Справа № 192/2584/14
Провадження № 2/192/326/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" грудня 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю секретаря судового засідання Савчукової В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням уточненого позову від 11 липня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1 від 16 березня 2011 року, який було укладено між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк».

При цьому позивач посилається на те, що відповідно до ст. 514 ЦК України він набув статусу нового кредитора за кредитним договором № 1 від 16 березня 2011 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 56 067 гривень 98 копійок та зобов'язався ся повернути його, сплатити проценти на користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього - Графіком погашення кредиту.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит в сумі 56 067 гривень 98 копійок, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача, а відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 17 червня 2017 року має заборгованість за кредитом в розмірі 12 223 гривні 43 копійки, за відсотками в розмірі 4 135 гривень 27 копійок, нарахованої пені - 270 гривень 98 копійок, які в добровільному порядку не погашає, у зв'язку з чим змушені звернутися з даним позовом до суду для примусового стягнення зазначеної заборгованості.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності від 22 червня 2017 року (а.с.238) в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Не заперечував, що розрахунок заборгованості здійснено станом на червень 2017 року та в ньому не враховані платежі, які додатково після цього здійснював відповідач. Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 20 квітня 2-17 року (а.с.63) в судовому засіданні позов визнали, просили врахувати те, що з червня 2017 року відповідач здійснив оплату заборгованості трьома додатковими платежами по 243 гривні 18 копійок на користь позивача, про що надав відповідні докази.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однією із різновидностей зобов'язання є кредитний договір, укладений між сторонами, який за змістом та формою відповідає вимогам ст. 1054-1055 ЦК України та відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що між ПАТ «Банк професійного фінансування» та відповідачем 16 березня 2011 року був укладений кредитний договір № 1 (а.с.6-9), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 56 067 гривень 98 копійок строком до 17 березня 2016 року для оплати транспортного засобу в розмірі 49 680 гривень 00 копійок, для сплати страхового внеску за договором страхування автомобіля в розмірі 3 477 гривень 60 копійок, для сплати страхового внеску за договором страхування життя в розмірі 2 910 гривень 38 копійок та зобов'язався погашати його відповідно до умов договору шляхом щомісячного платежу згідно Графіку платежів (додаток № 2 до кредитного договору) (а.с.10).

Також судом встановлено, що 06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів № 1 (а.с.16-26), а відповідно до витягу з Додатку № 1 права вимоги за кредитним договором № 1 від 16 березня 2011 року набуло ПАТ «Альфа-банк» (а.с.27).

Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-банк» відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 1 від 16 березня 2011 року, а згідно розрахунку позивача (а.с.97) станом на 17 червня 2017 року має заборгованість за кредитом в розмірі 12 223 гривні 43 копійки, за відсотками в розмірі 4 135 гривень 27 копійок, нарахованої пені - 270 гривень 98 копійок, а позивач має право вимагати від відповідача оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України.

Оскільки, в порушення умов кредитного договору, позичальник не виконав взяті на себе грошові зобов'язання та не виплатив в повному обсязі та у встановлені кредитним договором та графіком строки суму кредиту та відсотки, що свідчить про істотне порушення ним в односторонньому порядку умов укладеної кредитної угоди, то суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 15 900 гривень 14 копійок, оскільки відповідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії (а.с.239) з пенсії відповідача відбуваються щомісячні відрахування на користь позивача в розмірі по 243 гривень 18 копійок.

Згідно ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Тому вказані суми за червень-серпень 2017 року підлягають відрахуванню з суми нарахованих відсотків, що відповідає вимогами ст. 536 ЦК України та п. 3.4 договору.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволеною, а визнання відповідачем позову є самостійною підставою для його задоволення.

Крім того, у звязку із частковим задоволенням позовних вимог, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, який було сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду, з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526-530, 534,536, 543, 598, 610-615, 624, 625, 638-654, 1046-1056-1 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 57, 60, 74, 88, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість станом на 17 червня 2017 року за кредитним договором № НОМЕР_1 від 16 березня 2011 року по тілу кредиту в розмірі 12 223 (дванадцять тисяч двісті двадцять три) гривні 43 копійки, заборгованість по відсотках в розмірі 3 405 (три тисячі чотириста пять) гривень 73 копійки, заборгованість по комісії в розмірі 270 (двісті сімдесят) гривень 98 копійок, а всього 15 900 (п'ятнадцять тисяч девятсот) гривень 14 копійок.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути зОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 273 (двісті сімдесят три) гривні 46 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина