Провадження № 2/638/4327/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретарів Перегудової В.Р., Голуб В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення попередніх умов праці, відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним Наказ №96-к від 24.03.2017 року та скасувати його; поновити попередні умови праці ОСОБА_1, обумовлені трудовим договором; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06.04.2010 року з ним відповідачем було укладено трудовий договір, було розяснено права та обовязки та умови праці на підприємстві. В період з 06.04.2010 року до моменту видання Наказу №96-к від 24.03.2017 року відповідно до нормативних документів підприємства позивач постійно працював в самостійному структурному підрозділі відповідача на посадах з безпосереднім підпорядкуванням Голові Правління начальник контрольно-ревізійного управління ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України», начальник управління контрольно-ревізійної роботи, начальник контрольно-ревізійної служби. При укладенні трудового договору для позивача мали особливе значення суттєві умови трудового договору, які можна розділити на три групи: трудова функція працівника (спеціальність, кваліфікація, посада); робоче місце (конкретний структурний підрозділ підприємства); інші істотні умови (системи і розміри оплати праці, пільги, режим роботи тощо). Визначення місця роботи з робочим місцем в конкретному структурному підрозділі «Контрольно-ревізійна служба» та з його спеціальною індивідуальною відзнакою статусом самостійного структурного підрозділу, вищим рівнем в організаційній структурі апарату управління відповідача, рівнем підпорядкування Голові Правління суттєва умова трудового договору для позивача. 16.05.2017 року посадові особи відповідача комісійно ознайомили позивача з оскаржуваним наказом №96-к від 24.03.2017 року «По особовому складу» про включення контрольно-ревізійної служби до складу управління внутрішнього аудиту та контролю на правах структурного підрозділу цього управління та переміщення позивача з 27.03.2017 року на підставі ч.2 ст.32 КЗпП України з контрольно-ревізійної служби до контрольно-ревізійної служби управління внутрішнього аудиту та контролю, у межах кваліфікації та посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних умов праці. Зазначає, що переміщення відбулось за його відсутності на роботі у звязку з тимчасовою втратою працездатності з односторонньою зміною умов трудового договору, про що позивача не було повідомлено не пізніше ніж за два місяці, як це передбачено трудовим законодавством, з позивачем такі умови не погоджувались та згоду на роботу за новими умовами він не надавав. Після ознайомлення з вказаним наказом, відповідачем не було до початку роботи за укладеним трудовим договором розяснено позивачу його права та обовязки та не було проінформовано під розписку про умови праці, не було визначено робоче місце тощо. Запис в трудовій книжці позивача відповідає умовам, на яких ним укладено трудовий договір та уточнено конкретне місце його роботи контрольно-ревізійна служба. Однак інші документи ПАТ «Укргазвидобування» відображають фактичні зміни, які відбулись в істотних умовах укладеного позивачем трудового договору зміну найменування посади з уточненням нового місця роботи. Лише 30.05.2017 року були затверджені нормативні документи, які регулюють роботу контрольно-ревізійної служби управління внутрішнього аудиту та контролю, з якими позивача ознайомив адвокат після отримання відповіді на адвокатський запит. Вказує, що згідно Положення про контрольно-ревізійну службу ПАТ «Укргазвидобування», затвердженого 03.11.2014 року «Контрольно-ревізійна служба» є самостійним структурним підрозділом та підпорядковується Голові Правління ПАТ «Укргазвидобування». Згідно Положення про контрольно-ревізійну службу управління внутрішнього аудиту та контролю ПАТ «Укргазвидобування», затвердженого 30.05.2017 року Головою Правління ПАТ «Укргазвидобування», «Контрольно-ревізійна служба» є структурним підрозділом управління внутрішнього аудиту та контролю та безпосередньо підпорядковується начальнику УВАК. Вказує, що у відповідача відбулась внутрішня реструктуризація в організації структури апарату управління. Фактично суттєво змінився правовий статус самостійного структурного підрозділу «Контрольно-ревізійна служба», на роботу в якому погоджувався позивач, який наказом №196 від 23.03.2017 року виключено зі штатного розкладу ПАТ «Укргазвидобування» та включено до штатного розкладу Управління внутрішнього аудиту та контролю ПАТ «Укргазвидобування». Таким чином, знизився рівень її ієрархії в структурі відповідача, рівень підпорядкування, ступінь самостійності, яким був наділений підрозділ, функції контрольно-ревізійної служби значно змінились, зокрема, за обсягом повноважень, що впливає на умови праці позивача за укладеним трудовим договором, чим грубо порушив трудове законодавство, в односторонньому порядку змінивши його умови. Зазначені умови праці не існували на момент укладення трудового договору і не були обумовлені трудовим договором між позивачем та відповідачем, з позивачем вони не погоджувались та згоду на працю за новими такими умовами він не надавав, про зміну умов праці не попереджався за два місяці.

Також позивач зазначає у позові, що внаслідок грубого порушення відповідачем трудового законодавства йому було заподіяно моральну шкоду, яка виражається в тому, що психологічна ситуація, яка виникла до незаконного переміщення на інше робоче місце, так і після цього факту, ще більш погіршила стан здоровя позивача та потребувала медичної допомоги. Вказані вище дії відповідача призвели до тяжких наслідків у вигляді розладу здоровя та довготривалої неодноразової госпіталізації. Окрім цього, суттєво змінились звичайні умови життя позивача. З 18.05.2017 року він постійно знаходиться в лікарняних закладах, де проходить лікування, через що втратив можливість вести звичайний спосіб життя, вільно спілкуватись з рідними та друзями, проводити з ними дозвілля та займатися спортом, оскільки перенесена хвороба потребує тривалого реабілітаційного періоду для поновлення фізичного та психологічного стану позивача. Позивач вимушений спілкуватись з адвокатом, надавати йому необхідну інформацію для здійснення захисту його прав, нервувати у звязку з підготовкою звернення до суду під час проходження лікування, що змушує його знаходитись в постійному нервово-емоційному стані, що негативно впливає на стан здоровя позивач. Крім того, дії відповідача призвели до значних матеріальних витрат на поновлення здоровя (ліки, додаткове харчування тощо.) Також зазначає, що після видання оскаржуваного наказу про переміщення та по даний час він змушений докладати багато зусиль, щоб переконати всіх, хто до нього звертається в тому, що його переміщення не є наслідком допущених ним порушень трудової дисципліни при виконанні своїх функціональних обовязків, а є наслідком неправомірних дій відповідача, оскільки для позивача має дуже вагоме значення його професійна репутація та ділові якості. Тому вважає, що виданням оскаржуваного наказу відповідачем завдано моральну шкоду, яка призвела до моральних та фізичних страждань, та заподіяла шкоди його діловій репутації шляхом заниження оцінки його професійної діяльності в очах колег, зниження престижу, репутації та підриву довіри до його діяльності.

Уповноваженим представником ПАТ «Укргазвидобування» надано до суду письмові заперечення, згідно яких відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що ОСОБА_1 працює в ПАТ «Укргазвидобування» з 07.04.2010 року на посаді начальника контрольно-ревізійного управління, з 07.06.2010 року на посаді начальника управління контрольно-ревізійної роботи, з 13.04.2011 року на посаді начальника контрольно-ревізійної служби. Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 24.03.2017 року №96-к «По особовому складу» на підставі ч.2 ст.32 КЗпП України переміщено з 27.03.2017 року з контрольно-ревізійної служби до контрольно-ревізійної служби управління внутрішнього аудиту та контролю, у межах кваліфікації та посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних умов праці. Відповідно до п.12.17.11 Статуту ПАТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 13.06.2016 року №38, Голова Правління затверджує організаційну структуру апарату управління Товариства (та надає копії організаційної структури та наказу про її затвердження акціонеру не пізніше трьох робочих днів з дати її затвердження), дочірніх підприємств Товариства, які засновані Товариством, філій, представництв та інших відокремлених підрозділів Товариства. Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 07.03.2017 року №152 затверджено організаційну структуру апарату управління ПАТ «Укргазвидобування». Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 23.03.2017 року №196 з метою приведення штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», затвердженої наказом від 07.03.2017 року №152, контрольно-ревізійну службу апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» включено до складу управління внутрішнього аудиту та контролю на правах структурного підрозділу цього управління та затверджено зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців апарату управління ПАТ «Укргазвидобування». Наказом від 24.03.2017 року №96-к, зокрема, ОСОБА_1 переміщено з 27.03.2017 року з контрольно-ревізійної служби до контрольно-ревізійної служби управління внутрішнього аудиту та контролю, у межах кваліфікації та посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних умов праці. Спеціальність, кваліфікація та найменування посади позивача при його переміщенні згідно з наказом відповідача залишились незмінними. Зазначає, що визначення організаційної структури, встановлення чисельності працівників і штатного розпису відноситься до виключної компетенції підприємства, яка реалізується власником або уповноваженим ним органом в порядку встановленому установчими документами, у звязку з чим підпорядкованість структурного підрозділу, його структурна самостійність, рівень ієрархії структурного підрозділу в структурі підприємства, тощо встановлюється виключно власником або уповноваженим ним органом на власний розсуд та жодним чином не впливає на суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікацію та найменування посади) працівників, зокрема, позивача. Ступінь професійної самостійності та відповідальності працівників, їх конкретне робоче місце також не є суттєвими умовами трудового договору. Переміщення позивача відбулося на тому ж підприємстві, у тій же місцевості, в інший структурний підрозділ, змін його істотних умов трудового договору при переміщенні за цим наказом не відбулося. Назва посади позивача відповідає класифікатору професій та при переміщенні в інший структурний підрозділ у тій же місцевості залишилась незмінною. Конкретний зміст, обсяг і порядок виконання робіт на кожному робочому місці встановлюється на підприємстві його локальними нормативними актами, при затвердженні яких власник має право звужувати коло обовязків порівняно з тим їх набором, що зазначений щодо відповідної професії в Довіднику кваліфікаційних характеристик професій працівників. Погодження з працівником потребує лише розширення його кола обовязків. Також зазначає, що внесення записів до трудової книжки про переміщення працівника не передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників. Тому вважає, що переміщення позивача на підставі наказу від 24.03.2017 року №96-к здійснено відповідачем у відповідності до вимог чинного трудового законодавства в межах умов трудового договору, із збереженням істотних умов праці, а тому підстави для визнання вказаного наказу незаконним відсутні.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності та взаємозвязку, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює в ПАТ «Укргазвидобування» на підставі наказу №131-к від 06.04.2010 року з 07.04.2010 року на посаді начальника контрольно-ревізійного управління, з 07.06.2010 року на посаді начальника управління контрольно-ревізійної роботи (наказ №270-к від 07.06.2010 року), з 13.04.2011 року на посаді начальника контрольно-ревізійної служби (наказ №87-к від 12.04.2011 року).

Відповідно до п.12.17.11 Статуту ПАТ «Укргазвидобування», затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів від 13.06.2016 року №38, Голова Правління затверджує організаційну структуру апарату управління Товариства (та надає копії організаційної структури та наказу про її затвердження акціонеру не пізніше трьох робочих днів з дати її затвердження), дочірніх підприємств Товариства, які засновані Товариством, філій, представництв та інших відокремлених підрозділів Товариства.

Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 07.03.2017 року №152 затверджено організаційну структуру апарату управління ПАТ «Укргазвидобування».

Наказом ПАТ «Укргазвидобування» від 23.03.2017 року №196 з метою приведення штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців апарату управління ПАТ «Укргазвидобування», затвердженої наказом від 07.03.2017 року №152, контрольно-ревізійну службу апарату управління ПАТ «Укргазвидобування» включено до складу управління внутрішнього аудиту та контролю на правах структурного підрозділу цього управління та затверджено зміни до штатного розкладу керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців апарату управління ПАТ «Укргазвидобування».

Наказом №96 від 24.03.2017 року у звязку із включенням контрольно-ревізійної служби до складу управління внутрішнього аудиту та контролю на правах структурного підрозділу управління, керуючись частиною другою статті 32 КЗпП України ОСОБА_1 з 27.03.2017 року було переміщено з контрольно-ревізійної служби до контрольно-ревізійної служби управління внутрішнього аудиту та контролю, у межах кваліфікації та посади,обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних умов праці. Підстава: службова записка начальника управління внутрішнього аудиту та контролю ОСОБА_2, наказ ПАТ «Укргазвтдобування» від 23.03.2017 року №196.

Зі змісту службової записки начальника управління внутрішнього аудиту та контролю ОСОБА_2 від 01.03.2017 року вбачається, що включення контрольно-ревізійної служби до складу управління внутрішнього аудиту та контролю запропоноване з метою комплексного підходу до впровадження системи внутрішнього аудиту та контролю та з метою недопущення дублювання функцій структурних підрозділів ПАТ «Укргазвидобування».

Про вказані зміни позивач дізнався 03.05.2017 року при ознайомленні з наказом про відпустку №365-к від 14.04.2017 року після виходу на роботу після перебування з 20.03.2017 року на лікарняному.

Як вбачається з матеріалів позову, 16.05.2017 року посадові особи відповідача ознайомили позивача з оскаржуваним наказом №96-к від 24.03.2017 року «По особовому складу» про включення контрольно-ревізійної служби до складу управління внутрішнього аудиту та контролю на правах структурного підрозділу цього управління та переміщення позивача з 27.03.2017 року на підставі ч.2 ст.32 КЗпП України з контрольно-ревізійної служби до контрольно-ревізійної служби управління внутрішнього аудиту та контролю, у межах кваліфікації та посади, обумовленої трудовим договором, із збереженням істотних умов праці.

Встановлено, що переміщення відбулось за відсутності позивача на робочому місці у звязку з тимчасовою втратою працездатності з односторонньою зміною умов трудового договору, про що позивача не було повідомлено та згоду на роботу за новими умовами ОСОБА_1 не надавав.

Відповідно до п.2.14 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок працівників», від 29.07.2015р. записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Згідно з примітками 1 та 2 Додатка «В» Класифікатора професій ДК 003:2010 затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 року №327, назви професій можуть бути розширені за потребою користувача термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови дотримання лаконічності викладення, якщо інше не передбачено у Класифікаторі професій чи відповідних законодавчо-правових актах.

Окрім того, до професій ( професійних назв робіт) можуть застосовуватися похідні слова за умови збереження галузевої та функціональної залежності, класифікаційних вимог, виключення дублювання, збереження коду новоутвореної професії.

Відповідно до наказу від 24.03.2017 року №96-к, який фактично є трудовим договором, позивач був переведений з самостійного структурного підрозділу «Контрольно-ревізійна служба» ПАТ «Укргазвидобування» в ПАТ «Укргазвидобування» на постійне робоче місце в структурний підрозділ Управління внутрішнього аудиту та контролю «контрольно-ревізійної служби управління внутрішнього аудиту та контролю» на посаду начальника.

Отже у відповідності до умов трудового договору та Класифікатора професій «начальник контрольно-ревізійної служби» є найменуванням посади, яку займав позивач і на яку він надав згоду постійно працювати у ПАТ «Укргазвидобування».

Як вбачається із зазначених вище наказів та змін штатних розписів, при переміщенні позивача фактично відбулась зміна робочого місця та найменування посади, які були обумовлені трудовим договором у відповідності до якого позивач постійно працював у відповідача на посаді начальника Контрольно-ревізійної служби.

Крім того, як вбачається з наданих суду документів, у звязку з переміщенням позивача на іншу посаду, відбулися зміни в істотних умовах його праці, зокрема, змінено місце роботи позивача, змінено трудову його функцію, змінено умову трудового договору, якою визначено порядок призначення на посаду і звільнення з посади, яка була обумовлена сторонами трудового договору, та інші істотні для позивача умови, що виходить за межі трудового договору.

Відповідно до змісту оскаржуваного наказу, переміщення позивача носить постійний характер, що відповідно до ст.ст.23,24 КЗпП України кваліфікується як укладення нового трудового договору на невизначений строк.

Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, передбачені угодою сторін.

Згідно ст.31 КЗпП України, власник або уповноважений ним на то орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленою трудовим договором.

Згідно зі статтею 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

У частині другій статті 32 КЗпП України вказано, що не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором.

Отже, з урахуванням зазначених норм власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору: в межах цих умов переміщення можливе, поза ним протизаконне. Таким чином, при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов договору, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади).

Саме таку правову позицію установив Верховний Суд України в Постанові від 16 грудня 2015 року, у справі №6-1178цс15, яка у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для виконання судами України.

При цьому законодавець визначає, що саме по собі переміщення не потребує згоди працівника, однак зазначає, що у звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою.

Таким чином, проведення власником заходів щодо зміни організації виробництва і праці це виключне повноваження власника. Водночас такі зміни не повинні означати примусу до праці. Така ситуація вирішується частиною третьою ст.32 КЗпП України шляхом покладення на власника обовязку попередити працівника за два місяці про майбутні зміни в організації виробництва і праці, а також про зміни істотних умов його праці, що викликаються змінами в організації виробництва і праці.

Суду не надано доказів, що зміна істотних умов трудового договору, укладеного відповідачем з позивачем проведена у звязку зі зміною в організації виробництва і праці на підприємстві та що такі зміни зумовлені обєктивними причинами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст.43 Конституції України, ст.21 та ст.31 КЗпП, суд вважає, що будь-яка зміна трудової функції позивача, робочого місця, місця роботи позивача, інших істотних умов праці, що виходить за межі трудового договору без згоди працівника не допускається.

Судом були надані рівні права сторонам процесу щодо подання доказів, їх дослідження і доведення перед судом їх переконливості.

Аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, доведеними, у звязку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 61, 79- 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати Наказ №96-к від 24.03.2017 року «По особовому складу».

Поновити попередні умови праці ОСОБА_1, обумовлені трудовим договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 30 000,00 грн. (тридцять тисяч грн. 00 коп.) в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2240,00 грн. (дві тисячі двісті сорок грн. 00 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн. (пятнадцять тисяч грн. 00 коп.), витрати позивача, що повязані з явкою до суду у розмірі 600,35 грн. (шістсот грн. 35 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні, мають право оскарження рішення у той же строк і порядку з моменту отримання його копії.

Головуючий: суддя О.В.Шишкін