справа № 278/962/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності,
ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, яким просила визнати за нею право власності житловий будинок № 7 по вул. Чуднівській в с. Дениші Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері.
Сторони у судове засідання не зявились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, а також останній не заперечував проти заочного розгляду справи. В свою чергу, підстави неявки у судове засідання представника відповідача суду невідомі, хоча він був завчасно і належним чином повідомлений про день та час слухання справи.
За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки у судове засідання представника відповідача, належне його сповіщення про розгляд справи, відсутність заяви від останнього про розгляд справи за його відсутності та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.
22 червня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с.7-8). За життя остання склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачеві (а.с.5-6). Згідно довідки, виданої відповідачем 4 жовтня 2016 року (а.с.15) за спадкодавцем згідно погосподарської книги за 2011-2015 роки рахується спірний у справі житловий будинок № 7 по вул. Чуднівській в с. Дениші Житомирського району Житомирської області, право власності на який станом на 19 квітня 2017 року не зареєстровано (а.с.18). Позивач є єдиною спадкоємицею до майна її померлої матері (а.с.9).
Постановою нотаріуса від 8 грудня 2016 року (а.с.10) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на такий обєкт нерухомості та відсутністю зареєстрованого права власності на нього за спадкодавцем.
За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги.
Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України).
Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як зясовано, мати позивача за життя була фактичним власником спірного житлового будинку, однак належним чином оформити своє право власності на нього не встигла, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття нею права власності, як спадкоємцем за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України.
Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію Апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником.
Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 640,00 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15-16, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1220, ст. 1268, ст. 1276 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60, ст. 88, ст. 174, ст.ст. 212-215, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд,
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок власності № 7 по вул. Чуднівській в с. Дениші Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємицею за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла22 червня 2014 року.
Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 гривень.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян