Справа № 444/1662/17
Провадження № 2/444/867/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

з участю секретаря Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа : Орган опіки і піклування Жовківської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мотивуючи позовні вимоги тим, що 16.07.2011 року Куликівською селищною радою зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. За час шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Однак спільне життя між сторонами не склалося із-за різних поглядів на життя, на питання виховання дитини, ведення спільного господарства, зловживання відповідачем алкогольними напоями та незабезпечення сім'ї належними матеріальними умовами.

01.12.2015 року рішенням Жовківського районного суду Львівської області шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.Спору щодо визначення місця проживання дитини не було.

Зазначає, що після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю за адресою : АДРЕСА_1 Відповідач проживає в АДРЕСА_2 в будинку, який належить його сестрі, на даний час не працює.

Крім цього зазначає, що після розлучення і дотепер відповідач життям доньки не цікавився, не телефонував, не приїжджав, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, хоча жодних перешкод у спілкування з дитиною йому не чинилися. На сьогоднішній день дитині вже майже чотири роки, вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу не приїжджав, не вітав з днем народження, новорічними чи релігійними святами, не дарував подарунків, жодним іншим чином не проявляв своєї батьківської турботи та уваги.

Вказує, що всі питання щодо виховання та забезпечення дитини вирішуються без участі та підтримки з боку відповідача. Позивач офіційно працевлаштована, щомісячно отримує стабільний дохід.

Крім цього вказує, що ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6, з яким в дитини склались гармонійні відносини. Сім'я піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, їй забезпечені гідні умови проживання та дружня атмосфера оточення, яка сприяє належному зростанню та вихованню. Дитина - ОСОБА_3, відвідує дошкільний навчальний заклад № 2 м. Рава-Руська.

У зв'язку з чим позивач звернулась до суду та просить позбавити відповідача ОСОБА_2, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, прость такі заловолити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечила щодо позовних вимог позивача.

Вислухавши думку учасників судового процессу, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 164 ч. 1 ч. 2 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що 16.07.2011 року Куликівською селищною радою зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2. За час шлюбу у сторін народилася донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

01.12.2015 року рішенням Жовківського районного суду Львівської області шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.Спору щодо визначення місця проживання дитини не було.

Відповідно до копії довідки виданої Рава-Руським будинкоуправлінням № 3076 від 05.05.2017 року, донька ОСОБА_3, проживає разом з матір»ю і знаходиться на її утриманні.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до висновку Жовківської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, враховуючи те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо виховання дочки, не забезпечує її матеріально, не піклується про її життя та здоров»я, не дбає про її фізичний та моральний розвиток, беручи до уваги інтереси дитина, Жовківська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні дитини, підвищенні рівня її знань та оздоровлення дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовна заява є підставною і підлягає задоволенню, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дитини, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.