Справа № 487/5240/17
Провадження № 2/487/2538/17
У Х В А Л А

Іменем України

04.10.2017 року

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши матеріали позовної заяви Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №2 Миколаївської обласної ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 р. Миколаївська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2 Миколаївської обласної ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, заінтересована особа: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного.

Як слідує з положень статей 109, 110 ЦПК України, позов про стягнення аліментів може пред'являтися як за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його перебування, так і за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Рибна, 91 (Корабельний район), яка не відносяться до території, на яку поширюється компетенція Заводського районного суду м. Миколаєва.

Адресою місця проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено вулицю Київська, 2 кімн. 120 в місті Миколаєві, але доказів, які це підтверджують, суду не надано. З акту відвідування родини ОСОБА_1 17.02.2017 року, яка мешкає за адресою: м. Миколаїв, вул. Київська, 2, кімн. 120 (гуртожиток), вбачається, що ОСОБА_2 разом з донькою вийшли з гуртожитку 14.02.2017 року та по 17.02.2017 р. не вертались.

Разом з тим, в матеріалах доданих до позовної заяви міститься довідка Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району м. Миколаєва № НОМЕР_1 видана 15.10.2014 р., відповідно до якої ОСОБА_2 перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1.

Так, зазначена адреса не відноситься до території, на яку поширюється компетенція Заводського районного суду м. Миколаєва,

З огляду на наведене, суд приходить до переконання, що справа не підсудна Заводському районному суду м. Миколаєва.

Відповідно до статті 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає поверненню позивачеві для подання до належного суду.

На підставі викладеного та керуючись, ст .ст.115, 121 ч.3 п.4 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №2 Миколаївської обласної ради, в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів повернути позивачеві для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в строки і порядку передбаченим ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя З.М. Сухаревич