АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 665/24/17-ц Головуючий в І інстанції Пилипенко І.О. Номер провадження 22ц 791/802/2017 Доповідач Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.

Суддів: Базіль Л.В.,

ОСОБА_1,

Секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Чаплинське управління юстиції в Херсонській області, про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24.10.1981 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 Після реєстрації шлюбу вони вирішили збудувати новий будинок по вул. Асканійській, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області. В 1982 році вони отримали рішення Чаплинської селищної ради на виділення ділянки під будівництво житлового будинку. 24.12.1992 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 покинув сім'ю, тому позивачка самотужки добудовувала вказаний будинок. 02.12.2004 року вона здійснила державну реєстрацію житлового будинку і отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно. На весні 2005 року її колишній чоловік повернувся проживати до вказаного будинку. Донька позивачки з чоловіком не змогли проживати в одному будинку із ОСОБА_4, оскільки останній зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя, тому позивачка з донькою тимчасово перейшли проживати до її батьків по вул. Кримській 14 в смт. Чаплинка Херсонської області. 21.09.2015 року ОСОБА_4 помер. На даний час спірне майно знаходиться у володінні ОСОБА_2, яка вважає себе власником даного житлового будинку, без будь-яких на те, правових підстав. Після смерті колишнього чоловіка, відповідачка незаконно користується її будинком, відмовляється у добровільному порядку повернути його. Крім того, будь-яких угод щодо користування будинком позивачка із відповідачкою не укладала.

Просила суд витребувати з чужого незаконного володіння та користування житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: по вул. Асканійській, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області, шляхом примусового виселення ОСОБА_2

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності за набувальною давністю. Свої вимоги позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що з 1995 року вона та ОСОБА_4 почали спільно проживати в будинку по вул. Асканійській, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області. 21.09.2015 року її чоловік ОСОБА_4 помер. Їй стало відомо, що ОСОБА_3 02 грудня 2004 року отримала свідоцтво про право власності на будинок в якому вона з чоловіком проживала, і в якому після його смерті продовжує жити. ОСОБА_4 як фактичний власник будинку укладав відповідні договори про його обслуговування, сплачував всі комунальні послуги, при цьому, відповідачка більше 10 років ніякого відношення до будинку не мала. Починаючи з 1995 року по сьогоднішній день вона постійно проживає в будинку, володіє будинком, утримує його. Тому вважає, що відповідно до ст. 344 ЦК України набула право власності на спірний будинок за набувальною давністю, оскільки будинком володіє більше 10 років.

Просила суд скасувати державну реєстрацію права власності на будинок по вул. Асканійській, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області, проведену Каховським бюро технічної інвентаризації 02.12.2004 року на підставі рішення №177 від 29.09.2004 року виконкому Чаплинської селищної ради на ім'я ОСОБА_3 Визнати за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на житловий будинок садибного типу із відповідними спорудами та прибудовами, розташованого за адресою: вул. Асканійська, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області, загальною площею, 91,2 кв.м., житлова площа 49,9 кв.м., житловий будинок «А» 91,2 кв.м., прибудова «а», ганок «а1», туалет «Б», огорожа та споруди №1-3.

Рішенням суду первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права користування житловим будинком, шляхом виселення ОСОБА_2 із житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: вул. Асканійській, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області без надання іншого житлового приміщення. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Чаплинське районне управління юстиції в Херсонській області про скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності за набувальною давністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, а позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції в Херсонській області від 27.06.2007 року, 24 жовтня 1981 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, актовий запис № 92. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Чаплинським РАЦС Херсонської області ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розірвали шлюб 24 грудня 1992 року. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_4 помер 21.09.2015 року. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.12.2004 року, виданого виконавчим комітетом Чаплинської селищної ради Херсонської області ОСОБА_3 на праві приватної власності належить будинок, що розташований за адресою: вул. Асканійська, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 02.12.2004 року проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно, житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Асканійська, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області, який належить на праві власності ОСОБА_3 З копії свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції слідує, що ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_7 24.02.2004 року, після реєстрації шлюбу присвоєно спільне прізвище ОСОБА_4. З копії акту №80 від 26.11.2015 року вбачається, що ОСОБА_2 з 1995 року фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до копії довідки, виданої ТОВ «Чаплинський комунальник» ОСОБА_4, проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та користується комунальними послугами. Згідно копії договору №10625/01014 від 25.11.2011 року Чаплинський РЕЗ і ЕМ та ОСОБА_4 уклали договір про підключення споживача до електричної мережі за адресою: вул. Асканійська, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області. ОСОБА_2 з чоловіком постійно та на день смерті проживали разом та вели спільне господарство.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить на праві приватної власності будинок, що розташований за адресою: вул. Асканійська, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 19 квітня 2006 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 03 жовтня 2005 року скасовано та відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про заборону вчинення дій, що порушують право власності. Апеляційний суд ухвалюючи вказане рішення виходив з того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1981 р. по 1992 р., під час якого отримали рішення Чаплинської селищної ради на виділення ділянки під будівництво житлового будинку та розпочали його будування. Право власності на будинок зареєстровано 02.12.2004 року лише за ОСОБА_3. ОСОБА_4 проживав у будинку з 1983 року, вважав себе колишнім членом сім'ї власника будинку ОСОБА_3 та заперечував самовільне вселення, оскільки проживав разом із ОСОБА_3 до припинення шлюбних відносин.

Відповідачка ОСОБА_2 за первісним позовом, вселилася у спірний будинок після реєстрації шлюбу з колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_4, який 21.09.2015 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Факт вселення відповідачки до спірного будинку у зв'язку з одруженням з колишнім чоловіком позивачки та факт проживання відповідачки ОСОБА_2 у цьому будинку, яка проживала в ньому як дружина колишнього члена сім'ї власника житла ОСОБА_3 ніким не оспорюється. Після смерті ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_2Я відмовляється залишити будинок.

Колегія суддів зазначає, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення. Таким чином, право відповідача ОСОБА_2 на вселення у спірний будинок та користування будинком виникло після реєстрації шлюбу з колишнім чоловіком позивачки ОСОБА_4, який 21.09.2015 року помер, і після цієї дати було припинено право ОСОБА_2 на користування цим спірним будинком, оскільки між нею та власником будинку спільного господарства не ведеться, будь-яких договорів щодо користування спірним майном між сторонами не укладалось.

Отже, на думку колегії суддів рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, що право володіння, користування зазначеним домоволодінням було успадковане ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_4 колегія суддів відхиляє. Зазначає, що наявна у матеріалах справи копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно свідчить, що ОСОБА_3 належить 100% домоволодіння по вул. Асканійська, 26-а в смт. Чаплинка Херсонської області, а отже за життя ОСОБА_4 не мав частки зазначеного домоволодіння, яке б могло бути успадковано іншими членами його сімї після смерті. Інших належних доказів наявності у ОСОБА_4 права власності за його життя на зазначене домоволодіння суду не надано.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови зустрічного позову заявленого ОСОБА_2 та зазначає, що з гідно п.9 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Отже за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Тому ОСОБА_2 не є добросовісним набувачем в розумінні ст. 344 ЦК України, оскільки під час користування спірним житловим будинком, їй було достовірно відомо про те, що зазначений будинок належать на праві власності іншій особі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2017 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.В. Бугрик

Судді: Л.В. Базіль

ОСОБА_1