Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 326/718/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Чапланова О.М.
Провадження № 22-ц/778/3141/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.,

Суддів: Крилової О.В.,

ОСОБА_2,

За участю секретаря: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами начальника Приморського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Еквіпмент Лізинг Україна» на ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Приморського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5, заінтересовані особи - Приморський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вільний», Товариство з обмеженою відповідальністю «СГ Еквіпмент Лізинг Україна», Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в обґрунтування якої посилався на те, що ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до ТОВ «Вільний», ТОВ «СГ Еквіпмент Лізинг Україна», третя особа - Відділ примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, було задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, накладено арешт на спірне майно, а саме, на сільськогосподарську техніку у кількості 65 одиниць та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб відчужувати спірне майно.

Вказана ухвала суду від 26.05.2017 року була надана ОСОБА_4 до Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області для примусового виконання. За повідомленням головного державного виконавця Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Макаренко Я.О. від 06.06.2017 року за вих. № 544 ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у справі № 326/546/17 повернуто стягувачу без прийняття до виконання у звязку з невідповідністю виконавчого документу вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у вказаній ухвалі не зазначено ідентифікаційний код та місцезнаходження ТОВ «Вільний», а також місце проживання ОСОБА_4

Заявник вважає бездіяльність головного державного виконавця Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Макаренко Я.О. з виконання ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 326/546/17 неправомірною, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець Макаренко Я.О. мала можливість та була зобовязана зясувати необхідну для виконання вказаної ухвали інформацію про боржника, використовуючи відомості державних баз даних та реєстрів.

Крім того, в ухвалі Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року було зазначено про наявність виконавчого провадження щодо ТОВ «Вільний» та його номер, отже, головний державний виконавець Макаренко Я.О. також мала можливість зясувати необхідну для виконання вказаної ухвали інформацію про боржника, використовуючи засоби автоматизованої системи виконавчого провадження. Однак, вказані заходи щодо виконання ухвали суду нею вжиті не були.

До того ж, у своїй заяві про початок примусового виконання ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 326/546/17 ОСОБА_4 зазначив місцезнаходження ТОВ «Вільний» та місце свого проживання. Проте, вказана інформація безпідставно не була взята до уваги головним державним виконавцем Макаренко Я.О. та не врахована при виконанні ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року.

На думку заявника, Головний державний виконавець Макаренко Я.О. при розгляді зазначеної ухвали припустила зловживання процесуальними правами, що призвело до протиправної бездіяльності щодо виконання ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року по цивільній справі № 326/546/17, чим порушила вимоги ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Внаслідок вказаної бездіяльності порушені права заявника на забезпечення виконання ухвали суду у справі № 326/546/17 та створено ризик втрати спірного майна вартістю 6 791 581,54 грн., отже, як наслідок - нанесення матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_4 просив суд:

- визнати бездіяльність головного державного виконавця Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Макаренко Я.О. щодо виконання ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 326/546/17 неправомірною;

- зобов'язати головного державного виконавця Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Макаренко Я.О. виконати ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 326/546/17 шляхом накладення арешту та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб відчужувати спірне майно.

Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано бездіяльність головного державного виконавця Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Макаренко Я.О. щодо виконання ухвали Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 326/546/17 неправомірною.

Зобовязано головного державного виконавця Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Макаренко Я.О. прийняти до виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року у цивільній справі № 326/546/17.

У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, начальник Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 та представник ТОВ «СГ Еквіпмент Лізинг Україна» подали апеляційні скарги, в яких, кожен окремо, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просили скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Суд, правильно застосувавши положення ст.ст. 383-387 ЦПК України, норми Закону України "Про виконавче провадження", дійшов вірного висновку про часткове задоволення скарги ОСОБА_4 Фактичні обставини встановлені судом повно та об'єктивно, підтверджуються матеріалами справи, встановленим обставинам та наданим доказам суд першої інстанції надав належний правовий аналіз, що відображено в оскаржуваній ухвалі.

Так, ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 208 ЦПК України судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови. Питання, пов'язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Згідно ч. 1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Якщо ухвала має силу виконавчого документа і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень, така ухвала оформлюється з урахуванням вимог, встановлених Законом України "Про виконавче провадження" (ч. 3 ст. 210 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Серед іншого, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (ст. 152 ч. 1 п.п. 1, 2 ЦПК України).

За положеннями ч.ч. 5, 9 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

За положеннями статті 383 ЦПК України, частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 частини четвертої ст. 4 вказаного Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

За частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 даного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 26 травня 2017 року по цивільній справі № 326/546/17 за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вільний», Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Еквіпмент Лізинг Україна», третя особа Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна, було задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, накладено арешт на майно ТОВ «Вільний» згідно із переліком, зазначеним в ухвалі, та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб відчужувати майно (а.с. 4-9).

02.06.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про прийняття до примусового виконання вказаної ухвали суду. До заяви була додана ухвала Приморського районного суду Запорізької області від 26 травня 2017 року та квитанція про сплату авансового внеску від 02.06.2017 року (а.с. 25-28, 34, 35-36).

06.06.2017 року головним державним виконавцем Приморського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5, за результатами розгляду заяви стягувача ОСОБА_4 щодо примусового виконання ухвали № 2/326/252/2017 року, виданої 26.05.2017 року Приморським районним судом Запорізької області, винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у звязку із тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, у виконавчому документі не зазначено ідентифікаційний код ТОВ «Вільний», що унеможливлює внесення даних про накладення арешту та заборонення відчуження майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. У виконавчому документі не зазначено місцезнаходження боржника ТОВ «Вільний» та адреса місця проживання стягувача ОСОБА_4 (а.с. 30-33).

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відсутність в ухвалі Приморського районного суду Запорізької області від 26.05.2017 року, якою накладено арешт та заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб відчужувати майно за переліком, зазначеним в ухвалі, ідентифікаційного коду ТОВ «Вільний», місцезнаходження боржника ТОВ «Вільний» та адреси місця проживання стягувача ОСОБА_4, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Суд дійшов вірного висновку, що державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обовязки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд першої інстанції врахував правові позиції Верховного Суду України, висловлені в постанові від 21.05.2014р. у справі № 6-45цс14 та в постанові від 25.06.2014р. у справі № 6-62цс14.

За таких обставин висновки суду відповідають вимогам Закону.

Посилання у скарзі начальника Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 на те, що винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання є дією державного виконавця, а не його бездіяльністю, як помилково вважав суд першої інстанції, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. Разом із тим, оскаржувана ухвала є правильною по суті та справедливою, тому, на думку колегії суддів, не може бути скасована з цих підстав.

Всі інші обставини, на які посилається начальник Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги начальника Приморського РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 та доводи апеляційної скарги представника ТОВ «СГ Еквіпмент Лізинг Україна» базуються на викладі фабули справи та є повторенням обставин, якими останні обґрунтовували свої заперечення проти скарги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги начальника Приморського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 та Товариства з обмеженою відповідальністю «СГ Еквіпмент Лізинг Україна» відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: