Справа № 464/1466/17
пр.№ 2/464/726/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорної С.З.

при секретарі Довгун Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку за квартиру,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь 27 230,50 грн. в рахунок повернення подвійної суми завдатку за квартиру, отриманих ним без належних правових підстав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 30 січня 2014р., він, маючи намір придбати квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 15/3, яка перебувала у приватній власності відповідача за узгодженою ціною 415 650,00, заключив попередній договір про наміри №0130/МЛ де в якості третьої сторони виступав СПДФО ОСОБА_3 в якості Агентства посередника. На підтвердження наших домовленостей, він передав відповідачу 850 доларів США у якості завдатку, в рахунок належних за договором платежів і в забезпечення виконання договору, про що відповідач розписався в договорі. Однак в указаний в договорі термін до 25 лютого 2014р. відповідач не забезпечив виконання умов договору і не підготовив документи для продажу квартири, натомість повідомив його, що квартира знаходиться у заставі, а тому на даний час не може бути продана. Повернути завдаток відповідач також відмовився, а натомість попросив продовжити термін дії договору до 05.04.2014р., обіцяючи вирішити питання із своїми боргами та зняти заборони. В указаний термін відповідач знову не оформив належних документів для продажу квартири та згодом повідомив про те, що вищезгадана квартира надалі перебуває у заставі і відчуження її є неможливим. Тоді сторони домовились про повернення відповідачем оплаченого завдатку до 10.04.2014р., про що складено відповідну розписку. Протягом з квітня по вересень 2014р. він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення коштів, однак останній такі кошти не повертав. Більше того, за цей час відповідач продав вказану квартиру третій особі, але завдаток так і не повернув. У вересні 2014р. відповідач повернув лише частину коштів у гривні еквівалентній 350 доларів СІІІА. А решту коштів еквівалентній 500 доларів США не повернув по даний час. З метою захисту своїх майнових прав, просить позов задоволити та відповідно стягнути з відповідача подвійну суми завдатку за квартиру.

Позивач в судове засідання не зявився, проте подав заяву за змістом якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити, а справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 січня 2014 року між сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір №0130/МЛ про наміри придбати квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 15/3, яка перебувала у приватній власності відповідача ОСОБА_2 за узгодженою ціною 415 650,00, де в якості третьої сторони виступав СПДФО ОСОБА_3 в якості Агентства посередника. В порядку виконання умов даного договору та на підтвердження своїх домовленостей, позивач передав відповідачу 850 доларів США у якості завдатку, в рахунок належних за договором платежів і в забезпечення подальшого виконання договору, про що відповідач розписався в договорі.

Станом на 27.02.2017р. (день подання даного позову) між сторонами не було укладено угоди стосовно нерухомого майна за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 15/3, а сума завдатку позивачу в повному обсязі не повернута. Так, у визначений договором термін - до 25 лютого 2014р. відповідач не забезпечив виконання умов договору і не підготовив документи для продажу квартири, натомість повідомив позивача, про виникнення обставин за яких не дається можливим укласти угоду про продаж нерухомого майна (квартира знаходиться у заставі). З метою мирного врегулювання даних правовідносин, термін дії договору був продовжений сторонами до 05.04.2014р., проте оформити належні документу для продажу квартири так і не вдалось. Як наслідок, сторони дійшли згоди про повернення відповідачем оплаченого завдатку в розмірі 850 доларів США до 10.04.2014р., про що останнім було складено відповідну розписку (а.с.8). Як стверджує позивач у своєму позові, лише у вересні 2014р. відповідач повернув незначну частину коштів у гривневому еквівалентні, що складає 350 доларів СІІІА, в той час як решта коштів в сумі 500 доларів США залишається не повернутою по даний час.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч.1 ст.571 ЦК України, якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Згідно з п.7 договору про наміри №0130/МЛ від 30.01.2014р., у випадку відмови продавцем продавати приміщення квартири по цьому договору, незалежно від причин відмови, продавець повертає покупцю суму авансу та додатково сплачує суму в розмірі авансу.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимогам чинного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаям ділового обігу або іншим вимогам, які звично ставляться.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходиться до висновку, що позивачем було передано відповідачу грошові кошти у сумі 850 дол. США саме в якості завдатку за згадану квартиру, що відповідно свідчить про те, що сторонами було укладено договір завдатку. Оскільки договір купівлі-продажу вищеописаного майна укладено між сторонами не було, відтак сума отриманого продавцем завдатку підлягає поверненню покупцеві в подвійному розмірі.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення, належні докази виконання відповідачем свого зобовязання перед позивачем відсутні, а відтак відповідачу слід повернути суму завдатку (за виключенням 350 дол.США, що були повернуті в вересні 2014р.) у розмірі 500 дол.США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на день проведення розрахунку еквівалентно 13615,25 грн., а в загальному (з огляду передбачений законом та договором подвійний розмір авансу у разі порушення зобовязань) з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 27 230,50 грн. подвійної суми завдатку за квартиру.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

На підставі ст.ст. 526, 570, 571 ЦК України та керуючись ст.ст.1, 10, 60, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму подвійного завдатку у звязку з порушенням договірних зобовязань у розмірі 27 230 гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) в дохід держави 640 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: