Справа № 502/1351/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кілія цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 01.08.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, а 22.12.2017 року надала уточнену позовну заяву про зміну розміру аліментів, стягуваних з відповідача на її користь на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначених рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 17.07.2015 року, з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень на кожну дитину щомісячно, на тверду грошову суму в розмірі 1200 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітей повноліття.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 28.01.2003 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу в сторін є діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час діти проживають разом з матірю ОСОБА_1. Згідно рішення Кілійського районного суду Одеської області від 17.07.2015 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, а також на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень. Позивач зазначає, що визначена сума аліментів є недостатньою для утримання дітей, які потребують належного піклування, визначеного чинним законодавством. Також позивач зазначає, що відповідач здійсню сплату аліментів несвоєчасно, з постійними затримками. Крім того, позивач постійно сплачує додаткові витрати на розвиток, а також лікування дітей. Неповнолітній ОСОБА_3 необхідно медичне обстеження та лікування в обласному онкологічному диспансері, на що сплачуваних відповідачем аліментів не вистачає. Таким чином, визначеної рішенням суду суми аліментів не вистачає на утримання двох неповнолітніх доньок, та взагалі їх розмір є малим з огляду на теперішні соціальні стандарти життя. Позивач не в змозі самостійно забезпечити належний матеріальний рівень життя неповнолітніх дітей, так як її середньомісячна заробітна плата складає 2500 гривень. В свою чергу відповідач не приймає участі в додаткових витратах, що необхідні для належного утримання та виховання дітей.

Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, однак в уточненій позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі або про розгляд справи за його відсутності не надав.

На підставі заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

10.10.2003 року народилась ОСОБА_3, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в Книзі реєстрації актів громадянського стану про народження 14.10.2003 року зроблено відповідний запис № 164, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 182390, виданого 14.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області.

04.02.2013 року народилась ОСОБА_4, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що 12.02.2013 складено відповідний актовий запис № 72, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 12.02.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області.

З виконавчого листа, виданого 28.07.2015 року Кілійським районним судом одеської області, вбачається, що рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 17.07.2015 року по справі № 502/887/15-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, а також на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень, до досягнення кожною дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, наданого державним виконавцем Кілійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Одеської області. вбачається, в ОСОБА_2 станом на 01.07.2017 року наявна заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом по справі № 502/887/15-ц в розмірі 1200 гривень.

Відповідно довідки про склад сімї № 326 від 14.07.2017 року, наданої Кілійським комунальним підприємством «» Жилсевіс», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та до складу її сімї входять: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки № 219 від 17.07.2017 року, наданої Кілійським навчально-виховним комплексом «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» Кілійської районної ради Одеської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ученицею 8 класу, на утриманні в навчально-виховному комплексі за рахунок держави не находиться.

З акту депутата Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_5 від 17.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, однак фактично з 2006 року вона разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 и ОСОБА_4 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Дослідивши надані позивачем письмові докази суд прийшов до висновку, що раніше визначений розмір аліментів є дійсно малим та не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням вищезазначеного та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, а відтак він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в розмірі 640 гривень в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12,13,18,81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі рішення Кілійського районного суду Одеської області від 17.07.2015 року по справі № 502/887/15-ц.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 10.10.2021 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а саме до 04.02.2031 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в розмірі 640 гривень, який зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6