Справа № 138/3832/16-ц Провадження № 22-ц/772/2458/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, третя особа: ОСОБА_4, про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування та отримання свідоцтва про право власності,

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 7 листопада 2005 року помер його батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № 540, площею 2,58 га, яка розташована на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району, яку він прийняв шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Також спадкоємцем першої черги після смерті батька є ОСОБА_4, який спадщину не прийняв та на неї не претендує.

Постановою державного нотаріуса Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори від 13 липня 2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку.

Разом з тим, як слідує з довідки управління Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 21 грудня 2016 року державний акт на імя померлого друкувався, але не видавався.

Посилаючись на те, що у встановленому законом порядку він не може оформити право на спадщину за законом після смерті батька, ОСОБА_3 просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 право на завершення процедури приватизації та одержання свідоцтва на право власності на земельну ділянку № 540, площею 2,58 га, яка розташована на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району, яка була виділена за життя останньому.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення суду й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. При цьому просила визнати за позивачем право на завершення процедури приватизації спадкової земельної ділянки, оскільки відсутній оригінал державного акта на право власності на це нерухоме майно, а видача дубліката державного акта законом не передбачена.

Представник Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що спадкодавець за життя набув право власності на спадкову земельну ділянку, тому безпідставною є вимога позивача про завершення процедури приватизації земельної ділянки та отримання свідоцтва про право власності на імя ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом. Окрім цього, суд першої інстанції зазначив, що після визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_3 не надав нотаріусу копію архівного державного акта на спадкову земельну ділянку та не клопотав перед нотаріусом про витребування цього документа.

Проте з таким висновком суду в повній мірі погодитися не можна.

Статтею ст. 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У даній справі доведенню підлягає наявність порушеного права позивача на завершення приватизації спадкової земельної ділянки.

Судом установлено, що 7 листопада 2005 року помер ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на земельну ділянку № 540, площею 2,58 га, яка розташована на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.69).

Спадкоємцями першої черги після смерті батька є його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4

13 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Могилів-Подільської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.38а). У свою чергу, ОСОБА_4 звернувся із заявою про відмову прийняття спадщини (а.с.42).

Постановою державного нотаріуса Могилів-Подільської районної державної нотаріальної контори від 13 липня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на час відкриття спадщини він разом із спадкодавцем не зареєстрований та не проживав, протягом встановленого законом строку заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавав, інших документів, що підтверджують факт прийняття ним спадщини не надав. Окрім цього, відсутні правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку (а.с.18).

Заочним рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 7 листопада 2016 року визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 7 листопада 2005 року ОСОБА_5, три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 29 листопада 2016 року (а.с.51).

21 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Могилів-Подільської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.50).

З довідки управління Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 4 листопада 2015 року слідує, що державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5 друкувався та не видавався (а.с.48).

Натомість з довідки управління Держгеокадастру у Могилів-Подільському районі Вінницької області від 21 грудня 2016 року слідує, що державний акт на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5 реєструвався та видавався (а.с.8).

При цьому з відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відділ у Могилів-Подільському районі від 10 травня 2017 року слідує, що у відділі на зберіганні знаходиться архівний примірник державного акта на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_5, який зареєстрований 20 грудня 2001 року (а.с.74), копію якого позивач надав у судове засідання (а.с.69).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ч.1 ст. 126 ЗК України в редакції на момент отримання спадкодавцем права на земельну ділянку).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.3., 3.5. наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 4 травня 1999 року (далі Наказ), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 червня 1999 року № 354/3647 Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі (чинної та в редакції на момент видачі державного акта), державні акти на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю або на право постійного користування землею видаються міськими, селищними, сільськими радами; державна реєстрація державних актів, що посвідчують право приватної власності на землю або право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) здійснюється районною, міською, селищною, сільською радою; державні акти, що посвідчують право приватної власності

на землю реєструються, відповідно, у книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю.

Пунктами 4.1., 4.2. Наказу визначено, що власники земельних ділянок, землекористувачі та орендарі зберігають видані їм державні акти і договори як документи періодичного використання; другий примірник державного акта або договору, а також книги їх реєстрації зберігаються у вогнетривких шафах у

приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України.

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області слідує, що архівний примірник державного акта на право приватної власності

№ 540 площею 2, 58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Конівської сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області на імя ОСОБА_5 надати неможливо в звязку з відсутністю нормативного врегулювання порядку передачі та повернення таких примірників як фізичним особам так й, зокрема, нотаріусам. У звязку з втратою чинності Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право користування земельною ділянкою, видача дублікатів, архівних примірників державних актів не здійснюється.

З книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області слідує, що реєстрація права власності на спірну земельну ділянку на імя ОСОБА_5 відсутня.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку, що посвідчується державним актом серії II-ВН № 021347 та, що право на приватизацію земельної ділянки спадкодавцем ОСОБА_5 вже реалізовано.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212 - 214 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не встановив чи набув ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку та зареєстрував її у встановленому порядку, а відтак дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Оскільки ОСОБА_5 у встановленому порядку не одержав державний акт на право власності на землю та не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку, то за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого 7 листопада 2005 року ОСОБА_5 слід визнати право на оформлення приватизації земельної ділянки № 540, площею 2, 58 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Конівської сільської ради Могилів Подільського району Вінницької області.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3.

Рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 липня 2017 року скасувати й ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 право на оформлення приватизації земельної ділянки № 540, площею 2,58 га, що розташована на території Конівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, яка була виділена за життя останньому.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис С.Г. Копаничук

ОСОБА_6 Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький