Справа № 341/2616/13-ц
Провадження № 22-ц/779/543/2017
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Малєєва А.Ю.,

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ набутого під час спільного проживання майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ набутого під час спільного проживання майна,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та з врахуванням збільшених позовних вимог просив встановити факт того, що внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, бюджету та спільного фактичного проживання однією сімєю його та ОСОБА_3 були здійсненні наступні покращення будинковолодіння за адресою: вул. Нова, 4, с. Крилос, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, а саме: капітальний ремонт даху, встановлення огорожі; капітальний ремонт будинку ззовні; капітальний ремонт будинку в середині; капітальний ремонт літньої кухні; залив доріжок та відмосток; установка бетонного паркану.

Визнати покращення будинковолодіння за адресою: вул. Нова, 4, с. Крилос, Галицького р-ну, Івано-Франківської області та набуте під час спільного проживання його та ОСОБА_6 майно, а саме: кухонний набір вартістю 8 000 грн, кухонний набір вартістю 3 500 грн, спальний набір вартістю 3 500 грн, телевізор вартістю 3 400 грн, два тюнери з антеною загальною вартістю 2 250 грн, морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн, холодильник «Атлант» вартістю 2 700 грн, кухонний стіл та куток вартістю 1 500 грн, загальною вартістю 27 850 грн спільною сумісною власністю подружжя.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 грошову компенсацію в розмірі 100 180 грн 50 коп. за частину вартості капітального ремонту та покращень будинковолодіння за адресою: вул. Нова, 4, с. Крилос, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл.;

Стягнути з ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 13 925 грн за частину вартості спільно набутого майна (т. 2 а.с. 93-94).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з весни 2000 року позивач проживав разом з ОСОБА_3 за адресою: вул. Нова 4, с. Крилос, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл. З 2004 року здійснює підприємницьку діяльність. В період спільного проживання за власні кошти здійснив покращення будинковолодіння, зокрема, капітальний ремонт даху, встановлення огорожі, капітальний ремонт будинку ззовні, капітальний ремонт будинку в середині, капітальний ремонт літньої кухні, залив доріжок та відмосток, установка бетонного паркану, а також придбав наступне майно: 2 кухонних набори, спальний набір, телевізор, два тюнери з антеною, морозильну камеру «Атлант», холодильник «Атлант», кухонний стіл та куток.

21.03.2013 з відповідачкою припинили спільне проживання. Зазначає, що покращення будинковолодіння та майно є спільною сумісною власністю його та ОСОБА_3, згоди про поділ такого між ними не досягнуто. Вважає, що має право на компенсацію половини вартості покращень та майна.

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 предявила зустрічний позов до ОСОБА_2, та просить суд стягнути з ОСОБА_2 половину вартості автомобіля КрАЗ -250, д.н.з. НОМЕР_1. На обґрунтування позовних вимог вказує, що дійсно в період 2000 2013 років проживала разом з ОСОБА_2 однією сімю без реєстрації шлюбу. 16.10.2007 ОСОБА_2 придбано автомобіль КрАЗ -250, який належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності. Вважає, що має право на компенсацію половини вартості автомобіля (т.1 а.с. 21-22).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 березня 2014 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (т.1 а.с. 64-65).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 22 червня 2015 року по справі призначено судову автотоварознавчу експертизу (т.1 а.с. 194-195).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25 січня 2016 призначено додаткову судову автотоварознавчу експертизу (т. 1 а.с. 222).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2016 року залучено як співвідповідачами за первісним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (т.2 а.с. 96).

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково: визнано набуте під час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно, а саме: кухонний набір вартістю 8 000 грн, кухонний набір вартістю 3 500 грн, спальний набір вартістю 3 500 грн, телевізор вартістю 3 400 грн, два тюнери з антеною загальною вартістю 2 250 грн, морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн, холодильник «Атлант» вартістю 2 700 грн, кухонний стіл та куток вартістю 1 500 грн, загальною вартістю 27 850 грн спільною сумісною власністю.

Виділено ОСОБА_3, в порядку поділу набутого під час спільного проживання майна, у приватну власність: кухонний набір вартістю 8 000 грн, кухонний набір вартістю 3 500 грн, спальний набір вартістю 3 500 грн, телевізор вартістю 3 400 грн, два тюнери з антеною загальною вартістю 2 250 грн, морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн, холодильник «Атлант» вартістю 2 700 грн, кухонний стіл та куток вартістю 1 500 грн, загальною вартістю 27 850 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано набуте під час спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майно, а саме автомобіль КрАЗ -250, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі 569713, 1986 року випуску, вартістю 61 585 грн спільною сумісною власністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 16 867 грн 50 коп., визначених шляхом взаємозаліку грошової компенсації різниці вартості майна, визнаного спільною сумісною власністю та відчуженого ОСОБА_2 - автомобіля КрАЗ -250, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі 569713, 1986 року випуску, вартістю 61 585 грн та виділеного ОСОБА_3 майна, загальною вартістю 27 850 грн.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту того, що внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету та спільного фактичного проживання однією сімєю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були здійсненні покращення будинковолодіння за адресою: вул. Нова, 4, с. Крилос, Галицького р-ну, Івано-Франківської області відмовлено.

ОСОБА_2 оскаржив указане рішення в апеляційному порядку, оскільки вважає його необґрунтованим, незаконним та винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт з посиланням на ст. 60, 57 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України вказує, що суд першої інстанції задовольняючи зустрічний позов не зясував за чиї кошти був придбаний спірний автомобіль НОМЕР_2. Доказів придбання автомобіля за спільні кошти в матеріалах справи немає. Крім того, вказаний автомобіль був придбаний виключно для здійснення апелянтом підприємницької діяльності і виключно за його заощадження. Також ОСОБА_2 вважає, що ним повністю доведено, що в період спільного проживання з відповідачкою за його особисті кошти були здійсненні покращення в будинку. Дані обставини підтвердили відповідачі, висновок проведеної судової будівельно-технічної експертизи та показання свідків. З огляду на те, що позивач-відповідач, не має можливості користуватися проведеними ним покращеннями, то просить суд стягнути солідарно з відповідачів частину затрачених ним коштів на проведення ремонтних робіт, вартість яких згідно висновку експертизи становить 200 361 грн.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2017 року та прийняти нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

У судовому засіданні апелянт та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити з наведених в ній мотивів.

Відповідачка та її представники проти вимог апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши сторін та їх представників, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з таких мотивів.

Згідно матеріалів справи, відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності, по 1/3 частці належить будинок з господарськими спорудами за адресою: вул. Нова, 4, с. Крилос, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., набутий в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7, померлого 20 вересня 1999 року, що стверджується копіями свідоцтв про право на спадщину (т.1 а.с. 36, 39, 40).

Відповідно до копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 479232 від 09.09.2011 ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем, внесений до реєстру 21.01.2004 (т.1 а.с. 8).

Судом першої інстанції встановлено, що з весни 2000 року до 21 березня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі між собою. За час спільного проживання за спільні кошти придбали наступне майно: кухонний набір вартістю 8 000 грн, кухонний набір вартістю 3 500 грн, спальний набір вартістю 3 500 грн, телевізор вартістю 3 400 грн, два тюнери з антеною загальною вартістю 2 250 грн, морозильну камеру «Атлант» вартістю 3 000 грн, холодильник «Атлант» вартістю 2 700 грн, кухонний стіл та куток вартістю 1 500 грн. Дані обставини визнається ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Крім того, встановлено, що в період спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було проведено ремонт будинку та господарських споруд за адресою: вул. Нова, 4, с. Крилос, Галицького р-ну, Івано-Франківської обл., а саме ремонт даху будинку, встановлення огорожі, ремонт будинку ззовні, ремонт будинку в середині, ремонт літньої кухні, залив доріжок та відмосток, установка бетонного паркану, що визнається сторонами.

Згідно висновків проведеної будівельно-технічної експертизи № 03/08-14, від 29.04.2015 будинковолодіння по вул. Нова 4, с. Крилос, Галицького району, капітальний ремонт здійснено лише даху будинку та ванної кімнати. Вартість будівельно-монтажних робіт проведення капітального ремонту даху будинку становить 27 982 грн, установки огорожі 24925 грн, ремонт будинку зовні 51 502 грн, ремонт будинку всередині 64 222 грн, ремонт літньої кухні 5 662 грн, залив доріжок та відмосток 12 882 грн, установка бетонного паркану 13 276 грн (т.1 а.с. 134-174).

Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 09/18-12 від 25.04.2016 визначено середньоринкову вартість автомобіля КрАЗ -250, д.н.з. НОМЕР_1, номер шасі 569713, 1986 року випуску, яка становить 61 585 грн. Визначити вартість саме спірного автомобіля, експерту не вдалось, оскільки такий не був представлений для огляду володільцем позивачем ОСОБА_2 (т.1 а.с. 227-229).

На а.с. 6-24 в т. 2 міститься копія закордонного паспорту ОСОБА_4, з даних якого вбачається, що вона з дочкою ОСОБА_8 проживає в Республіці Італія.

Співвідповідач за первісним позовом ОСОБА_4 працює в Республіці Італія, що підтверджується Єдиними документальними підтвердженнями прибутків від роботи (т.2 а.с. 120-127).

З даних Галицького відділення Калуської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 01.12.2016 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Калуській ОДПІ ГУ ДФС Галицьке відділення з 21.01.2004 і є платником єдиного податку на 3 групі (т.2 а.с. 150).

За ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного та повне задоволення зустрічного позову, суд першої інстанції враховуючи ст. 63-65, ч. 1 ст. 69 та ч. ст. 70 СК України дійшов до висновку, що збережене рухоме майно є спільною сумісною власністю і підлягає поділу. Крім того при поділі враховано вартість автомобіля КрАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1, який відчужений ОСОБА_2 в 2015 році, а тому з врахуванням збереженого майна та вартості відчуженого автомобіля виділено у власність ОСОБА_3 збережене майно з стягненням з ОСОБА_2 компенсації різниці вартості, що становить 16867,50 грн.

Згідно положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-135цс13, зазначивши, зокрема, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є обєктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сімї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, обєднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету);

2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.

У звязку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сімєю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці.

ОСОБА_3 є співвласницею будинку, право власності на частку набула до проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю. Даних, на підставі яких можна визначити участь ОСОБА_2 у поліпшенні немає, тому висновок суду відповідає матеріалам справи. ОСОБА_2 не надав суду доказів своєї участі. Натомість в матеріалах справи є дані про те, що співвласниця будинку ОСОБА_4 надавала кошти для ремонту будинку.

Стосовно автомобіля КРАЗ. В матеріалах справи містяться дані, що позивач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем (т. 1 а.с. 8) і мав доходи (т.2 а.с. 150). Як встановлено судом першої інстанції, 16.10.2007, тобто в період спільного проживання, на ім`я ОСОБА_2 придбано автомобіль КрАЗ 250 д.н.з. НОМЕР_1. В матеріалах справи наявні накладні, з яких вбачається, що позивач здійснював ремонт та купляв деталі до автомобіля (т.2 а.с. 25-64). Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані, які вказують на те, що автомобіль придбано і ремонтовано за доходи від підприємницької діяльності. Довідка про доходи ОСОБА_2 як підприємця дозволяє зробити припущення, але для коректного висновку, про те, що автомобіль не є предметом спільної власності, достатніх даних немає. Водночас і ОСОБА_4 не надала документів про спільні сімейні кошти, витрачені на придбання та ремонт автомобіля, хоч і стверджувала, що це були спільні кошти. За відсутності доказів щодо походження коштів для придбання і ремонту автомобіля суд, на думку колегії суддів, зробив вірний висновок про його віднесення до спільного майна, яке підлягає поділу у зв`язку з тим, що це майно набуте під час проживання однією сім`єю. З огляду на те, що для оцінки ОСОБА_2 автомобіль не надав, суд вірно виходив з його ринкової вартості, оскільки іншого варіанту не було.

З урахуванням зазначеного, до даного випадку вважає суд, належить застосувати висновок Верховного Суду у справі № 6-1568цс16 від 07 грудня 2016 року, у якому вказано, що під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (частина друга статті 364 ЦК України). При цьому, відповідно до частини третьої статті 71 СК України речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Отже, майно фізичної особи-підприємця (яке використовується для господарської діяльності фізичної особи-підприємцем) вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте в період шлюбу, за умови, що воно придбане за рахунок належних подружжю коштів.

З огляду на наведене апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: Я.Д. Горблянський

ОСОБА_9