Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2017 Справа №607/9148/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Дзюбича В.Л.,

з участю секретаря судового засідання Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. До складу спадкового майна після померлого входить 1/6 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, яка належить померлому як члену колишнього колгоспного двору. 01 серпня 2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову позивачу ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок на ім'я померлого, а також не проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок. Тому позивач просить визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в прядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового розгляду повідомлявся.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 05 травня 1979 року, виданого Нижньоіванівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, 05 травня 1979 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_1, у зв'язку з чим остання змінила прізвище на «ОСОБА_1».

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Івачеводолішнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, відповідний актовий запис про смерть зроблений за № 14.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №115 від 22 лютого 2016 року, наданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 18 лютого 2016 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 рахується за: 1/6 - ОСОБА_5; 1/6 - ОСОБА_6; 1/6 - ОСОБА_7; 1/6 - ОСОБА_1; 1/6 - ОСОБА_8; 1/6 - ОСОБА_9. ОСОБА_3 державна реєстрація права власності житлового будинку АДРЕСА_1 в бюро не була проведена.

Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 14 грудня 2016 за вих. № 638, за ОСОБА_5 рахується житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Станом на 15 квітня 1991 року суспільна група господарства - колгоспна. Склад двору наступний: голова двору - ОСОБА_10, чоловік - ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1), дочка - ОСОБА_8, дочка - ОСОБА_11, батько - ОСОБА_5, мати - ОСОБА_6.

Позивач ОСОБА_1 проживала разом із чоловіком ОСОБА_3 у житловому будинку по АДРЕСА_1 на день його смерті, про що свідчить довідка №636 від 13 грудня 2016 року, видана виконавчим комітетом Івачеводолішнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до роз'яснень, наданих у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року до правовідносин, що виникли раніше 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.2 ст.123 ЦК УРСР (1963 року), розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, домоволодіння по АДРЕСА_1 належало вищезазначеним шістьом членам колгоспного двору в рівних долях на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/6 частці кожному.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померлим ОСОБА_3 за життя заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружися, який його пережив, та батьки.

01 серпня 2016 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову за вих. №3753/02-14 про відмову ОСОБА_1 вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ житловий будинок на ім'я померлого, а також не проведена державна реєстрація права власності на житловий будинок.

В судовому засіданні встановлено, що дочки спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 16 січня 2016 року подали до Тернопільської районної державної нотаріальної контори письмові заяви про відмову від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_3.

Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи вище наведені обставини, з огляду на той факт, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 являється колгоспним двором, тому суд вважає, що позов слід задоволити, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в прядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 217, 223 Цивільного процесуального кодексу; ч.1 ст.1218, ч.1 ст.1261, ст.1226, ст.1268, ст.1273 ЦК України, суд, -

Вирішив :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в прядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич