АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у справі за заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» про поновлення на роботі, в якій просив: заборонити (до набрання законної сили судовим рішенням у справі) будь-яким суб'єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в тому числі державним реєстраторам, нотаріусам, технічному адміністратору Єдиного державного реєстру, Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України вчиняти будь-які реєстраційні дії (окрім реєстраційних дій, спрямованих на виконання даної ухвали) щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - Публічне акціонерне товариство «Експерементальний механічний завод» 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 69, ), які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов'язані із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичними особами, або осіб які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність і необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Справа № 758/10492/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10188/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції не врахував наявність підстав для застосування заявлених заходів забезпечення позову, які ускладнять або навіть зроблять неможливим виконання рішення суду.

У судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Експериментальний механічний завод» про поновлення на роботі.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, виходив з того, що відсутні підстави для вжиття заявлених заходів виконавчого провадження, оскільки заявник не надав доказів, що невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, якщо позов буде задоволено.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги наявність підстав для застосування заявлених заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд правильно вказав, що заявник не довів належними доказами ту обставину, що потенційне рішення суду про задоволення позову може бути невиконане, у разі не встановлення відповідних заборон.

Також, в п.4 вказаною Постанови Пленуму ВСУ судам роз'яснено, що при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В даному випадку, суд першої інстанції правильно зауважив, що у випадку задоволення заяви про забезпечення позову, це може призвести до негативних наслідків на господарську діяльність товариства, оскільки заявлений спосіб забезпечення позову буде перешкоджати нормальному функціонуванню господарській діяльності юридичної особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства та доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді