АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/1056/16-ц Номер провадження 22-ц/786/839/17Головуючий у 1-й інстанції Левицька Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

коловуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Кривчун Т.О., Чумак О.В.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представників позивачки ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, третя особа ОСОБА_6, про скасування рішення органу місцевого самоврядування та державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_5А звернулася в суд з позовом до Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області про визнання незаконним та скасування п.3 рішення Пустовійтівської сільської ради від 10 серпня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га в с.Пустовійтове, вул.Чапаєва та передачу її у власність ОСОБА_6, а також про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на вказану земельну ділянку. Вимоги обґрунтовувала тим, що вказане рішення порушує її права як суміжного землекористувача та вона не погоджувала межі спірної земельної ділянки.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 до Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Вважає незаконним затвердження сільською радою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність ОСОБА_6, оскільки в порушення вимог Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в акті приймання-передачі межових знаків на зберігання відсутній її підпис, як суміжного землекористувача, а підписи інших власників суміжних ділянок, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, є підробленими.

Звертає увагу на неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що спірна земельна ділянка знаходилася в користуванні її матері ОСОБА_9 та успадкована згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.09.1998 року. Крім того, вона за часом раніше також подала до сільської ради заяву про надання дозволу на розробку проекту відведення тієї ж земельної ділянки, однак вказана заява не розглянута.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 вересня 1998 року ОСОБА_5 є спадкоємцем за законом після померлої 17 грудня 1995 року ОСОБА_9 наступного майна: житлового будинку літ «А», жилою площею 33,8 кв.м., розташованого в с.Пустовійтове Глобинського району Полтавської області по вул.Чапаєва,7, на земельній ділянці державного фонду розміром 0,33 га./а.с.18/.

Відповідно до інформації, викладеної у довідці виконавчого комітету Пустовійтівської сільської ради №247 від 20.05.2014 року, згідно переобміру земельної ділянки по вул.Чапаєва,7 с.Пустовійтове Глобинського району Полтавської області площа під будинком на садом становить 0,17 га, під городом 0,16 га./а.с.110/

Рішенням 35 сесії 6 скликання Пустовійтівської сільської ради № 02-35/2015 від 10 серпня 2015 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», пунктом 3, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га (КВЦПЗ 01.03), кадастровий номер :01:002:0051, за адресою: с.Пустовійтове, вул.Чапаєва Глобинського району Полтавської області ОСОБА_6 та передано земельну ділянку безкоштовно у приватну власність./а.с.35/

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що оскаржуване рішення прийняте Пустовійтівською сільською радою у межах компетенції та не порушує права позивача як суміжного землекористувача. Позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку є похідною, а тому в її задоволенні також відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на повно зясованих фактичних обставинах та правильно застосованих нормах цивільного і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують зазначені висновки, а зводяться до незгоди з рішенням суду, хибного тлумачення норм права, субєктивної оцінки фактичних обставин і переоцінки доказів.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на недотримання при складанні технічної документації, затвердженої оскаржуваним рішенням сільської ради, вимог Інструкції закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) , оскільки вона, як суміжний землекористувач, не погоджувала межі, а підписи інших власників суміжних ділянок, зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є підробленими, - не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують правомірність прийнятого Пустовійтівською сільською радою рішення про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_6

Суд першої інстанції правомірно виходив з того, що погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок та здійснити перевірку, чи є земельна ділянка вільною, чи не належить вона іншому власнику чи користувачеві та чи не накладаються межі вказаної земельної ділянки на суміжні земельні ділянки.

Як убачається зі свідоцтва про право на спадщину, успадкований позивачкою після смерті матері житловий будинок з господарськими спорудами знаходився на земельній ділянці державного фонду, а отже відповідно до ст.30 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року), що діяв на час відкриття спадщини, до неї перейшло право користування земельною ділянкою у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.22 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) для набуття статусу землекористувача обов'язковими передумовами були встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) землевпорядними організаціями та одержання документа, що посвідчує право власності чи право користування землею.

Натомість позивачкою не надано доказів того, що після успадкування житлового будинку нею здійснювалися передбачені законом заходи, спрямовані на встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) землевпорядною організацією та одержання документів, які посвідчують право користування чи право власності земельною ділянкою.

Як повідомив представник сільської ради, у період з 22.09.1998 року по 25.09.2013 року ОСОБА_5 до органу місцевого самоврядування Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області із заявами чи клопотаннями про виділення їй спірної земельної ділянки у користування чи власність не зверталася, тоді як третя особа ОСОБА_6 користувалася вказаною земельною ділянкою на протязі більше 15 років.

За таких обставин спірна земельна ділянка не могла бути надана позивачці для обслуговування належного їй житлового будинку без зміни її цільового призначення, оскільки перебувала у розпорядженні Пустовійтівської сільської ради за рахунок категорії земель згідно КВЦПЗ:01:03 на праві комунальної власності для ведення особистого селянського господарства.

Не заслуговують також на увагу доводи апеляційної скарги про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення сільською радою не було враховано, що вона за часом раніше третьої особи подала до сільської ради заяву про надання дозволу на розробку проекту відведення тієї ж земельної ділянки та вказана заява не розглянута сільською радою.

Як встановлено з пояснень представника відповідача, відповідна заява ОСОБА_5 надійшла до сільської ради 26.02.2015 року, заява ОСОБА_6 12.03.2015 року. Вказані заяви були розглянуті на тридцятій сесії шостого скликання Пустовійтівської сільської ради та прийнято рішення про надання дозволу ОСОБА_6 на розробку проекту землеустрою щодо спірної земельної ділянки, а ОСОБА_5 рекомендовано усунути недоліки поданої заяви та надати до заяви необхідні документи. При цьому місцевою радою враховано, що вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, після смерті землекористувача ОСОБА_9 заявниця ОСОБА_5 нею не користувалася та не виявляла інтересу, тоді як ОСОБА_6 за життя та після смерті ОСОБА_9 добросовісно і безперервно нею користувалася.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що рішення Пустовійтівської сільської ради від 10 серпня 2015 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,15 га в с.Пустовійтове по вул.Чапаєва та передачу її у власність ОСОБА_6 прийнято відповідно до вимог ЗК України , Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно регламенту Пустовійтівської сільської ради з дотриманням процедури прийняття рішення на пленарному засіданні. Позивачка не довела, що оспорюваним рішенням та державною реєстрацією права власності на земельну ділянку третьої особи порушено її право , яке б підлягало судовому захисту, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

За таких обставин колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення районного суду залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної карги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підписи/ ОСОБА_10

ОСОБА_11

Згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1