Справа № 428/5392/16-ц
Провадження №2/428/416/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про вселення мотивуючи дані вимоги тим , що позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 у період з 29.04.1995р. по 22.01.2016р. Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.. На початку січня 2016р. у позивача ОСОБА_1 виникла необхідність поїхати до АДРЕСА_2, придбаний позивачем спільно з відповідачем за час шлюбу. 04.02.2016р. повернувшись до квартири, позивача ОСОБА_1 не пустив його колишній тесть - ОСОБА_7, який заявив, що діє на прохання своєї доньки - відповідача ОСОБА_3, яка наказала йому не пускати позивача в квартиру. На що, позивач, відповідно звернувся з заявою до Сєвєродонецького відділу поліцію, а потім отримав листа поліції про те, що позивачу необхідно звернутися до суду. На той час позивач не став звертатися до суду, так як сподівався, що відповідач змінить свою поведінку. Але з часом стало лише гірше. Відповідач заборонила позивачу бачитися з дітьми, поміняла замки на дверях спірної квартири. Позивач звернувся до органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради з заявою про визначення способів участі батька у вихованні дітей та отримав Рішення №173 від 12.04.2016р., яким було визначено час для спілкування та виховання дітей позивача, але коли 27.04.2016р. позивач прийшов до дітей, то відповідач знову не впустила позивача до квартири та відмовилася виконувати рішення. Позивач вважає, що відповідач протиправно позбавила його права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, яка є спільною сумісною власністю сторін. Тому, він був вимушений звернутись до суду з позовом і просить суд вселити його, ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 551,20грн.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що йому та відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 10.11.2001р. на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, приблизно через 3 місяці після розлучення з відповідачем ОСОБА_3 позивача ОСОБА_1 перестали впускати до квартири, відповідач поміняла замки на дверях їхньої спільної квартири. Наразі він фактично мешкає у м. Києві у гуртожитку та приїжджає до м. Сєвєродонецька оскільки працює за сумісництвом у Східноукраїнському національному університеті ім. В.Даля, на цей час тимчасово залишається проживати у своєї матері. Хоче мати доступ до квартири.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву підтримав, додаткових пояснень не мав, просив задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила , що спірна квартира належить їй та позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування, на цей час в квартирі зареєстровані: вона особисто, відповідач ОСОБА_3 та діти. Позивач ОСОБА_1 технічно не може увійти до спірної квартири, оскільки у квартирі був ремонт та замок був зламаний. Позивач ОСОБА_1 не звертався до неї з проханням надати йому ключі від нового замка. Вона надасть позивачу ОСОБА_1 ключі після того, як він компенсує їй ремонтні роботи.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, підтримала пояснення відповідача ОСОБА_3, додаткових пояснень не мала.

Вислухавши сторони , дослідивши письмові докази , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 317, 321, 368, 369, 391 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку , встановлених законом. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна , що є у спільній сумісній власності , володіють і користуються ним спільно , якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії договору дарування квартири від 10.11.2001р., посвідченого завідуючою Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Перепелицею Ю.М., реєстр № 1-3513, ОСОБА_9 подарував, а ОСОБА_3 та ОСОБА_1 прийняли в дар квартиру, розташовану за адресою: Луганська область, АДРЕСА_1. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, квартира є трикімнатною, загальною площею 62,8кв.м.. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.01.2016р., шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 зареєстрований 29.04.1995р.Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №238, розірвано. Відповідно до копії довідки ОСББ «Луч» Сєвєродонецької міської ради №711 від 05.05.2016р., ОСОБА_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має наступний склад сім'ї: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. - дружина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.. Згідно копії відповіді Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області від 05.02.2016р. №1627/11/34-2016, ОСОБА_1 повідомлено, що заява про те, що тесть ОСОБА_1 не впускає його до квартири зареєстрована, в ході подальшого розгляду матеріалів встановлено, що ця подія не підлягає внесенню до ЄРДР та не містить ознак кримінального правопорушення та відноситься до цивільно-правових відносин, не входить до компетенції поліції, а входить до компетенції суду. Відповідно до довідки №02-374 від 04.11.2016р., виданої Східноукраїнським національним університетом ім. В.Даля м. Сєвєродонецьк, ОСОБА_1 працює на посаді доцента на 0,5 ставки за сумісництвом на кафедрі комп'ютерної інженерії з 15.09.2016р..

Таким чином, судом встановлено, що трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 Даний факт сторонами не оспорюється. Вимога про захист права приватної власності позивача на частку спірної квартири шляхом вселення його до квартири є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, суд зазначає, що спірна квартира є трикімнатною та користування нею можливе обома сторонами без завдання шкоди іншій стороні.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених вимог витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20грн., сплата якого документально підтверджена матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10 , 11 , 12 , 27 , 31 , 57 , 60 ,88, 199 , 212-215 , 223 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 368, 369, 391 ЦК України , суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору по справі в розмірі 551,20грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя