06.12.2017 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого судді Полонця С.М.,
з участю секретаря с/з ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою №2 по провул. Староруднянському, 6 в м. Житомирі в м. Житомирі, посилаючись на те, що позивач є власником вказаної квартири, а відповідачі з 1996 року не проживають в цій квартирі але зареєстровані за місцем проживання за вказаною адресою, а тому є такими, що втратили право користування житлом.
В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо вирішення справи в заочному порядку.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України.
В судове засідання представник третьої особи не зявився, про причини неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 є власником квартири №2 по провулку 1-му Староруднянському, 6 в м. Житомирі, а відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є колишніми членами сімї позивача та зареєстровані за місцем проживання у вищезазначеній квартирі.
Частиною 1 ст.383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною 1 ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Відповідно до частини 4 ст.156 ЖК УРСР до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Факт не проживання відповідачів у квартирі позивача підтверджується актом, затвердженим директором КП «ВЖРЕП №1» №4 від 24.11.2017 року.
За таких обставин, враховуючи фактичне не проживання відповідачів у належній позивачу на праві власності квартирі №2 по провулку1-му Староруднянському, 6 в м. Житомирі, є підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.
Керуючись ст.ст.383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, ч.4 ст.169, 209, 212-215, гл.8 розд.3 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою №2 по провулку1-му Староруднянському, 6 в м. Житомирі .
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: