Справа №489/5608/16-ц 25.04.2017 25.04.2017
Провадження №22-ц/784/1100/17
Справа № 489/5608/16-ц
Провадження № 22-ц/784/1100/17 Головуючий першої інстанції: Кирильчук О.І.
Категорія: 50 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б. та Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.

за участю позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на дітей.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що з 01 листопада 2003 р. перебував з відповідачкою у шлюбі, який заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 квітня 2011 р. розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, 13 березня 2006 р., народження, які проживають з ним та знаходяться на його утриманні. З лютого 2016 р. відповідачка проживає за іншою адресою та створила іншу сім'ю.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідачки на утримання дітей аліменти в розмірі 600 грн. на кожного щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття.

В суді першої інстанції позивач та його представник позов підтримали. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що між позивачем та відповідачем існує домовленість щодо утримання дітей, проживання дітей разом із позивачем обумовлено створенням сприятливих умов для навчання та розвитку, протягом тижня діти часто відвідують матір і залишаються за її місцем проживання на вихідні дні, матір проживає окремо від дітей через неправомірну поведінку позивача.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 р., позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дітей ОСОБА_4В, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією, починаючи з 14 листопада 2016 р. до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі відповідачка вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує на її безпідставність і просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони з 01 листопада 2003 р. перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 листопада 2011 р., мають двох дітей: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З лютого 2016 р. діти постійно проживають з позивачем, знаходяться на його утриманні.

Між сторонами існує спір щодо надання відповідачкою коштів на утримання малолітніх дітей.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_4 є повнолітньою, працездатною особою, інших утриманців не має, доказів наявності постійної роботи та заробітку суду не надала, а тому її дохід є мінливим.

З урахуванням викладених обставин справи та положень закону, суд обґрунтовано поклав на відповідачку обовязок по сплаті аліментів на утримання доньок та вірно вважав, що аліменти слід визначити у твердій грошовій сумі.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу як безпідставні.

Зокрема, посилання на недоведеність факту проживання неповнолітніх дітей з батьком є помилковим, оскільки даний факт встановлено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2016 р. і в силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України не потребує доказуванню, а відповідачкою не надано переконливих доказів, що після ухвалення цього рішення дочки проживають з нею.

Щодо доводів апеляційної скарги про надання нею допомоги на утримання дітей у вигляді забезпечення їх харчуванням та одягом, оскільки відповідачем такі витрати документально не підтверджені і суд зобовязаний вирішити спір щодо стягнення аліментів на підставі доказів, які наявні у справі.

Також безпідставним є твердження про наявність між сторонами домовленості з питання утримання дітей, що спростовується зверненням позивача до суду з даним позовом.

У звязку із викладеним колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: Т.Б. Кушнірова

ОСОБА_7