Справа № 203/4542/17
УХВАЛА

08 грудня 2017 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Пята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

В пунктах 41,42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року роз'яснено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст.114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст.114 ЦПК). Згідно з положеннями ст.181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст.358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст.ст.370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з наведеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно.

З позовної заяви вбачається, що предметом заявлених позовних вимог є визнання недійсним заповіту від 03.03.2017 року, складеного померлим спадкодавцем ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2

При цьому, з доводів позовної заяви та доданої до неї копії свідоцтва про право власності вбачається, що до складу спадщину входить і частка спадкодавця у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, позивачкою заявленого вимогу про визнання недійсним заповіту, тобто розпорядження спадкодавця щодо належного йому майна, до складу якого входить і частка у праві власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Індустріального району м.Дніпра.

А тому, на вказаний позов поширюються правила виключної підсудності, встановлені ч.1 ст.114 ЦПК України та останній з огляду на предмет предявленого позову не може бути поданий та прийнятий судом за правилами підсудності, визначеними ст.ст.109,110 ЦПК України.

В звязку з цим, судом не приймається до уваги додана до позовної заяви копія ухвали Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 30.11.2017 року про повернення аналогічного позову ОСОБА_1, як поданого без дотримання правил підсудності, встановлених ч.1 ст.109 ЦПК України.

Відповідно до ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

В звязку з цим, позов ОСОБА_1 підлягає поверненню заявниці для подання в порядку ч.1 ст.114 ЦПК України до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться спірне спадкове нерухоме майно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» позивачці слід повернути сплачений при подачі позову судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.109,110, 114,115,121,208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Пята Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним - повернути позивачці для подачі до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.. перерахований згідно квитанції №420515 від 07 грудня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.Ю.Казак