Справа № 305/2040/16-ц
Провадження по справі 2/305/251/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2017 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Тулик І.І.

за участі секретаря Шемота М.І.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 2 березня 2016 року в м. Рахів, по вул. Миру Закарпатської області сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідачки ОСОБА_2. Зокрема, остання керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz, д/н 3S38311, рухаючись заднім ходом, не переконалася в безпечності маневру, правим кутом заднього бампера зіткнулась з автомобілем НОМЕР_1. В результаті цієї аварії її автомобілю НОМЕР_1 завдано значних технічних пошкоджень. Вище вказана дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини відповідачки ОСОБА_2, яка керувала власним автомобілем. Про це свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, по яких Рахівським районним судом Закарпатської області 15 квітня 2016 року постановлено постанову відносно ОСОБА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та визнано її винною за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 цього ж Кодексу, яке виразилося в порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Згідно з актом виконаних робіт №296 від 6 травня 2016 року, та квитанцією №218313 від 6 травня 2016 року, виданих приватним підприємством «Автосервіс» вартість ремонту її автомобіля, становить 3500 гривень. Таким чином, враховуючи, що своїми винними діями відповідачка спричинила її автомобілю значні механічні пошкодження, на що нею потрачено кошти на його ремонт, вона змушена звернутися до суду за захистом свого права, оскільки відповідачка в добровільному порядку відмовляється відшкодувати завдану шкоду. На підставі викладеного просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3500 гривень, як завдану шкоду та судовий збір в сумі 551,20 гривень, сплаченого при подачі позову до суду.

Позивач, ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. В своїх показах зазначила, що ДТП сталася за кілька метрів від пішохідного переходу, навпроти готелю "Європа", звідки вона виїзджала з стоянки заднім ходом. В той час громадянка ОСОБА_1 їхала по дорозі. Після чого сталося зіткнення. Вийшовши з автомобіля побачила, що автомобіль трохи пошкоджено. Також зазначила, що до представника страхового агента на Україні, вона не зверталася. Згідна частково відшкодувати позивачці ті збитки, які нею спричинені внаслідок ДТП, а не ремонт всієї машини.

Представник відповідача, ОСОБА_3 в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у заперечені.

У заперечені поданому 02.02.2016 року ОСОБА_3, який діє як представник за угодою від імені та в інтересах відповідачки ОСОБА_2 посилається на те, що правова позиція позивачки не відповідає дійсним обставинам справи, розмір заподіяної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди визначений без відповідного обгрунтування та наведення доказів. Зокрема, позивачкою до матеріалів справи, як доказ, додано квитанцію №218313 від 06 травня 2016 року про вартість послуг наданих приватним підприємцем ОСОБА_4 за ремонт автомобіля на суму 3500 гривень та ОСОБА_5 виконаних робіт на автомобіль ВАЗ 21099, згідно якого було замінено ліве крило, підкрильник лівий передній, відрихтована передня дверна петля, проведено грунтовку двох елементів та фарбувальні роботи. Разом з тим, як убачається із Схеми місця ДТП, що сталася 02 березня 2016 року, видимими (зовнішніми) пошкодженнями транспортного засобу, які отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, зокрема автомобілем ВАЗ-21099, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є позивачка, являється ліве переднє крило збоку та слід тертя по передньому бамперу з лівої сторони. Згідно пункту 3 схеми місця ДТП, місцем зіткнення автомобілів є передня частина крила бамперу, весь удар прийшовся на передню ліву бокову частину автомобіля позивачки, у зв"язку із чим не були ушкодженими передні ліві дверцята, а отже петля дверна, рихтування якої згідно акту провадив ремонтний майстер, пошкодженою під час саме цієї ДТП не була. У зв"язку із наведеним вважає, що розмір шкоди, яку встановила позивачка є необгрунтованою та безпідставною. На підставі наведеного вважає, що позов до задоволенгня не підлягає у зв"язку з відсутністю застосування норм матеріального закону, необгрунтованості позову та його недоведеності.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що не бачив самого ДТП, а лише бачив коли автомобілі були пошкоджені. Було пом"ято ліве крило, яке фактично підлягало рихтовці, однак оскільки воно не таке дороге то можливо його поміняти.

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що теж не бачив як сталося ДТП, однак одразу після ДТП підійшов на місце і разом з ОСОБА_2 хотів домовитися з гр. ОСОБА_1 про добровільне відшкодування завданих збитків. На автомобілі ОСОБА_1 було пом"яте переднє ліве крило та частина передньої лівої дверки.

Заслухавши пояснення сторін, взявши до уваги заперечення, покази свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

У відповідності із положеннями ч.2, ч.5 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Законодавець положеннями пункту 1 частини 1 статті 22 ЦК України передбачає відшкодування винним збитків та майнової шкоди потерпілій особі, якими являються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ході судового дослідження достовірно встановлено, що 2 березня 2016 року, близько 13:20 год., в м. Рахів, по вул. Миру, Закарпатської області, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки "Mercedes-Benz", д/н 3S38311, рухаючись заднім ходом, не переконалась в безпечності маневру, правим кутом заднього бампера зіткнулася з автомобілем НОМЕР_3, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_2 порушила п. 10.9 Правил дорожнього руху України.

За обставинами вказаного ДТП відносно ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення, за наслідком розгляду якого постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області 15 квітня 2016 року відповідача ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності по обставинам вказаної ДТП, визнано винною та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Дана постанова суду відповідачем не оскаржувалась та 26.04.2016 року набула законної сили.

З урахуванням п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування шкоди. Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП є доведеною і не підлягає розгляду в даному судовому процесі.

Внаслідок вказаного ДТП позивачу ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду, яка спричинена пошкодженням транспортного засобу марки "ВАЗ 21099", д/н НОМЕР_4.

Визначаючи розмір шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача суд виходить з наступного.

Розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу ОСОБА_1, а саме вартість відновлених робіт та вартість запчастин пошкодженого автомобіля НОМЕР_5 складає 3500 грн., що підтверджується ОСОБА_5 виконаних робіт на автомобіль ВАЗ 21099 складеного приватним підприємцем ОСОБА_4

Згідно квитанції №218313 від 06 травня 2016 року позивачка ОСОБА_1 сплатила 3500 гривень приватному підприємцю ОСОБА_4 за ремонтні роботи пошкодженого автомобіля марки ВАЗ 21099.

З показів сторін, судом достовірно встановлено, що страхове відшкодування ОСОБА_1 за пошкоджений 02 березня 2016 року у ДТП автомобіль НОМЕР_3 - не сплачувалося.

Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на те, що позивачка ОСОБА_1 не скористалася своїм правом звернення до Чеської підприємницької страхової компанії з метою відшкодування збитків виходячи з наступного.

Відповідно до правової позиції ВСУ від 26 жовтня 2016 року, у справі № 6-954цс16 потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобовязання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За вказаних обставин, суд вважає, що позовна вимога про відшкодування позивачу з відповідача шкоди у сумі 3500 гривень, як вартість відновлювальних робіт транспортного засобу, є обґрунтованою, доведеною та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 3500 (три тисячі п"ятсот гривень), як завдану шкоду.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4 551,20 (п"ятсот п"ятдесят одну гривню) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.