У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області у складі :

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Боймиструка С.В.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 липня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Здолбунівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 липня 2017 року у задоволенні зазначеної скарги відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду такою, що постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин справи, ПАТ «Родовід Банк» оскаржило її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі покликається на норми ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавець зобов'язаний вживати заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі виконавчі дії. Вказує, що суд дав оцінку лише тим заходам, які були здійснені державним виконавцем і відомості про які містились у матеріалах виконавчого провадження, проте залишив поза увагою ті обставини, що ним були вжиті не всі заходи, які встановлені ст.. 18 вищезгаданого Закону, що свідчить про недбале виконання державним виконавцем своїх обов'язків, і як наслідок - порушення прав ПАТ «Родовід Банк». Додає, що державним виконавцем Владіміровою А.О. не вжито заходів по розшуку майна боржника, не направлено запитів до фінансових установ тощо. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 липня 2017 року та постановити нову ухвалу про задоволення скарги ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем були здійснені всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, а також врахував, що скаржником не було наведено доказів на підтвердження доводів, наведених у скарзі.

З даним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

___________________________________________________________________________________________________________

Справа № 2-493/11 Головуючий у І інстанції: Кушнір О.Г.

Провадження № 22-ц 787/1339/2017 Доповідач: Ковальчук Н.М.

Згідно ч. 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2015 року відділом ДВС Здолбунівського РУЮ Рівненської області відкрито виконавче провадження №49182921 на виконання виконавчого листа, виданого 15 березня 2012 року Здолбунівським районним судом Рівненської області стягувачу АТ «Родовід Банк», на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області 15 вересня 2011 року, що набрало законної сили 24 лютого 2012 року, котрим позов прокурора Здолбунівського району Рівненської області в інтересах АТ «Родовід Банк» задоволено та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Банку борг в сумі 44 480,72 грн..

В процесі здійснення виконавчих дій державним виконавцем Владіміровою А.О. направлено запити до реєструючих органів щодо виявлення майна, яке належить боржнику, а саме: 25 січня 2016 року та 18 жовтня 2016 року з метою встановлення майнового стану боржника і сформовано електронні запити до органів Пенсійного фонду України та податкової інспекції, за інформацією яких боржник відкритих рахунків в установах банків немає, в трудових відносинах він не перебуває та пенсію не отримує.

15 березня 2016 року та 30 березня 2016 року державним виконавцем подавалися запити до Територіального сервісного центру МВС України у Рівненській області та Державної інспекції сільського господарства у Рівненській області, за повідомленням яких сільськогосподарська техніка чи транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

15 березня 2016 року державним виконавцем сформовано інформаційну довідку з ЄДРРП та 20 жовтня 2016 року - витяг з ЄДР МВС України, згідно яких належного боржнику на праві власності нерухомого майна не виявлено та транспортні засоби не зареєстровані, а виявити будь-яке майно за місцем проживання боржника при виході на місце 04 квітня та 05 серпня 2016 року не виявилось можливим, про що складені відповідні акти.

Постановою державного виконавця Здолбунівського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Рівненській області Владімірової А.О. від 12 грудня 2016 року виконавчий документ у виконавчому провадженні №49182921 повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.37, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» - за відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів приходить до переконання про те, що дії державного виконавця відділу ДВС Здолбунівського районного відділу ДВС Владімірової А.О. по виконанню рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області 15 вересня 2011 року відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та жодним чином не порушує законних прав та інтересів стягувача, який відповідно до ч. 5 ст. 37 цього Закону не позбавлений права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 Закону.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б заслуговували на увагу і спростовували висновки суду, апелянтом не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Григоренко М.П.

підпис Боймиструк С.В.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.