Провадження № 6/754/350/17
У Х В А Л А

Іменем України

15 серпня 2017 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких Олени Василівни, стягувач: ОСОБА_2, боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Диких О.В. звернулась до суду з поданням про примусове входження до жилого приміщення боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4

В обґрунтування подання заявник посилається на те, що в провадженні відділу перебуває виконавче провадження № 52808619 та виконавче провадження № 52808857 про стягнення коштів солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів на загальну суму 1 021 799,00 грн. 07.11.2016 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії яких направлено сторонам.

Як вказує заявник, в ході проведення виконавчих дій по вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем вжито заходів примусового виконання, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру МВС України в м.Києві, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на підставі якої внесено записи про обтяження майна боржника до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС України в м.Києві, за боржниками на праві власності не зареєстровані транспортні засоби. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано ? частину квартири АДРЕСА_1. Як вбачається з відповіді Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, боржники не працюють, відкриті рахунки відсутні.

Заявник зазначає про те, що 11.05.2017 року, 06.06.2017 року, 26.07.2017 року державним виконавцем на адресу боржників направлено вимогу про надання доступу до квартири АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника. Виходом державного виконавця 23.05.2017 року, 20.06.2017 року, 03.08.2017 року за вказаною адресою для опису та арешту майна боржника в рахунок погашення боргу двері ніхто не відчинив, про що було складено відповідні акти. Разом з тим, державним виконавцем неодноразово направлялись виклики боржникам з`явитись до відділу для сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату. Боржники постанови та інші документи виконавчого провадження навмисно не отримують, до відділу не з`являються та рішення суду до цього часу не виконують.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що дії боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не спрямовані на добровільне погашення боргу, з метою своєчасного, повного та об`єктивного виконання рішення суду, заявник просить постановити рішення про примусове проникнення до житла боржників, а саме до квартири АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явилась, зазначивши у поданні про розгляд справи в її відсутність.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність державного виконавця на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню судом з наступних підстав.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 05.10.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення грошової суми задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 07 серпня 2013 року в розмірі 1.021.799,00 грн.

27.10.2016 року на виконання вказаного рішення видано виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Диких О.В. від 07.11.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 52808857 з виконання виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_4

Також, Постановою старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Диких О.В. від 07.11.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 52808619 з виконання виконавчого листа про стягнення боргу з ОСОБА_3

Крім того, 07.11.2016 року державним виконавцем у вказаних виконавчих провадженнях винесено постанови про арешт майна боржників та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_4 на праві власності зареєстровано ? частину квартири АДРЕСА_1. Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м.Києві, боржник ОСОБА_3 зареєстрований у вказаній квартирі.

11.05.2017 року, 06.06.2017 року, 26.07.2017 року державним виконавцем на адресу боржників направлено вимогу про надання доступу до квартири АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника.

Під час виходу державного виконавця 23.05.2017 року, 20.06.2017 року, 03.08.2017 року за вказаною адресою для опису та арешту майна боржника в рахунок погашення боргу двері ніхто не відчинив, про що було складено відповідні акти.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до конституційних положень права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Так, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (ч.1 ст. 64 Конституції України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (ч.ч.1, 2 ст. 30 Конституції України). Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України, рішення суду є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦПК України невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.ст. 1 Закону України Законом «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином, державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу або звернення стягнення, зобов'язаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження», зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановлення вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Як вбачається з матеріалів подання, рішення суду станом на час розгляду подання боржниками не виконано.

З огляду на зазначене та те, що визначальною підставою для звернення до суду державним виконавцем з поданням про примусове проникнення до житла боржників є факт невиконання рішення суду та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржників для проведення опису їх майна, що встановлено в засіданні судом, подання державного виконавця підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 30, 62, 202, 376 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Подання старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Диких Олени Василівни, стягував: ОСОБА_2, боржники: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про примусове проникнення до житла боржника - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме до квартири АДРЕСА_1 для проведення опису та арешту майна боржника.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Деснянського районного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий