Справа № 496/2379/17
Провадження № 2/496/1459/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі Ткаченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і просять за ними право власності на житловий будинок загальною площею 104,4 м2, житловою площею 64,8 м2, з надвірними спорудами: сарай, сарай, погріб, огорожа, що розташований за адресою: с. Усатове пров. Красний, 3 Біляївського району Одеської області по ? частині за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 19 травня 2006 року.

Свої вимоги мотивують тим, що 19 травня 2006 року помер ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок. Вони як спадкоємці за законом першої черги звернулися до державного нотаріуса Біляївського районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, і рекомендовано звернутися до суду, так як ними не надано оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок. У звязку з викладеним вони звернулися з позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1, яка діяла також від імені ОСОБА_2 у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області до судового засідання не зявився, але подав заяву, в якій вказав, що позовну заяву визнає в повному обсязі і просив справу розглянути без його участі.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 19 травня 2006 року помер ОСОБА_5 батько ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та чоловік ОСОБА_1, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 39).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок загальною площею 104,4 м2, житловою площею 64,8 м2, з надвірними спорудами: сарай, сарай, погріб, огорожа, що розташований за адресою: с. Усатове пров. Красний, 3 Біляївського району Одеської області, про що свідчить технічний паспорт (а.с. 14-16).

Але право власності на житловий будинок з надвірними спорудами не було зареєстровано у встановленому законом порядку за ОСОБА_5

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги.

Позивачі звернулися до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, однак листом № 2071/02-14 від 21 червня 2016 року державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Усатове пров. Красний, 3 Біляївського району Одеської області і рекомендував звернутися до суду, так як ними не надано оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок (а.с. 9).

Відповідно до довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 995 від 01.06.2017 року, згідно запису в погосподарській книзі за 2011-2015 роки № 24/02017, стор. 57 за адресою: с. Усатове пров. Красний, 3 Біляївського району Одеської області значиться житловий будинок, що належить ОСОБА_5, який помер 19 травня 2006 року (а.с. 10).

З довідки Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 993 від 01.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 на день смерті 19 травня 2006 року був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Згідно листа ПП «Одеське БТІ» № 122-8-2016 від 30.05.2016 року при проведенні інвентаризації від 30.05.2016 року за адресою: с. Усатове пров. Красний, 3 Біляївського району Одеської області, який належить ОСОБА_5, померлому 19 травня 2006 року, встановлено, що за даною адресою розташовані: житловий будинок літ. «А» (1970 р.п.) загальною площею 104,4 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м та господарські будівлі та споруди: літ. «Б»-сарай (1970 р.п.), літ. «В»-погріб (1980 р.п.), літ. «Г»-сарай (1980 р.п.), № 1-3-огорожа, відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, не відносяться до самочинного будівництва (а.с. 13).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право ОСОБА_5 на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачами право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок по ? частині за кожним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1261, 1268, 1269, 1297 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право власності на житловий будинок загальною площею 104,4 м2, житловою площею 64,8 м2, з надвірними спорудами: сарай, сарай, погріб, огорожа, що розташований за адресою: с. Усатове пров. Красний, 3 Біляївського району Одеської області по ? частині за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 19 травня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_6