Справа № 640/817/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Страхової компанії «Прат СК Україна», ОСОБА_3, 3-ті особи ОСОБА_4, Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2, Страхової компанії «Прат СК Україна», ОСОБА_3, 3-ті особи ОСОБА_4, Моторно (транспортне) страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої злочином в сумі 97367,47 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 11 червня 2014 року приблизно об 18 год. 15 хв. сталося ДТП, в наслідок чого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1 яким він користується, а також він отримав тілесні ушкодження. Спричинену шкоду яка складається із збитків внаслідок пошкодження автомобіля та витрат на його лікування, просить стягнути з винної особи, власника та страхової компанії.

Відповідач - ОСОБА_2 у судовому засіданні просив в задоволенні позову до нього відмовити, оскільки його відповідальність на момент ДТП була застрахована, тому матеріальна шкода підлягає стягненню зі страхової компанії.

Співвідповідачі ПрАТ «СК Україна», ОСОБА_3, у судове засідання не зявилась, повідомлялась судом у відповідності до положень ЦПК України.

3-я особа - ОСОБА_4, у судовому засіданні підтримав повністю позовні вимоги позивача та їх обґрунтування. Також зазначив, що на теперішній час автомобіль проданий не відремонтованим за 10 000 грн..

3-я особа - Моторно (транспортне) страхове бюро України, у поданій заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України, з урахуванням матеріалів справи №640/19061/14-к, оскільки даний позов надійшов до суду після скасування в частині вироку суду по кримінальному провадженню №0002469.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що 11 червня 2014 року приблизно об 18 год. 15 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3, рухаючись з боку вул. Механізаторської в бік вул. Блюхера по вул. Ак. Павлова біля будинку № 134/16 виїхав на зустрічну смугу руху, тим самим порушив, вимоги п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого відбулося зіткнення автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався з боку вул. Блюхера в бік вул. Механізаторської по вул. Ак. Павлова.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №2291-ая/14 від 25.07.2014 ОСОБА_1 отримав в результаті ДТП середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом лівого наколінника без суттєвого зміщення.

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 13.04.2016р. винним у вказаному ДТП визнаний водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_2

Згідно вимог ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, сам факт ДТП , вина в ньому ОСОБА_2 та отримання внаслідок ДТП водієм ОСОБА_1 середнього ступеня тілесних ушкоджень підтверджуються вироком, який набрав законної сили ( у вказаний частині) та є обовязковою для суду при розгляді даної справи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

За ч.1 ст. 188 ЦПК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно довідки УДАІ України в Харківській області (т. 1 а.с.15-16 кримінального провадження) автомобіль НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3, автомобіль НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4

За розясненнями які містяться п. 13 ПП ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Відповідно до п.2.1., 2.2. ПДР України, в редакції на час ДТП водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб .

Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Згідно матеріалів кримінального провадження після ДТП в той же день на місці пригоди автомобілі оглянуті та передані на відповідальне зберігання, в тому числі разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів (так звані технічні паспорти) та правами . (т. 1 а.с.7-13 кримінального провадження)

За наявності під час ДТП повернутих свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та прав водіїв (учасників ДТП), відсутності будь-які доказів неправомірного заволодіння транспортними засобами водіями, підтримання третьою особою ОСОБА_4 позовних вимог позивача , суд приходить до висновків про наявності правових підстав у позивача, як володільця автомобіля, вимагати відшкодування матеріальної шкоди у ОСОБА_2, як винної особи. Підстави для відшкодування позивачем шкоди з власника автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_3 суд не вбачає.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

В матеріалах кримінального провадження, зокрема довідці ДАІ вказано, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2 застрахований у СК Україна за страховим полісом. Між тим, суду не наданий договір страхування, клопотань про його витребування судом не заявлялось. Більш того, позивачем зазначено, що від звертався до страхової компанії для можливості отримати страхове відшкодування, однак страхова компанія діяльності не здійснює.

За відсутності страхового полісу не можливо визначити умови за яких сплачується страхова сума, її розмір, розмір франшизи, тому підстави в даному випадку для стягнення спричиненої шкоди зі страхової - відсутні.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції викладеної ВСУ у справі 6-2808цс15 - право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи надані сторонами та дослідженні судом докази, наявність у позивача, як потерпілого абсолютного право на відшкодування шкоди її заподіювачем, в даному випадку ОСОБА_2, суд приходить до висновків про стягнення спричинено позивачу матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2

При визначені розмір шкоди, суд виходить з наступного.

За протоколом огляду місця події від 11.06.2015р. під час ДТП автомобіль НОМЕР_3 отримав пошкодження (т.1 а.с 7-12 кримінального провадження)

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №1049 від 26.05.2015р., проведеної під час розгляду у суді кримінального провадження , вартість матеріальної шкоди спричинено володільцю автомобіля НОМЕР_3, пошкодженого в наслідок ДТП 11.06.2014р. складає 33192,17 грн.

Також у розрахункам до експертизи мається калькуляція, відповідно до якої вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 46534,39 грн.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач просить стягнути саме матеріальну шкоду спричинену пошкодженням автомобіля, тому враховуючи положення ст. 1192 ЦК України та заявлені позивачем вимоги відшкодуванню підлягає матеріальна шкода в сумі 33192,17 грн.

Також позивач просить відшкодувати йому витрати на його лікування від ДТП.

Згідно вироку суду та судово-медичної експертизи №2291-ая/14 від 25.07.2014 ОСОБА_1 отримав в результаті ДТП середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а саме: закритий перелом лівого наколінника без суттєвого зміщення.

В матеріалах кримінальної справи №640/19061/14-к містять оригінали чеків на придбання позивачем ліків на загальну сумі 1774,48 грн. та квитанція на сплату 550 грн. (т.1 а.с. 86-87), однак призначення лікарем вказаних у чеках ліків, суду не надано.

Квитанція на сплату 550 грн., взагалі не підтверджує наявність витрати вказаних коштів на лікування.

Таким чином, в даному випадку відсутні причинний зв'язок між витраченими позивачем коштами та отриманими під час ДТП тілесними ушкодженнями, тому в частині відшкодування витрат на лікування задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88, 212-215, ЦПК України, суд ,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 33192 грн. 17 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили, після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.