ухвала

іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство № 507, про усунення перешкод у користуванні власністю; за позовом Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, третя особа - Львівське комунальне підприємство № 507, про приведення квартири до попереднього стану, демонтаж надбудови над квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником металевого кіоску та цегляного кіоску по АДРЕСА_2, які придбані ним за договором купівлі-продажу у 2012 році. Земельна ділянка, на якій розміщені кіоски, передана йому в оренду у 2013 році строком на 10 років. Біля кіосків розміщений багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є власником квартири НОМЕР_1 у вказаному будинку. Відповідно до акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, і правил № 11-2 від 18 червня 2014 року встановлено, що ОСОБА_4 здійснив реконструкцію вказаної квартири з надбудовою третього поверху, без права на виконання будівельних робіт та зареєстрованої декларації на початок виконання будівельних робіт. Відповідно до листа інспекції Державної архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 01 серпня 2014 року № 7/13-6-4319 ОСОБА_4 самовільно здійснив реконструкцію будинку II категорії складності шляхом надбудови третього поверху над квартирою АДРЕСА_1 у період з 2009 по 2013 рік без права на виконання будівельних робіт та зареєстрованої декларації на виконання будівельних робіт. Станом на час перевірки роботи не завершені, про що здійснено фото фіксацію та складено акт перевірки, протокол про адміністративне правопорушення та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил про адміністративне правопорушення. Проведена ОСОБА_4 самочинна реконструкція порушує будівельні та санітарні норми і правила, протипожежні норми, внаслідок реконструкції змінено конструктивні елементи житлового будинку, що впливає на їх міцність і безпечність та створює пошкодження майна ОСОБА_3, зміна конфігурації даху призвела до періодичного залиття будівель позивача, на дах цих будівель обвалюються елементи будинку НОМЕР_2, пошкоджені внаслідок реконструкції. Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив усунути йому перешкоди у користуванні належною йому нерухомістю шляхом демонтажу самочинно проведеної ОСОБА_4 надбудови на квартирою НОМЕР_1, розташованою по АДРЕСА_1 та приведення квартири і горища будинку у попередній стан.

Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради як третя особа з самостійними вимогами звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 12 лютого 2009 року № 98 Личаківська районна адміністрація надала дозвіл ОСОБА_4 на здійснення реконструкції вказаної квартири з розширенням за рахунок горища, влаштування балкону і встановлення двофункційного котла опалення. Вказаним розпорядженням ОСОБА_4 було зобов'язано отримати дозвіл на проведення будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області та попереджено про те, що будь-які роботи можна виконувати лише після затвердження проектної документації і отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Також відповідача було попереджено про те, що розпорядження втрачає чинність у разі, якщо будівельні роботи не розпочаті протягом двох років з дня його видання. Всупереч вимогам зазначеного розпорядження без права на виконання будівельних робіт та зареєстрованої декларації на виконання будівельних робіт, відповідачем було самочинно, крім іншого влаштовано вікно у «глухій» стіні будинку, що не було передбачено передпроектними пропозиціями, на підставі яких видавалося розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 12 лютого 2009 року № 98. ОСОБА_4 ухиляється від врегулювання самочинного будівництва у встановленому законом порядку. Посилаючись на викладене, позивач просив зобов'язати ОСОБА_4 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому об'єднаним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (далі - ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 25 грудня 2005 року, із закладенням віконного отвору, влаштованого у «глухій» стіні будинку в приміщенні кухні під літ. 2-1, площею 9,6 кв. м, та із демонтажем надбудови над квартирою НОМЕР_1, виконаної за рахунок горищного приміщення, та приведенням горища до попереднього стану.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 12 березня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Усунуто йому перешкоди у користуванні власністю шляхом демонтажу самочинно проведеної ОСОБА_4 надбудови над квартирою АДРЕСА_1 та приведення квартири і горища будинку у попередній стан. Позов Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради задоволено. Зобов'язано ОСОБА_4 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25 грудня 2005 року із закладенням віконного отвору, влаштованого у «глухій» стіні будинку в приміщенні кухні під літ. 2-1, площею 9,6 кв. м, та із демонтажем надбудови над квартирою НОМЕР_1, виконаної за рахунок горищного приміщення, та приведенням горища до попереднього стану. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2016 року рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 березня 2016 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 березня 2015 року в частині позову Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4 про зобов'язання ОСОБА_4 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25 грудня 2005 року із закладенням віконного отвору, влаштованого у глухій стіні будинку в приміщенні кухні під літ. 2-1, площею 9,6 кв. м, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради у цій частині позовних вимог.

У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції в цілому та рішення апеляційного суду в частині залишення рішення суду першої інстанції без змін й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовів в цілому, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником нежитлових будівель: кіоску позначеного на плані літ. «Б-2», загальною площею 25,0 кв. м, та кіоску, позначеного на плані літ. «Б-2», площею 41,8 кв. м, розташованих по АДРЕСА_2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 листопада 2012 року, договором купівлі-продажу від 03 грудня 2012 року, витягом з про державну реєстрацію прав та технічним паспортом від 20 лютого 2001 року.

Згідно з договором оренди землі від 27 листопада 2013 року земельну ділянку, на якій розміщені придбані кіоски передано ОСОБА_3 у строкове платне користування для обслуговування будівлі торгівлі, загальною площею 0,0210 га.

Вказані вище нежитлові будівлі є зблокованими із багатоквартирним житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 є власником квартири НОМЕР_1 у будинку, розташованому по АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 жовтня 2006 року та витягом про реєстрацію права власності від 06 листопада 2006 року.

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, і правил від 18 червня 2014 року № 11-2 встановлено, що ОСОБА_4 здійснив реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з надбудовою третього поверху, без права на виконання будівельних робіт та зареєстрованої декларації на початок виконання будівельних робіт.

Згідно з листом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 01 серпня 2014 року № 7/13-6-4319 ОСОБА_4 самовільно здійснив реконструкцію будинку II категорії складності шляхом надбудови третього поверху над квартирою АДРЕСА_1 у період з 2009 по 2013 рік без права на виконання будівельних робіт та зареєстрованої декларації на виконання будівельних робіт, чим порушив п. 2 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведеної перевірки інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було здійснено фотофіксацію, складено акт перевірки від 18 липня 2014 року № 21-л, протокол про адміністративне правопорушення від 18 липня 2014 року та видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 18 липня 2014 року № 01-л.

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності постановою Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 20 липня 2014 року відповідача ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 7 ст. 96 КУпАП адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6 800 грн.

Відповідно до положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету від 09 вересня 2011 року № 835, Львівське комунальне підприємство «№ 507» направило ОСОБА_4 попередження від 30 жовтня 2014 року про необхідність звернення до департаменту містобудування для отримання висновку про можливість експлуатації або завершення самочинної реконструкції квартири, після чого звернутися в районну адміністрацію для погодження самочинної реконструкції в установленому порядку. Проте ОСОБА_4 ухилився від врегулювання самочинного будівництва у передбаченому рішенням порядку.

За змістом висновку експертного дослідження за результатами проведення судового будівельно-технічного дослідження від 30 вересня 2014 року № 17/14 вікно квартири НОМЕР_1 у житловому будинку по АДРЕСА_1, в лівій бічній стіні будинку є самочинно облаштованим, оскільки відсутні дозвільні документи на його влаштування, а саме вікно порушує вимоги п. 3.1 Державних будівельних норм (далі - ДБН) В. 1.1.7-2002. Реконструкція вказаної квартири є незавершеною, дозвільні документи на її проведення відсутні, наявне відхилення виконаних ремонтно-будівельних робіт від ескізного проекту. При проведенні реконструкції квартири не дотримано вимог ст. ст. 34, 36 Закону України «Про планування та забудову територій», ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Ремонтно-будівельні роботи з реконструкції квартири виконуються з порушенням вимог п. 3.1. ДБН В.1.1-7-2002, пп. 4.1, 4.2, 7.1, 8.1, 8.2, 8.5, 8.7, 8.11, 9.1, 10.1 та 11.1 ДБН В.2.2-2-2009. У зв'язку із відсутністю розрахунків на несучу здатність конструкцій будинку, зміну конструктивного рішення розширення квартир не за рахунок існуючого горища, а добудовою третього поверху, послаблення несучої здатності лівої глухої бокової стіни через влаштування в ній віконного прорізу, існує імовірність негативного впливу самочинного облаштування вікна в бічній несучій стіні та самочинної реконструкції з надбудовою квартири на надійність конструктивних елементів будинку. Самочинне облаштування віконного прорізу (вікна) в бічній несучій стіні та самочинна реконструкція з надбудовою квартири створюють загрозу будівлям № 183/185, які зблоковані із будинком НОМЕР_2, яка полягає у недотриманні ДБН, протипожежних норм та правил; можливості обвалу через негативний вплив на несучі конструкції; можливості пошкодження майна в процесі ведення ремонтно-будівельних робіт із порушенням вимог ДБН. У випадку проведення реконструкції будівель АДРЕСА_2 самочинно облаштоване вікно у квартирі НОМЕР_1 житлового будинку НОМЕР_2 істотно вплине на архітектурно-будівельні можливості проведення реконструкції цих будівель.».

Розпорядженням голови Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 12 грудня 2014 року № 461 затверджено висновок міжвідомчої комісії від 02 грудня 2014 року, яким визнано, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розширенням шляхом надбудови третього поверху над квартирою та влаштуванням вікна у торцевій стіні будинку здійснена з порушенням п. 4 розпорядження від 12 січня 2009 року № 98 «Про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1, з розширенням за рахунок горища, влаштуванням балкону і встановлення котла опалення», п. 2 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» та п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом державного комітету України питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у зв'язку із чим підлягає приведенню до попереднього стану.

Розпорядження від 12 січня 2009 року № 98 «Про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища, влаштуванням балкону і встановлення котла опалення» визнано таким, що втратило чинність.

Також встановлено, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року скасовано рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2014 року про відмову в позові, та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третіх осіб: Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Львівське комунальне підприємство «№ 507», про приведення конструкції будинку до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановленого вікна з відновленням цегляної кладки задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 за власні кошти вчинити дії з приведення конструкції будинку до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановленого вікна з відновленням цегляної кладки.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_4 Рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року скасовано, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2014 року залишено в силі.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року було задоволено позов ОСОБА_3 про приведення реконструкції будинку до попереднього стану, отже судовим рішенням встановлено порушення прав позивача у користуванні належної йому нерухомістю.

Задовольняючи позов Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, суд виходив із того, що ОСОБА_4 здійснено реконструкцію шляхом надбудови над спірною квартирою без права на виконання таких робіт, що є підставою для зобов'язання відповідача привести квартиру до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25 грудня 2005 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в частині зобов'язання ОСОБА_4 закласти віконний отвір та відмовляючи в цій частині, апеляційний суд виходив із того, що Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, надаючи дозвіл на реконструкцію та встановлення котла, визнала існування встановленого відповідачем вікна та з 2009 року жодних претензій до нього з цього приводу не пред'являла, а крім того позивачами не надано належних доказів, які б свідчили про порушення їх прав наявністю вікна у квартирі ОСОБА_4

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю в частині зобов'язання ОСОБА_4 провести демонтаж надбудови над належною йому квартирою, апеляційний суд виходив із того, що не є компетенцією ОСОБА_3 пред'явлення позову про порушення при реконструкції квартири ДБН, санітарних, протипожежних норм, а крім того позивач не надав суду доказів порушення його прав як суміжного власника внаслідок проведеної реконструкції.

В частині задоволення позовних вимог Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради в частині зобов'язання ОСОБА_4 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25 грудня 2005 року із демонтажем надбудови над квартирою, виконаної за рахунок горищного приміщення, та приведенням горища до попереднього стану, апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції та залишив ухвалене ним рішення в цій частині без змін.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а і об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Наведене, а також поведінка відповідача, який оспорює постанову Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 20 липня 2014 року у справі про адміністративне правопорушення щодо накладення на нього штрафних санкцій за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, свідчить про небажання ОСОБА_4 здійснити перебудову самочинного будівництва.

Статтею ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» установлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Ураховуючи викладене, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212, 303, 316 ЦПК України встановивши обставини, від яких залежить правильність вирішення справи, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_4 здійснив реконструкцію квартири з порушенням приписів чинного законодавства та розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 12 лютого 2009 року НОМЕР_1, за відсутності необхідного дозволу на виконання будівельних робіт та належним чином затвердженої документації для проведення відповідної реконструкції, у зв'язку із чим зобов'язаний за власні кошти привести спірне нерухоме майно до попереднього стану, що існував до реконструкції, зокрема, шляхом демонтажу надбудови та приведення горища до попереднього стану.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги стосуються фактично переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків судів не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик