Справа № 147/126/17 Провадження № 22-ц/772/2884/2017Головуючий в суді першої інстанції Волошин І. А.
Категорія 39Доповідач Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Голоти Л.О., Рибчинського В.П.

При секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державного нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вернюк Т.М. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, державного нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вернюк Т.М. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Під час розгляду справи завідуюча Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Кощеєва Г.С. заявила клопотання, у якому просила суд передати цивільну справу для розгляду за підсудністю до Ладижинського міського суду Вінницької області.

Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року клопотання задоволено та передано цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державного нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вернюк Т.М. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, стягнення матеріальної та моральної шкоди до Ладижинського міського суду Вінницької області.

Не погодившись з ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 звернулася до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та розглянути позовну заяву по суті заявлених вимог, посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що справа територіально підсудна Ладижинському міському суді Вінницької області за адресою місцезнаходження державного нотаріуса Вернюк Т.М.: Вінницька область, м. Ладижин, вул. П. Кравчика, 33.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачами у справі є ОСОБА_3, яка проживає у Республіці Молдова. Та державний нотаріус Вернюк Т.М. (Вінницька область, м. Ладижин, вул. П. Кравчика, 33).

Цивільний процесуальний кодекс України та Закон України «Про нотаріат» не визначають спеціальних норм що регулюють територіальну підсудність справ про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні. У зв'язку з цим застосовуються правила ч. 1 ст. 109 ЦПК щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, згідно з якою позови до фізичної особи пред'являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Однак суд першої інстанції не врахував роз'яснення викладені в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» (далі Узагальнення).

Так у пункті 6 Узагальнення зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Тобто закон визначає досить широке коло осіб, правомочних оскаржувати нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні.

Право на звернення до суду з позовом про незаконність нотаріальної дії чи відмови в її вчиненні мають заінтересовані особи (фізичні та юридичні), стосовно яких були вчинені нотаріальні дії, або які одержали відмову в їх вчиненні, тобто безпосередньо брали участь у нотаріальному процесі. Особи, які не брали участі у вчиненні нотаріальних дій, але вважають, що їх права і охоронювані законом інтереси порушені нотаріальною дією, вправі звернутися до суду з відповідним самостійним позовом про недійсність посвідченого акта, але не до нотаріуса, а до інших суб'єктів спірних матеріальних правовідносин, з приводу яких виник спір. Саме таке процесуальне правило визначення суб'єктного складу осіб наведене у ст. 50 Закону України «Про нотаріат».

ОСОБА_2 є зацікавленою особою, яка не брала участі у вчиненні нотаріальних дій, а тому вправі звернутися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва на спадщину заявивши вимоги до іншого суб'єкта спірних матеріальних правовідносин - ОСОБА_3, але не до нотаріуса.

Суд першої інстанції вищевказане не врахував, належним чином не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, та їх процесуальний статус, не з'ясував питання заміни неналежного відповідача, що призвело до постановлення помилкового рішення про передачу справи за підсудністю до іншого суду.

Також поза увагою суду залишилось те, що фактично між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існує спір про право на спадщину, до якої входить нерухоме майно - житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1. А до спорів, що виникають із приводу нерухомого майна застосовуються правила виключної підсудності (ч. 1 ст. 114 ЦПК).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду про передачу справи до іншого суду для розгляду за підсудністю постановлена з порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду про передачу справи за підсудністю до іншого суду не може залишатися без змін у зв'язку з невідповідністю нормам чинного процесуального законодавства, підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, вимоги апеляційної скарги про вирішення позовних вимог по суті задоволенню не підлягають, оскільки ці позовні вимоги не були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, а в силу положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 04 жовтня 2017 року скасувати, а справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, державного нотаріуса Другої Тростянецької державної нотаріальної контори Вернюк Т.М. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, відшкодування матеріальної та моральної шкоди направити до Тростянецького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ П.В. Кучевський

Судді: /підпис/ Л.О. Голота

/підпис/ В.П. Рибчинський

Згідно із оригіналом

Головуючий: П.В. Кучевський