Справа № 472/792/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2017 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чаричанського П.О.,

за участю секретаря Ставніченко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Веселинове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Руськоіванівська сільська рада Білгород - Дністровського району Одеської області про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Веселинівського районного суду із заявою про встановлення факту батьківства.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що заявниця ОСОБА_1 народилася 14 квітня 1987 року в с. Руська Іванівка Білгород Дністровського району Одеської області в сімї матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3. В своєму свідоцтві про народження матірю вказана ОСОБА_2. На момент народження заявниці її мати не перебувала у зареєстрованому шлюбі з батьком, тому в актовому записі про її народження відомості про батька записані зі слів матері, а саме вказано: батько ОСОБА_4.

Її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у фактичних шлюбних відносинах. Так, вони проживали однією сім'єю в с. Руськоіванівка Білгород Дністровського району Одеської області, ввели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Окрім заявниці, у батьків народилось двоє дітей: брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сестра ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 29.03.2011 року. Прізвище батька в їх свідоцтвах про народження також було записано зі слів матері. Разом її батьки проживали до 04.04.2005 року, до дня смерті батька ОСОБА_3, 29.04.2015 року померла мати заявниці.

Протягом свого життя батько ОСОБА_3 визнав заявницю своєю дочкою та відповідно і спілкувався як з дочкою.

Після смерті батька заявниці ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 4,16 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на ділянці №89 масиву №25 на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала йому на підставі державного акту серії ЯА №159206, виданого Білгород Дністровською райдержадміністрацією 01.02.2005 року.

За свого життя ОСОБА_3 заповіту не склав.

Заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк заявниця не подала, оскільки в силу вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вона як неповнолітня на момент смерті батька, прийняла спадщину. Окрім заявниці, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті батька, немає.

Коли ОСОБА_1 звернулася до Білгород- Дністровської районної державної нотаріальної контори з метою відкриття спадкової справи та подання заяви про прийняття спадщини, їй було розяснено згідно листа від 01.02.2017 року про її право звернутися до суду з заявою про встановлення факту батьківства, з метою успадкування земельної ділянки.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримали повністю в тому ж обсязі та з тих же підстав.

Представник заінтересованої особи Руськоіванівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області ОСОБА_7 не зявився до зали судового засідання, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без представника.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на час народження заявниці, а саме 1987 році її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_2, спільно проживали однією сімєю в незареєстрованому шлюбі.

За час спільного проживання однією сімєю окрім заявниці в них народилася ще двоє дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, котрий був зареєстрований за прізвищем матері «Ананій» та донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, прізвище якої було зазначено матері «Ананій».

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема увійшла земельна ділянка площею 4,16 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на ділянці №89 масиву №25 на території Руськоіванівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №159206, виданого Білгород Дністровською райдержадміністрацією 01.02.2005 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишив, тому заявниця ОСОБА_1, в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, як неповнолітня на момент смерті батька, прийняла спадщину.

Однак оформити спадщину після смерті ОСОБА_3, заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості, оскільки відповідно до листа завідувача Білгород Дністровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 вих..№ 78/02-17 від 01.02.2017 року не встановлено родинний зв'язок зі спадкодавцем.

Бажаючи оформити своє право власності на спадкове майно, заявниця звернулася з заявою до суду та просить встановити факт батьківства ОСОБА_3, померлого 04 квітня 2005 року в с. Руськоіванівка, Білгород Дністровського району, Одеської області, відносно ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення й інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

Згідно п. 3 вказаної Постанови Пленуму ВСУ, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Крім того, така правова позиція викладена і в Постанові Верховного суду України від 25 лютого 2015 року по справі № 6-20цс15.

Згідно ч. 2 ст. 53 КпШС України (в редакції 1969 року) в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Також в ч. 3 вказаної статті зазначено, що при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Встановлення батьківства у відношенні осіб, які досягли повноліття, допускається тільки з їх згоди.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 04 квітня 2005 року в селі Руськоіванівка Білгород - Дністровського району Одеської області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, Білгород - Дністровського району Одеської області, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть в якому зазначено, що ОСОБА_3, народився 24 серпня 1953 року, який 04 квітня 2005 року помер в с. Руськоіванівка, Білгород Дністровського району Одеської області;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, де в графі батьки зазначені: мати ОСОБА_10, батько ОСОБА_4 (рос. мовою), що підтверджує родинний зв'язок між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 оскільки по батькові заявниця зазначена «Павлівна» /а.с. 7/;

- свідоцтвом про базову загальну середню освіту виданого ОСОБА_1 серії СК №21623960 виданого 20 червня 2003 року та додатком до свідоцтва про базову загальну середню освіту №533878 в тім, що у 2003 році вона закінчила Тузлівський навчально- виховний комплекс «Загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів, школу інтернат ліцей» Татарбунарського району Одеської області /а.с.12/;

- Довідкою №109 від 06.11.2017 року, виданої комунальним закладом "Тузлівський навчально-виховний комплекс "Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - ліцей", згідно якої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, навчалася з 14.09.1995 по 23.06.2003 роки в Тузліввській загальноосвітній школі-інтернат І-ІІІ ступенів. За період навчання у канікулярний час перебувала за адресою: Б-Дністровський район с. Р.-Іванівка, вул. Комсомольська, 118;

- Витягами з погосподарських книг за 1991-1995 роки по вул. Комсомольська, 118 в селі Руськоіванівка, за 1996-2005 роки по вул. Комсомольська, 116 в селі Руськоіванівка, головою господарство значиться ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, а ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, значиться як донька ОСОБА_3.

Крім того факт батьківства підтвердили свідкиОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які надали до суду зави засвідченні секретарем Руськоіванівської сільської ради, в яких вказали, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1, а остання його донькою, та вказали, що ОСОБА_1 навчалася в школі інтернат та під час канікул постійно знаходилась з батьком ОСОБА_3

На підставі наданих та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлий 04 квітня 2005 року в с. Руськоіванівка Білгород Дністровського району Одеської області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9 Білгород Дністровського району Одеської області, був батьком, а остання йому - донькою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_14