Справа № 346/3246/17
Провадження № 2/346/1616/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Бирич Н.В.,

з участю секретаря: Вербіщук О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що 06 жовтня 2016 року померла її сестра, ОСОБА_3. Померла залишила заповіт, згідно якого належну їй вкартиру в АДРЕСА_1, заповіла їй, позивачу, а належні їй грошові вклади по рахунках №08556 та №6220 в філіалі №071 Коломийського відділення №6341 Ощадного банку України заповіла своєму синові, відповідачу по справі, ОСОБА_2 21.04.2017 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади на ім"я ОСОБА_2, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру позивачу було відмовлено у зв"язку з розбіжностями в прізвищах власників квартири, свідоцтві про смерть та заповіті. Вказує, що вона народилася 17.01.1951 року і її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Спадкодавець ОСОБА_7 (дівоче ОСОБА_6) народилася 30.07.1936 року і її батьками теж були ОСОБА_8 та ОСОБА_6. Даний факт підтверджує те, що померла була її рідною сестрою. 14.08.1979 року вона змінила прізвище на "Чупірчук" в зв"язку з одруженням. ЇЇ сестра теж була одружена з ОСОБА_9, однак 26.05.1981 року шлюб між ними було розірвано та після розірвання шлюбу сестра залишила собі прізвище "Думітрак", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, яке складено на російській мові де в графі "після розірвання шлюбу присвоєно їй прізвище "Думитрак (російською)".У свідоцтві про право власності на житло від 24.03.1993 року Бюро по приватизації державного житлового фонду м. Коломиї посвідчує, що квартира по вул. Січових Стрільців, 103 кв.96, дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Даний факт підтверджується і випискою з інвентаризаційних матеріалів, яка видана ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної документації" від 25.01.2017 року, де зазначено, що квартира АДРЕСА_2 (103) в м. Коломия належить по 1/2 частині ОСОБА_10 та ОСОБА_11 В обох документах спадкодавець записана, як "Думитрак", а не "Думітрак". Згідно з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.01.2004 року власником 1/2 частки квартири, що знаходиться в м. Коломия по вул. С.Стрільців (вл. Леніна) буд.33 кв.96 є ОСОБА_3. Крім того, як вбачається з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_2 (103), що в м. Коломия по даній адресі були зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 знята з реєстрації в зв"язку зі смертю. Згідно з свідоцтвом про народження відповідача його батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_3. Всі записи в свідоцтві про народження зроблені російською мовою, де прізвище спадкодавця записано як "Думитрак"(російською), що в перекладі на українську "Думітрак" . Враховуючи все вищенаведене, можна зробити висновок, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 одна й та ж особа. Вказує, що вона прийняла спадщину за заповітом, оскільки після смертіспадкодавця ОСОБА_3 вступила в управління спадковим майном, а також у встановлений законом термін звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Відповідач по справі, який має право на обов"язкову частку, не претендує на спадкове майно, тобто на1/2 частину квартири, що знаходиться в м. Коломия по вул. С.Стрільців,33/96. Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 право власності за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 06.10.2016 року, а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

В судове засідання позивач не з'явилася, однак представник позивача подала в суд заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, однак представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника, позов визнає та не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири. яка знаходиться в АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, врахувавши заяви представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що 06.10.2016 року померла ОСОБА_3, про що 12 жовтня 2016 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області складений відповідний актовий запис за №500 (а.с.22). ОСОБА_3 27 квітня 2004 року склала заповіт, який 27.04.2004 року посвідчений приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу ОСОБА_12, згідно якого належну їй квартиру №96, що знаходиться в м. Коломия по вул. Січових Стрільців №33 Івано-Франківської області заповіла позивачу по справі, ОСОБА_1, належні їй грошові вклади по рахунках №08556, №6220 заповіла відповідачу по справі, ОСОБА_2 (а.с.21).

21.04.2017 року приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади на ім"я ОСОБА_7 (а.с.23).

Постановою приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_4 вих.№201/02-31 від 21.04.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом оскільки є розбіжності в прізвищах власників квартири, свідоцтві про смерть та заповіті (а.с.19).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 24.03.1993 року Бюро по приватизації державного житлового фонду м. Коломиї посвідчує, що квартира по вул. Січових Стрільців, 103 кв.96, дійсно належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.6).

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів, яка видана ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної документації" вих.№57842 від 25.01.2017 року, зазначено, що квартира АДРЕСА_2 (103) в м. Коломия належить по 1/2 частині ОСОБА_10 та ОСОБА_11М(а.с.7)

Згідно з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.01.2004 року власником 1/2 частки квартири, що знаходиться в м. Коломия по вул. С.Стрільців (вул. Леніна) буд.33 кв.96 є ОСОБА_3 (а.с.8)

Крім того, як вбачається з будинкової книги на квартиру АДРЕСА_2 (103), що в м. Коломия по даній адресі були зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 знята з реєстрації в зв"язку зі смертю (а.с.9-10) .

Згідно із п.23Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст.328,392,1216,1261 ЦК Українита керуючись ст.ст.197 ч.2, 209,213-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 06.10.2016 року, а саме на 1/2 частину квартири №96, яка знаходиться по вул. Січових Стрільців, 33, в м. Коломия Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Бирич Н. В.