АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/987/17Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 28 вересня 1996 року по 27 березня 2001 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. В шлюбі в сторін народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу між сторонами син залишився проживати з матір'ю.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

15 березня 2015 року синові виповнилося 18 років, та він продовжує навчання у Вінницькому соціально-економічному інституті Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на III курсі денної форми навчання (на контрактній, платній основі), і потребує коштів на утримання. Самостійно, без участі батька дитини, позивачка не має змоги утримувати сина.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частина від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення даної позовної заяви і до досягнення сином 23-хроків за умови, що він буде продовжувати навчання.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого СТОВ "Степанки" трактористом, на користь ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частина всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 25.10.2016 року і до досягнення сином 23 - річного віку.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Рішення допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 понесені нею судові витрати повязані з юридичною консультацією та оплатою послуг за надання правової допомоги в розмірі 1 500 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6, на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач може сплачувати аліменти в частці 1/4 заробітку (доходу) оскільки не подав письмового заперечення.

Однак повністю з таким висновком погодитись не можна.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 березня 1997 року народився ОСОБА_8, батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3).

Частиною 1 ст.199 СК України встановлено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки ОСОБА_8 навчається на 3 курсі Вінницького соціально - економічного інституту Відкритого міжнародного університету розвитку людини «України» за напрямком підготовки 6.010203 «Здоровя людини» ,термін навчання з 01.09.2016 року по 01.07.2018 року (а.с.7)

Стипендію не отримує, навчається на контрактній основі, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги

Частинами 1,2 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки № 231 від 24.11.2016 року виданої СТОВ «Степанки», ОСОБА_6 працює у СТОВ «Степанки» за основним місцем роботи та займає посаду тракториста (а.с. 29).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_6 одружений та має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 (довідка № 2115 від 24.11.2016 року видана Степанівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, копія свідоцтва про одруження серії 1-СР № 9084458 від 11.09.2003 року видане Черкаським міським відділом РАЦС, копія свідоцтва про народження серії 1-СР №027174 від 24.05.2006 року видане відділом реєстрації актів цивільного стану Черкаського районного управління юстиції Черкаської області).

Син відповідача ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 має групу інвалідності та його мати ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8 отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда до 18 років (консультативний висновок спеціаліста від 25.08.2011 року виданий КЗ «ОЛ-ЦЕМД та МК» Черкаської обласної ради, копія посвідчення серія ААБ № 043403 від 29.09.2011 року).

Суд першої інстанції, хоч і виклав дані обставини, але при визначенні розміру аліментів такі обставини не врахував, зі славшись на те, що відповідачем та його представником не було подане письмове заперечення, що є правом відповідача.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи справу, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, бо є працездатним та зобов'язаний утримувати сина на час його навчання і в судовому засіданні погодився на сплату аліментів в частці 1/5 заробітку (доходу).

Разом з тим, визначений судом розмір аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача підлягає зміні до 1/5 частини, з урахуванням обставин справи, наявності на утриманні відповідача іншої дитини - інваліда.

Також в апеляційній скарзі апелянтом ставиться питання про законність стягнутих судом першої інстанції витрат на правову допомогу.

Перевіряючи в цій частині рішення суду першої інстанції, колегія суддів, виходить з наступного.

Згідно оскаржуваного рішення суд першої інстанції вважав ОСОБА_11 представником.

За змістом частин 1,2 статті 42 ЦПК України, документом який підтверджує повноваження представника, крім адвоката, фізичної особи є належним чином посвідчена довіреність.

Однак в матеріалах справи довіреність від імені позивача ОСОБА_7 на ОСОБА_11 відсутня.

Між позивачем та юристом Полежака В.Ф. укладений договір про надання консультаційних і юридичних (правових) послуг як приватним підприємцем.

До інших учасників ЦПК України відносить особу, яка надає правову допомогу (ст..56 ЦПК України), але отриманню вказаного статусу передує декілька дій це: 1) заява особи, яка бере участь у справі; 2) ухвала суду про допуск.(ч.2 ст.56 ЦПК України)

Позивач ОСОБА_6 з такою заявою до суду не зверталась і суд не постановляв ухвалу про допуск ОСОБА_11 як особи, яка надає правову допомогу.

Таким чином під час розгляду справи судом першої інстанції, було порушено вказані вимоги ЦПК України та допущено до розгляду справи як представника особу яка не мала повноважень на участь у розгляді справи та не є особою, яка надає правову допомогу.

Згідно частини 1 статті 84 ЦПК України до витрат на правову допомогу віднесено витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

В даній справі ОСОБА_11 не діяв як адвокат, а статус особи яка надає правову допомогу (фахівця в галузі права) він, у відповідності до процедури визначеної вище зазначеними нормами ЦПК України, не набув, а відтак 1500 гривень, безпідставно були віднесені судом першої інстанції до судових витрат та в подальшому стягнуті з відповідача.

З цих же підстав не підлягає стягненню на користь позивача 300 гривень сплачених за підготовку заперечення на апеляційну скаргу.

Доводи апеляційної скарги, щодо не акредитації навчального закладу спростовується копією сертифікату, виданого Вінницькому соціально-економічному інституту Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» за напрямком (спеціальністю) 0102 фізичне виховання, спорт і здоровя людини 6.010203 Здоровя людини термін дії якого до 1 липня 2026 року, а вказуючи на невідповідність печатки на довідці яка підтверджує навчання ОСОБА_8, відповідач не надав доказів які спростовували б зазначену інформації у даній довідці.

Посилання апелянта на ту обставину, що ОСОБА_8 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9 , а тому не може проживати в м.Вінниця де знаходиться університет є необґрунтованим.

Місце проживання та місце реєстрації не є тотожними поняттями оскільки мають різне правове визначення.

Так частиною 1 статті 29 ЦК України встановлено, що місце проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

З вказаної норми права слідує, що місце проживання не визначається місцем реєстрації.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів та стягнутих судових витрат щодо оплати наданої правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2017 року змінити в частині розміру присуджених аліментів зменшивши розмір стягнутої частки аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на утримання сина ОСОБА_8 з ? на 1/5.

В частині стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судових витрат повязаних з юридичною консультацією та оплатою послуг за надання правової допомоги скасувати та відмовити в стягненні вказаних витрат.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий :

Судді :