Справа № 333/2162/17
Провадження № 2/333/1465/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16 травня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Варнавської Л.О.,

при секретарі: Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

20.04.2017 року позивач звернувся до Запорізької міської ради про визнання права власності.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві власності належить будинок № 26 по вул. Російській в м. Запоріжжі. Право власності ОСОБА_2 набув на підставі: свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 09.08.1994 року № 2-2531 на 13/40 часток будинку; договір дарування, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 20.04.2007 року № 2-658 на 13/40 часток; свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок № 108 від 06.02.1991 року на 7/20 часток будинку. Право власності було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за правилами, що діяли на момент набуття права власності, що підтверджується листом ТОВ «ЗМБТІ». Зміни щодо особи власника будинку були внесені і до технічного паспорту на будинок. З 01.01.2013 року введено новий порядок реєстрації права власності на нерухоме майно. Для внесені інформації про право власності ОСОБА_1 на будинок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень було встановлено, що оригінал свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок № 108 від 06.02.1991 року втрачено. На звернення ОСОБА_2 до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради отримано відповідь, про неможливість видачі дублікату свідоцтва, так як ліквідований орган, який видав зазначене свідоцтво. Тому, позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на 7/20 житлового будинку № 26 по вул. Російській в м. Запоріжжі у звязку із втратою правовстановлюючого документа свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок № 108 від 06.02.1991 року.

У судове засідання позивач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримував в повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник Запорізької міської ради ОСОБА_3 до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечувала проти позову.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

За вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 09.08.1994 року № 2-2531 ОСОБА_1

отримав 13/40 часток будинку № 26 по вул. Російській в м. Запоріжжі (а.с. 7).

Згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 20.04.2007 року № 2-658 ОСОБА_1 одержав у власність 13/40 часток зазначеного житлового будинку (а.с. 8-10).

З копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок № 108 від 06.02.1991 року встановлено, що ОСОБА_1 дійсно видано у приватну власність 7/20 житлового будинку № 26 по вул. Російській в м. Запоріжжі (а.с. 6).

Одержання ОСОБА_1 зазначених вище частин будинку підтверджено також копією технічного паспорту, інвентаризаційна справа № 34862 (а.с. 11-16), листом ТОВ «ЗМБТІ» № 3337 від 30.03.2017 року (а.с. 18).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, ОСОБА_1 підтверджено, що йому 06 лютого 1991 року було видано свідоцтво про право приватної власності на 7/20 частин житловий будинок № 26 по вул. Російській в м. Запоріжжі, тому позов, на думку суду, є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК, ст. 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 право власності на 7/20 частин житлового будинку № 26 по вул. Російській в м. Запоріжжі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська