Справа № 462/1839/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Залізничний районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Петришин Г.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи про розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Альфа-Банк» 10.03.2017р. звернулося в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №401583804 від 10.02.2014р. у розмірі 7292 грн. 06 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 10.02.2014р. ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 6795,56 грн., у строк з 10.02.2014р. Відповідно до умов договору, відповідачка зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до такого. ПАТ «Альфа-Банк» свої зобовязання за кредитним договором виконало в повному обсязі, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки. Однак, у порушення умов договору, відповідачка зобовязання по погашенню кредиту та сплаті визначених відсотків за користування кредитними коштами не виконує, згідно обумовленого Графіку, чому ПАТ «Альфа-Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №401583804 від 10.02.2014р., що станом на 19.02.2016р. становить 7292 грн. 06 коп., в тому числі 6345,67 грн. заборгованості за кредитом, 0,39 грн. заборгованості по відсотках, 146 грн. комісії та 800 грн. штрафу.

ОСОБА_1 10.05.2016р. подала до суду зустрічний позов, в якому просить розірвати кредитний договір №401583804 від 10.02.2014р., укладений між нею та ПАТ «Альфа-Банк». Свої вимоги мотивує тим, що 10.02.2014р. між нею та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір на виготовлення склопакету №АХ-4521, відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 зобовязувався організувати роботи по виготовленню та передачі ОСОБА_1 у власність ПВХ конструкцій, а вона в свою чергу, як замовник, зобовязалася оплатити вартість ПВХ конструкцій, Крім того, з метою розрахунку за виконання робіт по вказаному договору 10.02.2014р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір №401583804, за умовами якого ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 6795,56 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,01 % річних та остаточною датою повернення кредиту 11.02.2016р. Вказаний кредит надавався шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок №1430. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2014р. визнано недійсним договір на виготовлення склопакету №АХ-4521 від 10.02.2014р. На даний час продукція, згідно договору №АХ-4521, а саме ПВХ конструкція, не виготовлена та у власність ОСОБА_1 не передана, коштів за кредитним договором вона не отримувала та в силу п.3 Розділу 2 «Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк»» не повинна була отримувати, доказів надання коштів ОСОБА_1 за кредитним договором чи перерахування таких ФОП ОСОБА_2 банком також не надано, а тому у ПАТ «Альфа Банк» немає жодних підстав для звернення до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Представник ПАТ «Альфа-Банк», що є також правонаступником ТОВ „Кредитні ініціативи в судовому засіданні первісний позов підтримала, а проти зустрічного позову заперечила, зазначивши, дала пояснення аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Вважає, що позов ОСОБА_1 є безпідставним і таким, що не відповідає умовам кредитного договору №401583804 від 10.02.2014р. та дійсним обставинам справи. Просить первинний позов задовольнити, а в зустрічному позові відмовити.

ОСОБА_1 та її представник зустрічний позов підтримали, а проти первісного позову заперечили, зазначивши, що дійсно 10.02.2014р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір на виготовлення склопакету №АХ-4521, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 зобовязувався організувати роботи по виготовленню та передачі їй у власність ПВХ конструкцій, а ОСОБА_1 в свою чергу зобовязалася оплатити вартість ПВХ конструкцій. З метою розрахунку за виконання робіт по вказаному договору, 10.02.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 у квартирі останньої було укладено кредитний договір №401583804 на суму 6795,56 грн., за умовами якого ОСОБА_1 надавався кредит шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок №1430. Оскільки примірник кредитного договору, який підписала ОСОБА_1 не був читабельний, то з нього неможливо було побачити, який саме ФОП там зазначений ОСОБА_2 чи інша фізична особа- підприємець. За наведеного вважають, що ПАТ «Альфа-Банк» істотно порушило умови кредитного договору, не перерахувавши кошти ні ОСОБА_1, ні ФОП ОСОБА_2 На даний час виготовленої продукції, згідно договору №АХ-4521 від 10.02.2014р. у ОСОБА_1 немає та коштів за кредитним договором вона не отримувала. Просять зустрічний позов задовольнити, а в первісному позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, оглянувши цивільну справу №466/2107/14-ц, суд прийшов до висновку, що первісний позов до задоволення не підлягає, а зустрічний позов є підставним з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Як встановлено судом, 10.02.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» таОСОБА_1 було укладено кредитний договір №401583804, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 6795,56 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1% річних та остаточною датою повернення кредиту 11.02.2016р. Кредит надавався для оплати/часткової оплати товарів згідно з переліком, що вказаний в специфікації №401583804 від 10.02.2014р. або в листі-гарантії до цього Договору в загальній сумі 6116,00 грн., шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок №1430.

Також встановлено, що 10.02.2014р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір №АХ4521, за умовами якого ФОП ОСОБА_2 (виконавець) зобовязався організувати роботи по виготовленню та передачі у власність віконних ПВХ конструкцій, а остання зобов'язалася оплатити їх вартість, що становить 6796,16 грн.

14.11.2016р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ „Кредитні ініціативи було укладено договір факторингу №4-АБ/КІ /а.с.168-174/, за умовами якого Фактор зобовязується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а клієнт зобовязується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься в додатку №1 до Договору.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2014р. визнано недійсним договір №АХ 4521 від 10.02.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2; визнано недійсним кредитний договір №401583804 від 10.02.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та стягнуто з ПАТ «Альфа Банк» 490 гривень сплачених ОСОБА_1 згідно умов кредитного договору №401583804 від 10.02.2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.12.2014р. залишено без змін.

За змістом цього рішення, підставою для визнання недійсним договору №АХ 4521 від 10.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 стало те, що ОСОБА_1 не отримувала у власність ПВХ конструкцій за вказаним договором, то відповідно, вона не повинна сплачувати кошти за те, що вона не отримувала, а також з підстав, передбачених ч.1 ст.203, ст.ст. 215, 216 ЦК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2015р. ухвалу апеляційного суду Львівської області від 12.12.2014р. в частині в частині залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2014р. про визнання недійсним кредитного договору від 10.02.2014 року №401583804, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та ОСОБА_1, скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24.11.2015р. рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2014р. скасовано в частині визнання недійсним кредитного договору №401583804 від 10.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк», та стягнуто з ПАТ «Альфа Банк» 490 грн. і в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа Банк» про визнання недійсним кредитного договору №401583804 від 10.02.2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа Банк» та стягнено з ПАТ «Альфа Банк» 490 грн., сплачених ОСОБА_1 згідно з умовами кредитного договору №401583804 від 10.02.2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умов кредитного договору №401583804 від 10.02.2014р. позичальником кредитних коштів являється ОСОБА_1, однак з доданих до матеріалів справи копій меморіальних ордерів №18868 та №18872 від 11.02.2014р. вбачається, що останнім отримувачем безготівкових кредитних коштів є ФОП ОСОБА_3, який не виступає стороною кредитного договору.

Однак, умовами кредитного договору, зокрема п.3 Розділу 2 «Загальні умови споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк»», який є невідємною частиною кредитного договору встановлено, що зобовязання Банку по наданню Позичальнику Кредиту виникає у день настання відкладальної обставини, якою є надання Банку документів, що підтверджують передачу товару Позичальнику і сплату ним авансу (за наявності) та має бути виконане Банком не пізніше наступного банківського дня з дати настання такої відкладальної обставини шляхом перерахування кредитних коштів за вказаними Сторонами реквізитами.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Саме така правова позиція є в постанові судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі № 6-75цс13.

Відповідно до ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Досліджуючи питання чи є істотним порушення банком умов спірного кредитного договору, суд встановив, що хоча договір №АХ4521 на виготовлення ПВХ конструкцій ОСОБА_1 заключила з ФОП ОСОБА_2, в той же час ПАТ «Альфа-Банк» перерахувало безготівкові кошти на поточний рахунок ФОП ОСОБА_3, який вказаний як продавець, при цьому банк, не спростовуючи цієї обставини, вважає, що його діями не порушені права ОСОБА_1

З пояснень ОСОБА_1 та її представника встановлено, що кредитний договір №401583804 від 10.02.2014 року було укладено в приміщенні квартири ОСОБА_1, і оскільки примірник такого був не читабельним, то на момент його укладення ОСОБА_1 очікувала, що кошти будуть перераховані ФОП ОСОБА_2, як виконавцю її замовлення за договором №АХ-4521 від 10.02.2014р., а не ФОП ОСОБА_3

За наведеного, та враховуючи те, що ОСОБА_1 значною мірою позбавлена того, на що вона розраховувала при укладені кредитного договору, та таким істотним порушенням договору банком їй завдано шкоду, яка не дозволяє ОСОБА_1 отримати очікуване при укладені кредитного договору, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_1 є підставним і таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки кредитний договір №401583804 від 10.02.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк» підлягає розірванню, то в силу вимог ст.653 ЦК України позов ТОВ „Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401583804 від 10.02.2014 року до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України і ст.ст. 651, 652, 653 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 401583804 від 10.02.2014 року відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи про розірвання кредитного договору задовольнити.

Розірвати кредитний договір №401583804 від 10.02.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк».

Стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» в користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд, що його ухвалив, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: