БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/1311/17
провадження № 2/361/1386/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.,
за участю секретаряСрібної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про виселення,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. звернувся із позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про виселення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 13 травня 2016 року за результатами застосування позасудового врегулювання в порядку ст. ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло право власності на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору, укладеного з ПАТ «Броварський завод пластмас» від 06.08.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 856, а саме: гуртожиток, загальною площею 4883,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_4 користується житловим приміщенням - кімнатою №134, що розташована у гуртожитку, без належних на це правових підстав, так як не перебувала і не перебуває у трудових відносинах з позивачем. У зв'язку із викладеними обставинами та вимог чинного законодавства, відповідач не має права на проживання у гуртожитку.

Позивачем були вчинені заходи, спрямовані на укладення з відповідачем договору найму житлового приміщення у гуртожитку, а саме: надіслано відповідачу лист-пропозицію щодо укладення договору найму та проекти вказаного договору.

Станом на дату складення даної позовної заяви відповідач ухиляється від укладення договору найму приміщення у гуртожитку, а також не сплачує плату за проживання у гуртожитку та спожиті житлово-комунальні послуги.

Таким чином, у зв'язку з недотриманням встановленого законом порядку надання жилої площі у гуртожитку, відсутністю на даний час будь-яких цивільно-правових угод на зайняття кімнати у гуртожитку, а також враховуючи, що проживання у гуртожитку відповідача не пов'язано з виконанням трудових обов'язків, наявні всі підстави для виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд виселити відповідача із кімнати №134 у гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання також не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Третя особа ОСОБА_5 про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомів.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2016 року за результатами застосування позасудового врегулювання в порядку ст. ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло право власності на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору, укладеного з ПАТ «Броварський завод пластмас» від 06.08.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дідович І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 856, а саме: гуртожиток, загальною площею 4883,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.05.2016 № 59061113 (а.с.15-16).

У матеріалах справи міститься заява мешканця гуртожитку - кімнати № 134 ОСОБА_7, в якій останній просить дозволу на тимчасове проживання в даній кімнаті його родички ОСОБА_4 (а.с. 17).

Матеріалами справи встановлено, що мешканцю кімнати №134 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, 12 січня 2017 року за №12/2-1290 позивачем направлено лист-пропозицію щодо укладення договору найму приміщення у гуртожитку та проекти вказаного договору (а.с.18).

Згідно із відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 14.03.2017 року ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованою не значиться (а.с. 31).

Дослідивши вищевказані матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідність до вимог ч. 2, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

До початку розгляду справи по суті представником позивача надано клопотання, в якому остання просить здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Заявляючи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи за її відсутності особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з'ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання.

У відповідності до ч. 3 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_4 проживає у кімнаті № АДРЕСА_1, однак матеріали справи не містять жодних доказів того, що відповідач дійсно проживає у кімнаті вказаного гуртожитку. Оскільки матеріали справи не містять доказів проживання відповідача у приміщенні гуртожитку, то й суд не може перевірити законність проживання у даному гуртожитку та підстави для виселення.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв'язку із їх недоведеністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 60, 212, 209, 214-215, ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про виселення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин