Провадження № 4-с/638/195/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі

Головуючого судді Наумової С.М. ,

За участю секретаря Крупенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на бездіяльність держаного виконавця Шевченківського (Дзержинського) відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2017 року заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Шевченківського ( раніше Дзержинського) відділу державної виконавчої служби міста Харкова головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

Обгрунтовуючи скаргу заявник зазначив, що у провадженні Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області перебувало виконавче провадження за №38105489 щодо примусового виконання виконавчого листа від 06.03.2013р. №2011/18814/2012, 2/2011/7085/2012, виданого 15.05.2013р. Дзержинським районним судом м. Харкова, про стягнення на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до вказаного виконавчого листа, було стягнуто з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від всіх видів прибутку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 21 листопада 2012 року.

12.04.2013 року стягувач ОСОБА_4 звернулася до Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ з заявою про прийняття виконавчого документа.

17.05.2013 року стягувач ОСОБА_4 подала до Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ заяву, в якій просила для забезпечення реального виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 06.03.2012 р/н, накласти арешт на все майно боржника в межах суми заборгованості.

23.05.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38105489 про стягнення з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від всіх видів прибутку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 21 листопада 2012 року.

31.05.2013 року державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до вказаної постанови, для забезпечення реального виконання рішення суду, було накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 в межах суми заборгованості в розмірі 2 825, 25грн.

Також, 25.05.2015 року державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_5 було винесено постанову про розшук майна боржника. Відповідно до вказаної постанови, було оголошено у розшук Транспортний засіб MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, держ. номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1.

19.01.2016 року до Дзержинського відділу ДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області надійшла заява стягувача ОСОБА_4 з проханням закінчити виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа.

19.01.2016 року державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС ХМУЮ ОСОБА_6 було винесено постанову про припинення розшуку автомобіля MITSUBISHI LANCER, 2008 року випуску, держ. номерний знак НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_1.

02.09.2016 року, на підставі заяви стягувача ОСОБА_4 закінчити виконавче провадження на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скаржник просить зобовязати державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області зняти арешт зі всього рухомого майна ОСОБА_1 в межах суми заборгованості 2 825,25грн. (ІПН НОМЕР_2)і

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав та просив задовольнити.

Стягувач ОСОБА_4 прози задоволення скарги заперечувала.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

Зясувавши обставини справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 своєї постанови № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» наголошує, що «при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вжити передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12».

З аналізу статті 11 Закону «Про виконавче провадження» випливає, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини другої статті 25 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною першою статті 27 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені чстиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Суд встановив, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна встановлено, що на ОСОБА_1 накладено арешт рухомого майна на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №38105489, від 31.05.2013 року. Відповідно до вказаної постанови, для забезпечення реального виконання рішення суду, було накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_1 в межах суми заборгованості в розмірі 2 825, 25грн.

02.09.2016 року, на підставі заяви стягувача ОСОБА_4 закінчити виконавче провадження на підставі п. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт із такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Керуючись статтями 383-389 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби м. Харкова головного територіального Управління юстиції у Харківській області задовольнити.

Зобовязати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області зняти арешт зі всього рухомого майна ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) в межах суми заборгованості 2 825,25грн., накладений постановою від 31.05.2013 року державного виконавця Дзержинського відділу ДВС м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М. Наумова