ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/359/17
провадження № 2/753/2662/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"03" травня 2017 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі

судді Вовка Є.І.,

при секретарі Германенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

У вказаному позові ОСОБА_2 просила щодо зміни розміру додаткових витрат на навчання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в цивільній справі №2-7017/11, з 150 грн. щомісячно на 230 грн. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2016 року і до закінчення навчання у цій гімназії (Київській гімназії №315) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зокрема зазначила.

Додаткові витрати на навчання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Київській гімназії №315, стягуються на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в цивільній справі №2-7017/11, у розмірі 150 грн. (половини щомісячної вартості цього навчання) щомісячно починаючи з 01 вересня 2011 року і до закінчення навчання у цій гімназії (Київській гімназії №315) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у цій гімназії і на даний час, проте з 01 вересня 2016 року наявні підстави щодо стягнення вказаних додаткових витрат саме у збільшеному розмірі за минулий період - з 01 вересня 2016 року, оскільки оплата за вказане навчання згідно з квитанціями становить по 460 грн. щомісячно, яку сплачує ОСОБА_5 одержувачу - Гімназії №315 з 01 вересня 2016 року.

Оскільки аліментів та виплат щодо вказаних додаткових витрат, які сплачує ОСОБА_3 на утримання вказаної дитини - не вистачає, добровільно збільшити кошти на додаткові витрати на дитину відповідач відмовляється, позивач вимушена звернутись до суду.

З документів щодо заробітної плати ОСОБА_3 вбачається, що остання перевищує 20000 грн. і сягає розміру 31344 грн. на місяць (за липень 2016 року).

У письмовій заяві позивач підтримала позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, просила позов задовольнити.

У дане судове засідання представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не з»явилися, заперечень проти зустрічного позову не надали (який було з додатками надано останнім ще у судовому засіданні по цій справі, яке відбулося 24 квітня 2017 року, коли останні і були ознайомлені з цими документами - журнал судового засідання від 24.04.2017 року).

Вивчивши всі матеріали справи, враховуючи положення ч.2 ст.64 ЦПК України, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З положень ст.180 Сімейного Кодексу України вбачаються, що обидва з батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України).

Відповідно до ст.21 Конституції України, усі люди є рівні у своїх правах.

Додаткові витрати на навчання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Київській гімназії №315, стягуються на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в цивільній справі №2-7017/11, у розмірі 150 грн. (половини щомісячної вартості цього навчання) щомісячно починаючи з 01 вересня 2011 року і до закінчення навчання у цій гімназії (Київській гімназії №315) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у цій гімназії і на даний час.

Крім того, на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в цивільній справі №2-7017/11, аліменти у розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 05.07.2011 року і до досягнення повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України: обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою; обставини, визнані судом загальновідомими не потребують доказування; обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, належність стягнення на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 саме половини вартості вказаного навчання встановлена згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в цивільній справі №2-7017/11, яке набрало законної сили (копія а.с.12).

Згідно статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотні значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

З копії довідки щодо заробітної плати ОСОБА_3 (а.с.19) вбачається, що його середньомісячна заробітна плата за період з 24 березня 2016 року по 30 листопада 2016 року перевищує 15000 грн. і навіть сягає розміру 32120 грн. 44 коп. на місяць (за липень 2016 року), що вочевидь надає підстави вважати щодо наявності можливості у ОСОБА_3 виконувати всі заявлені платежі на виконання батьківських обов"язків, і наявність на утриманні останнього ще і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14, 15), не перешкоджає цьому, враховуючи відповідний загальновідомий розмір прожиткового мінімуму в Україні для кожної з вищевказаних осіб, а також і для дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_9 (а.с.13), при цьому, фактичних даних щодо майбутніх витрат ОСОБА_3 на будь-яке лікування не надано.

Положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.91 р.) передбачено: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Проаналізувавши наведені дані, наявність обов»язку щодо утримання вказаної дитини у обох батьків, необхідності вказаної допомоги ОСОБА_2, суд вважає, що позов належить задовольнити частково, а саме: змінити розмір додаткових витрат на навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в цивільній справі №2-7017/11, з 150 грн. щомісячно на 230 грн. щомісячно (що становить саме половину вартості навчання цієї дитини у Київській гімназії №315), починаючи з 24 квітня 2017 року і до закінчення навчання у цій гімназії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти позовних вимог належить відмовити як у безпідставних. Так, ОСОБА_2 не доведена наявність підстав щодо стягнення вказаних додаткових витрат саме у збільшеному розмірі за минулий період - з 01 вересня 2016 року, оскільки з наданих копій квитанцій щодо щомісячної сплати ОСОБА_2 по 460 грн. одержувачу - Гімназії №315, не зазначено періоду за який вони сплачені, що унеможливлює його визначення з 01 вересня 2016 року.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України - аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, належить стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 суму судового збору - 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208, 209, 214, 215, 228 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір додаткових витрат на навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 грудня 2011 року в цивільній справі №2-7017/11, з 150 грн. щомісячно на 230 грн. щомісячно, починаючи з 24 квітня 2017 року і до закінчення навчання у цій гімназії ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 суму судового збору - 640 грн.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: