Дата документу "02" листопада 2017 р.
Справа № 320/8018/17

УХВАЛА

02 листопада 2017 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Урупа І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном.

Вважаю, що заява у даному випадку не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: до заяви не наданий документ, який підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. 1.4 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір, зі змінами, внесеними згідно із Законами № 1774-VIII від 06.12.2016, що набрали законної сили 01.01.2017, ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 320 грн. 00 коп. (1600 х 0,2), де 1600 грн. прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року

Судовий збір слід сплатити на рахунок: код ЄДРПОУ суду 36969096, Мелітопольське УДК ГУДКУ у Запорізькій області, одержувач коштів: Державний бюджет м Мелітополь Мелітопольський район 22030001, код ЄДРПОУ отримувача: 37968956, МФО 813015, доходний рахунок № 0013.

Посилання заявника на ч. 2 ст. 240 ЦПК України щодо того, що судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави вважаю безпідставним.

Закон України «Про судовий збір» у даному випадку є спеціальним законом і тому слід застосовувати саме його. В ст. 5 цього Закону наведено вичерпний перелік випадків коли особи звільняються від сплати судового збору і розширювальному тлумаченню цей перелік не підлягає. З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», № 484-VIII. Відповідно до цього Закону виключено п. 9 ч. 2 ст. 3 цього Закону, згідно з яким судовий збір не справлявся за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Крім того, відповідно до п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 4-зп від 03 жовтня 1997 року конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Виходячи з цього положення за наявності декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, при вирішенні спорів у цих відносинах необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Оскільки норма Закону щодо справляння судового збору за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною, в Законі України «Про судовий збір» прийнята пізніше, а саме: з 01 вересня 2015 року, то застосовувати слід саме цей Закон в редакції на час звернення з заявою до суду .

Зазначені обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, тому заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для виправлення недоліків та надання документу, який підтверджує сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна залишити без руху.

Надати заявнику строк 5 днів з дня отримання ним копії цієї ухвали для усунення недоліків заяви.

Якщо заявник у встановлений строк не виконає вимоги суду, заява буде вважатися неподаною та повернена йому.

СУДДЯ: