Ухвала

Іменем України

28 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її рідна сестра - ОСОБА_4, яка за життя, 07 листопада 2001 року, склала заповіт, яким заповіла усе майно їй. Проте, після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона дізналася про те, що ОСОБА_4 15 грудня 2012 року склала ще один заповіт, яким заповіла своє майно ОСОБА_3

Посилаючись на те, що волевиявлення ОСОБА_4 при укладенні заповіту від 15 грудня 2012 року не було вільним і не відповідало її волі, а також на те, що приватним нотаріусом порушені вимоги закону щодо форми та порядку посвідчення заповіту, ОСОБА_2 просила визнати цей заповіт недійсним.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 07 листопада 2001 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2

15 грудня 2012 року ОСОБА_4 склала новий заповіт, яким заповіла усе своє майно ОСОБА_3 У зв'язку з хворобою заповідача заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вдома, підписаний на прохання заповідача ОСОБА_6 у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла.

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилалась на те, що волевиявлення ОСОБА_4 при укладенні заповіту від 15 грудня 2012 року не було вільним і не відповідало її волі, а також на те, що приватним нотаріусом порушені вимоги закону щодо форми та порядку посвідчення заповіту, оскільки ОСОБА_4 не хворіла, а тому підписання заповіту іншою особою в присутності свідків не вимагалося.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст. 207 цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1, 2 ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Аналогічна норма міститься у ст. 45 Закону України «Про нотаріат».

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 на час посвідчення заповіту тяжко хворіла і саме через хворобу не могла самостійно підписати заповіт та попросила це зробити ОСОБА_6 у присутності двох свідків, особи яких нотаріусом перевірені, їхні підписи засвідчені.

При цьому посвідчення заповіту поза межами робочого місця, за місцем проживання заповідача нотаріуса відповідають вимогам ст. 41 Закону України «Про нотаріат» та п. п. 2-4 глави 1 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки це пов'язано з хворобою заповідача.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 16 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Умнова