АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1035/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська універсальна база2001» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська універсальна база-2001» до Приватного підприємства «Оцінка-експо», третя особа: Міністерство юстиції України Центральний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання звіту про оцінку майна недійсним, -

в с т а н о в и л а :

01 березня 2017 року ТОВ «Черкаська універсальна база-2001» звернулось до суду із позовом до ПП «Оцінка-експо», треті особи: Міністерство юстиції України Центральний відділ державної виконавчої служби, Головне територіальне управління юстиції у Черкаській області про визнання звіту про оцінку майна недійсним.

При цьому, позивач вказав, що 06.02.2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було вчинено виконавчий напис, згідно з яким звернено стягнення на комплекс, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Молоткова, 85 та належить ТОВ «Універсальна база-2001», з метою задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Промекономбанк» у розмірі 1 348 259 грн. 79 коп. за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного майна.

30 вересня 2016 року за вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження Центральним відділом ДВС.

В ході проведення виконавчих дій для оцінки заставного майна було залучено ПП «Оцінка-Експо».

Згідно звіту про оцінку майна від 06.02.2017 року, що виконане відповідачем, ринкова вартість заставного майна становить 1 655 972 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з визначеною вартістю майна та керуючись ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», позивач оскаржив в судовому порядку виконаний відповідачем звіт про оцінку майна від 06.02.2017 року та просив визнати його недійсним.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року у відкритті провадження за вказаним позовом відмовлено у звязку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ТОВ «Черкаська універсальна база-2001» просить ухвалу скасувати як незаконну та таку, що порушує процесуальне право. Просить справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не враховано, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця оцінювача, а не актом держвного органу. Тому апелянт вважає, що даний спір в частині оскарження оцінки майна підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Заслухавши доводи апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що предметом спору є оскарження Звіту про оцінку майна від 06.02.2017 року, проведеного в рамках виконавчого провадження, відкритого Центральним відділом ДВС Черкаського МУЮ 30 вересня 2016 року на підставі виконавчого напису нотаріуса про стягнення боргу з ТОВ «Черкаська універсальна база-2001» на користь ПАТ «КБ «Промекономбанк» у розмірі 1 348 259 грн. 79 коп. за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна.

Частиною 2 статті 74 Закону України від 02.06.2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Також відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже суд першої інстанції обґрунтовано керувався п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження є правильним, але не впливає на законність ухваленого судом першої інстанції рішення.

Як вказано у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди мають враховувати, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним субєкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та субєктом оціночної діяльності.

Разом з тим, необхідно враховувати, що дане виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса, що відповідно до вказаної вище ч. 2 ст. 74 Закону України № 1404-VIII передбачає розгляд таких скарг в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів погоджується з ухвалою районного суду а апеляційну скаргу відхиляє як безпідставну.

Керуючись ст. ст. 303,307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаська універсальна база2001» відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :