Справа № 301/1615/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" травня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі: головуючої судді Даруда І.А. при секретарі Сатін Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 державний університет внутрішніх справ звернувся до суд з даним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат за період навчання. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 18.08.2008 по 12.08.2013.

У 2008 році був зарахований курсантом ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ (далі по тексту - ОДУВС), поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 18.08.2008 № 139 о/с.

Відповідач закінчив ОДУВС, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Закарпатській області. Відповідно до наказу УМВС України в Закарпатській області від 12.08.2013 № 185 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням)

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідач протягом значного проміжку часу - з моменту звільнення, з 12.08.2013, по сьогоднішній день, добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання.

На курсанта ОСОБА_2 з 18.08.2008 по 23.06.2012 фактично витрачалися бюджеті кошти у розмірі 55 395,66 грн. (п'ятдесят п'ять тис. триста дев'яносто п'ять грн. 66 коп.) (витяги з наказів Університету про переведення курсанта факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання на наступний курс навчання та встановлення вартості навчання, а тому просить стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ витрати нанавчання в сумі 55 395,66 грн. (п'ятдесят п'ять тис. триста дев'яносто п'ять грн. 66 коп.).

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву в якій просить розглянути справу в його відсутності, позов підтримує та просить такий задовольнити, тому на підставіст. 169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, тому на підстав ст.169 ЦПК України справу розглянуто в його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав:

ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 18.08.2008 по 12.08.2013.

У 2008 році був зарахований курсантом ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ (далі по тексту - ОДУВС), поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання у відповідності до наказу від 18.08.2008 № 139 о/с.

Відповідач закінчив ОДУВС, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до УМВС України в Закарпатській області. Відповідно до наказу УМВС України в Закарпатській області від 12.08.2013 № 185 о/с Відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж» (за власним бажанням) (витяги з наказів, копії паспорту, ідентифікаційного коду додаються).

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідач протягом значного проміжку часу - з моменту звільнення, з 12.08.2013, по сьогоднішній день, добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання.

Згідно з п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 №313, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі.

На виконання вимог ст. 18 Закону України «Про міліцію», Указу Президента України № 77/96 від 23.01.1996 «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» та Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України, затвердженого наказом МВС України № 150 від 14.05.2007, між ОДУВС, УМВСУ в Закарпатській області та курсантом ОСОБА_2 укладено Договір про підготовку фахівця в ОСОБА_1 державному університеті внутрішніх справ.

Нормами вказаного Договору передбачено, що в разі звільнення з ОВС по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 Договору, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком. Крім того, відповідно до зазначеного Договору, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України.

Відповідно до норм ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином ОДУВС є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті ОДУВС, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 №429 також зазначається, що ОДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому. ОДУВС, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов'язків по договору, здійснювало фактичні витрати бюджетних коштів з утримання відповідача.

Згідно з вищезазначеними нормативно-правовими актами, наказами МВС від 15.02.2002 № 148 «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України», від 17.11. 2001 №1515 «Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових частин міліції внутрішніх військ МВС та осіб начальницького складу міліції», постановами Кабінету Міністрів України вщ 14.08.2013 №594 «Про формений одяг працівників міліції», від 29.03. 2001 №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації», Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 та Порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, на курсанта ОСОБА_2 з 18.08.2008 по 23.06.2012 фактично витрачалися бюджеті кошти у розмірі 55 395,66 грн. (п'ятдесят п'ять тис. триста дев'яносто п'ять грн. 66 коп.).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 статті 530 ЦК України зазначає, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 525, ст. ст.10, 11, 60, 88, 212, 214, 217 ЦПК України, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт серії ВР №290310,

виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області 04.08.2007, іпн НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ (р/р 0570, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) витрати на навчання в сумі 55 395,66 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч триста дев'яносто п'ять грн. 66 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 державного університету внутрішніх справ повернення витрат по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) гривень.

На рішення може бути подана апеляція протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Закарпатського апеляційного суду. Особи. які брали участь у справі , але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : І. А. Даруда