У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участі представника стягувача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівному подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження керівника боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобов'язань,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження керівника боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобов'язань.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходиться виконавче провадження №51149529 з примусового виконання наказу 5019/1112/11 від 19 липня 2011 року Господарського суду Рівненської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставрів-Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості на загальну суму 4 461 144,02 грн. 20 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та зобовязано боржника виконати рішення суду в добровільному порядку в семиденний термін. Однак рішення суду в добровільному порядку ТзОВ «Ставрів-Агро» виконано не було. 02 листопада 2017 року на адресу проживання директора підприємства-боржника направлена вимога державного виконавця зявитись до відділу з приводу невиконання рішення суду до 10 листопада 2017 року. Дана вимога вручена боржнику 04 листопада 2017 року. На вимогу керівник боржника не зявився, письмових пояснень з приводу невиконання рішення суду не надав. Боржником по виконавчому провадженню ТзОВ «Ставрів-Агро» заборгованість не погашена, зобовязання, покладене на нього не виконано, а тому державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника боржника до виконання боржником своїх зобовязань.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 подання підтримала, просила його задовольнити, оскільки протягом тривалого часу боржником не виконуються взяті зобовязання, всі можливі заходи по примусовому виконанню рішення суду вичерпані, а обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника буде дієвим механізмом виконання боржником своїх зобовязань.

Державний виконавець в судове засідання не зявився. 12 грудня 2017 року від заступника начальника управління державної виконавчої служби ОСОБА_4 надійшло клопотання про розгляд подання без участі представника відділу.

Заслухавши представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Як встановлено судом, на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області знаходиться виконавче провадження №51149529 з примусового виконання наказу 5019/1112/11 від 19 липня 2011 року Господарського суду Рівненської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ставрів-Агро» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованості на загальну суму 4 461 144,02 грн.

Боржником по вищезазначеному виконавчому документу зобовязання покладені на нього судовим рішенням не виконані.

Обов'язковою умовою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України, є встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, яке виходячи з аналізу пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", має полягати у навмисному чи іншому свідомому невиконанні боржником зазначених обов'язків.

Відповідно до положення частини другої статті 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Оскільки, відповідно до частини другої статті 377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. При цьому особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Як з'ясовано, у матеріалах справи відсутні будь-які дані про ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, при цьому самого лише факту невиконання їх боржником недостатньо для підтвердження його ухилення від виконання зобов'язань.

В поданні державного виконавця також нічого не зазначено про те, в чому саме полягає ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань та чим доводиться цей факт. В судове засідання державний виконавець не зявився.

Факт ухилення боржника від виконання судового рішення при розгляді подання, підтвердження не знайшов, оскільки докази направлення та вручення повідомлень, вимог, викликів державного виконавця боржнику в матеріалах виконавчого провадження відсутні, а наявна лише єдина вимога державного виконавця про явку керівника боржника до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Також в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник отримував постанову про відкриття виконавчого провадження. Отже, доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вжив всіх необхідних заходів для виконання наказу суду, а також доказів того, що боржник умисно ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, матеріали справи не містять.

За таких обставин, зважаючи на відсутність достатніх доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань, суд вважає, що підстави для тимчасового обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобов'язань відсутні.

Керуючись пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», статтями 10, 208, 210, 294, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, про тимчасове обмеження керівника боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання боржником своїх зобов'язань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Першко