Справа № 761/8568/17
Провадження № 2-з/761/509/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м,Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_2 (далі позивач) із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання вчинити дії. Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб «Тойота Камри» номер шасі НОМЕР_1, 2014р.в. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2017 року заяву про забезпечення задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідачем ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково, ухвалу шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2017р. скасовано, а питання забезпечення позову передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

13.12.2017.р. ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено заяву про самовідвід судді Макаренко І.М., а заяву про забезпечення позову передано 18.12.2017р. відповідно до розпорядження про автоматичний розподіл судді Мальцеву Д.О.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши витяг з матеріалів позовної заяви, матеріали заяви про забезпечення позову, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21.09.2017року, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Отже, вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Представник позивача належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову та не надав відповідних доказів такої необхідності, зокрема, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Таким чином, заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку передбаченому ст.ст.351-356 ЦПК України.

Суддя: