РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/161/17
Провадження № 2/327/78/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

12.05.2017 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Антіпова Т.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Розівська державна нотаріальна контора, Відділ у Розівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Розівського районного суду Запорізької області з вищезазначеним позовом, в якому просив суд в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ним право власності на ? частину: нежилого приміщення кафе «Чайка», розташованого за адресою: с. Новомлинівка, вул. Центральна (колишня Леніна), буд. 62 Розівського району Запорізької області; земельної ділянки площею 0,0915 га, розташованої за адресою: с. Новомлинівка, вул. Центральна (колишня Леніна), буд. 62 Розівського району Запорізької області.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Положеннями ч. 4 ст. 119 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Так, у відповідності до п.п.4 та 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст.119 ЦПК України повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування. Якщо заява не відповідає вимогам закону, слід застосовувати правила ст. 121 ЦПК України. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України (надалі за текстом СК України) та ст. 372 Цивільного Кодексу України (надалі за текстом - ЦК України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно із ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ст. ст. 69, 70, 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено між ними домовленістю. Майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Позивач, визначаючи спосіб захисту цивільного права, просить суд визнати за ним право власності на спірне майно, що було придбано колишнім подружжям під час перебування їх у шлюбі.

При цьому позивачем в прохальній частині позову не ставиться питання про визнання за ним права спільної сумісної власності на спірне майно, внаслідок чого у нього виникає право визнання права власності на ? частку з такого майна в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, та, окрім цього, позивачем не ставиться позовна вимога щодо припинення права спільної сумісної власності колишнього подружжя на таке майно.

Окрім цього, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування (п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України).

Проте, позивачем, в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 та ст. 60 ЦПК України, не зазначено якими доказами підтверджується відношення відповідача по справі - ОСОБА_2 до спадщини у вигляді нерухомості та земельної ділянки, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, на підтвердження чого не надано жодного доказу, що позбавляє суд можливості встановити належність такого відповідача до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статі 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи вищезазначені обставини, у звязку з необхідністю усунення вищевказаних недоліків позовної заяви, суд вважає за необхідне подану позовну заяву залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, але не більше пяти днів з дня отримання позивачем ухвали

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Розівська державна нотаріальна контора, Відділ у Розівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків - пять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.А. Антіпова