ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2909/16-ц
Провадження № 2/210/807/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"27" квітня 2017 р. м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ступак С.В.,
за участі секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку ст. 197 ч.2 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № М137/135/06 від 03.08.2006 року у сумі 37 123,64 доларів США, що становить по курсу НБУ на 26 квітня 2016 року 941 441 грн 53 коп, та 14 121 грн 62 коп судових витрат по справі.
Представник ПАТ «Укрсоцбанк» Іванченко О.П. подала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без участі представника позивача. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що 03 серпня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № М137/135/06, за яким останній отримав від позивача кредит в сумі 18 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14% річних та кінцевим терміном повернення заборгованості до 02.08.2013 року.
В порушення умов договору та вимог статей 526,527,530 ЦК України, ОСОБА_2 взяті на себе за кредитним договором зобов'язання належним чином не виконує, що призвело до утворення станом на 26 квітня 2016 року заборгованості в сумі 37 123,64 доларів США (що становить по курсу НБУ на 26 квітня 2016 року 941 441,53 грн.)
Вказана заборгованість складається із заборгованості за кредитом в сумі 12 410,00 доларів США (314 456,01 грн.); заборгованості по відсоткам в сумі 13 348,91 доларів США (338 246,98 грн.); пені за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 6 323,58 доларів США (160232,60 грн.); пені за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок 4 690,87 доларів США (118 861,58 грн.), заборгованості за комісіями - 350 доларів США (8 875,46 грн.) та заборгованість за комісіями - 768,80 грн.
Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного кредитного договору, вказаний розрахунок приймається судом до уваги.
Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до частини третьої статті 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Пункт 1.3. «Положення про валютний контроль», затвердженого постановою Правління НБУ № 49 від 08 лютого 2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, об'єкти права інтелектуальної власності та інші майнові права.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи викладене, виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, а тому дія положень статей 192,533 ЦК України на дані правовідносини банку та позичальника не поширюється.
При цьому суд звертає увагу на те, що чинне законодавство України не забороняє надання кредиту в іншій валюті, ніж валюта України.
Статтею 47 Закону «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції: приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб; відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них; розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банк, крім перелічених у частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати, зокрема, операції і з валютними цінностями.
ПАТ «Укрсоцбанк» має всі необхідні ліцензії, щоб здійснювати валютні операції відповідно до вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 07 грудня 2000 року та Декрету КМУ «По систему валютного регулювання та валютного контролю» № 15-93 від 19 лютого 1993 року.
Статтями 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Таким чином, Цивільний кодекс України закріпив принцип свободи договору. Змістом договору є ті умови, на яких сторони погодились виконувати договір. Кредитний договір № М137/135/06 від 03 серпня 2006 року укладено на суму 18 000,00 доларів США. Пунктом 1.1.1. кредитного договору передбачено, що позичальник взяв на себе зобов'язання повертати заборгованість по кредиту у конкретні строки і саме в доларах США.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Належним виконанням зобов'язань з боку відповідача ОСОБА_2 є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а сааме, поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в кредитному договорі. Крім того, згідно зі статтею 632 ЦК України, ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. В кредитному договорі № М137/135/06 від 03 серпня 2006 року сторонами була узгоджена ціна договору саме в доларах США, а не іншій валюті.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). Слід зазначити, що під час виконання судового рішення про стягнення заборгованості в гривні, при тому, що право вимоги у ПАТ «Укрсоцбанк» враховується в іноземній валюті, може виникнути курсова різниця, оскільки курс долара США до гривні на дату ухвалення рішення суду може відрізнятися від курсу долара США до гривні на день виконання рішення суду (платежу), а тому банку не буде повернута така ж сума грошових коштів, яку позичальник отримав у власність.
Статтею 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений порядок звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень під час обчислення боргу в іноземній валюті.
Крім того, як зазначено у статті 6 Декрету КМУ «Про систему валютного врегулювання та валютного контролю», фізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за їх посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національного оператора поштового зв'язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Тобто, для відповідача немає ніяких перешкод у придбанні іноземної валюти.
Правлінням Національного банку України 29 грудня 2008 року було прийнято постанову № 469 «Про запровадження Національним банком України валютних аукціонів», на підставі якої Національним банком запроваджено проведення аукціонів з цільового продажу іноземної валюти за гривні з метою задоволення потреб клієнтів банків резидентів - фізичних осіб, а також резидентів - фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності (малий бізнес), які обумовлені необхідністю погашення заборгованості за кредитами в іноземній валюті. Тобто, Національним банком України, що є головним органом валютного регулювання та контролю, що здійснює контроль за виконанням правил регулювання валютних операцій на території України, визнається правомірність виконання позичальниками банків своїх зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті.
Згідно наданих позивачем розрахунків, сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № М137/135/06 від 03 серпня 2006 року станом на 26 квітня 2016 року становить 37 123,64 доларів США. Суд визнає, що вказана заборгованість підлягає стягненню.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 Кодексу.
Згідно роз'яснень, даних у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
На пiдставi ст.ст.509,526,527,530,526,553,610,625,1046,1048,1049,1050,1054 ЦК Укpаїни, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,224,225,226,233, 292,294 ЦПК України, суд, -
Позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 задовольнити повнiстю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № М137/135/06 від 03 серпня 2006 року в сумі 37 123 (тридцять сім тисяч сто двадцять три) долари 64 центи США, що по курсу НБУ станом на 27 квітня 2017 року становить 987 075 (дев'ятсот вісімдесят сім тисяч сімдесят п'ять) гривень 86 копійки та 14 121 (чотирнадцять тисяч сто двадцять одна) гривня 62 копійки судових витрат по справі, що складаються з судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку - після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: С. В. Ступак