари (сіножаті), яке посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №250302 (а.с. 12). Зазначені вище земельні ділянки розташовані на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Вказані державні акти на право власності на земельну ділянку після видачі були втрачені, у звязку з чим здійснено повідомлення в засобах масової інформації про їх недійсність, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» за 11 листопада 2017 року (а.с. 15).

Позивачка є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення позивачкою шлюбу з ОСОБА_4 (а.с. 7-8). Позивачка належним чином прийняла спадщину своєї матері за законом відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, оскільки постійного проживала з нею на день її смерті, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 01 червня 2017 року (а.с. 9). При цьому інші спадкоємці спадщину ОСОБА_2 не прийняли (а.с. 11).

Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Отже, після смерті ОСОБА_2 всі належні їй права та обовязки, у тому числі й право власності на земельні ділянки, що належали останній, перейшли до її єдиного спадкоємця за законом, яким є позивачка.

При цьому з відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 18 жовтня 2017 року, наданої на звернення позивачки, вбачається, що остання не може отримати свідоцтво про право на спадщину своєї матері, а саме на належні їй земельні ділянки, через відсутність правовстановлюючих документів на них (а.с. 10).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Оскільки судом встановлено, що позивачка набула у порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки, розташовані на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, зокрема площею 3,0165 гектари, яке посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №249661 та площею 0,9473 гектари, яке посвідчувалося державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №250302, що належали ОСОБА_2, однак вказане право не визнається через відсутність документа, яким воно посвідчувалося, суд вважає за необхідне захистити дане право позивачки шляхом його визнання, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1261, 1268, 1269, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 3,0165 гектари (рілля) та площею 0,9473 гектари (сіножаті), розташовані на території Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, які відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №249661 та серії ЯБ №250302 належали ОСОБА_2, що померла 20 червня 2006 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко